Справа № 473/430/19
Номер провадження 1-кс/473/392/2019

УХВАЛА

"05" березня 2019 р. Слідчий суддя Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області ОСОБА_1 за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2
представника особи, яка подала скаргу адвоката ОСОБА_3 ,
слідчого СВ Вознесенського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Вознесенська Миколаївської області скаргу ОСОБА_5 з вимогою скасувати рішення слідчого Вознесенського відділу поліції ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_6 від 08.02.2019 р. про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000089 від 09.01.2019 р.

встановив:

01 березня 2019 року до суду надійшла скарга ОСОБА_5 з вимогою скасувати рішення слідчого Вознесенського відділу поліції ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_6 від 08.02.2019 р. про відмову у визнанні його потерпілим у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000089 від 09.01.2019 р. за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.383 КК України.

Скарга мотивована тим, що постанова слідчого, ухвалена в провадженні №0000089 за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.383 КК України, - винесена слідчим без врахування вимог ст.23 ЦК України, ст.55, 91,92, 94, 93 КПК України.

Скаржник вказує про свою незгоду із рішенням слідчого про те, що відсутні докази спричинення йому моральної шкоди, оскільки його навіть не було допитано слідчим. Також ОСОБА_5 зазначає про те, що не згоден із мотивуванням слідчого в оскаржуваній постанові про те, що у якості мотиву її прийняття слідчий зазначив, що об`єктом злочину, передбаченого ст.383 КК України, є правосуддя у частині забезпечення процесуального порядку отримання доказів у кримінальній справі, отже (на думку слідчого) вказаним кримінальним правопорушенням ОСОБА_5 не могла бути завдана моральна шкода, яка полягає у душевних стражданнях, яких він зазнав у зв`язку з неправдивим повідомленням про вчинення ним злочину.

В судовому засіданні представника особи, яка подала скаргу адвокат ОСОБА_3 , підтримав свою скаргу та просив її задовольнити з підстав, викладених у ній.
Слідчий ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення скарги, вважала її необґрунтованою, а постанову слідчого такою, що відповідає вимогам діючого законодавства.
Дослідивши матеріали провадження та враховуючи пояснення учасників процесу, слідчий суддя вважає, що подана ОСОБА_5 скарга підлягає задоволенню.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.
Так, ч.1-2, 5 ст.55 КПК України передбачає, що:

«1. Потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди.

2. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.

5. За наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді».

Слідчим суддею встановлено, що у кримінальному провадженні №0000089 не прийнято жодного рішення за результатами завершення досудового слідства, тобто наразі слідство ще триває.

Відсутність складу кримінального правопорушення в цьому провадженні процесуальним рішенням слідчого чи прокурора не констатовано.

КПК України в ч.5 ст.55 допускає можливість відмови у визнанні особи потерпілим. Умовою для цього є наявність очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної в ч.1 ст.55 КПК. Очевидність та достатність» таких підстав є оціночним поняттям, яке визначається в кожному конкретному випадку, виходячи із обставин кримінального провадження і внутрішнього переконання особи, уповноваженої на визнання потерпілим.

Таких підстав у цьому кримінальному провадженні слідчим суддею встановлено не було.

Оскаржувана постанова слідчого мотивована тим, що злочин, передбачений ст.383 КК України є злочином із формальним складом, що виключає можливість фізичної особи бути потерпілою від такого злочину, так як вищевказаний злочин спрямований на спричинення шкоди виключно інтересам правосуддя.
Водночас формальний склад злочину означає, що об`єктивна сторона не містить в якості обов`язкового елементу складу злочину настання суспільно небезпечних наслідків (в тому числі, у вигляді завдання моральної, фізичної або майнової шкоди), проте це не унеможливлює завдання відповідним злочинним діянням моральної, фізичної або майнової шкоди певній особі.
Отже, з огляду на положення ст.55 КПК України та диспозицію ст.383 КК України заявник у заяві про визнання його потерпілим має навести обґрунтовані доводи щодо завдання йому шкоди, ким саме та в чому вона виразилась, а слідчий у процесуальному рішенні, прийнятому за результатом розгляду такої заяви, повинен дати оцінку цим доводам заявника.
Скарга ОСОБА_5 мотивована тим, що слідчий, приймаючи оскаржувану постанову, не врахував, що скаржнику внаслідок завідомо неправдивого повідомлення про злочин завдано моральної шкоди, оскільки його навіть не було допитано як потерпілого.
Зміст процесуального рішення слідчого, прокурора у формі постанови в кожному випадку повинен відповідати вимогам ст. 110 КПК України.

Всупереч викладеному оскаржувана постанова не містить вмотивованого висновку за результатом оцінки доводів заявника щодо завдання йому моральної шкоди, а натомість ґрунтується на помилковому твердженні про неможливість заподіяння злочином, передбаченим ст.383 КК України, моральної шкоди фізичній особі.
Крім того, на думку слідчого судді, висновки щодо наявності причинного зв`язку між діями, які виразились у заздалегідь неправомірному повідомленні про злочин, та завданою заявнику моральною шкодою, а також розмір даної шкоди, можна зробити лише за результатами розгляду судом кримінального провадження у разі надходження його до суду з обвинувальним актом, а посилання слідчого на зазначені обставини без зазначення очевидних підстав для такого висновку, є передчасними.

Також, за результатами розгляду даної скарги слідчий суддя вважає, що при винесенні оскаржуваної постанови слідчим не були враховані в повному обсязі положення ст.55 КПК України, якою встановлені умови, за яких особа набуває статусу потерпілого у кримінальному провадженні, зокрема, це особа, яка звернулась з заявою про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про визнання її потерпілою та завдання зазначеній особі моральної, фізичної або майнової шкоди.

За таких обставин слідчий суддя вважає, що наявні підстави для задоволення скарги в частині вимоги про скасування оскаржуваної постанови з огляду на її невідповідність вимогам ст.110 КПК України.

Керуючись ст.ст.55, 110, 303, 306, 307 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Скаргу ОСОБА_5 на постанову слідчого Вознесенського ВП ГУНП в Миколаївської області ОСОБА_6 від 08.02.2019 р. про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000089 від 09.01.2019 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.383 КК України - задовольнити.
Скасувати постанову слідчого Вознесенського ВП ГУНП в Миколаївської області ОСОБА_6 від 08.02.2019 р. про відмову у визнанні ОСОБА_5 потерпілим у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000089 від 09.01.2019 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.383 КК України

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає з огляду на положення ч.3 ст.307 та ч.2 ст.309 КПК України.

Слідчий суддя ОСОБА_1