Справа № 199/1496/17
ВИРОК
іменем України

13.12.2018 місто Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000314 від 08.02.2017 відносно:

ОСОБА_3 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, освіта неповна середня, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

1) 10.04.2013 Самарським районним судом міста Дніпропетровська за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України з іспитовим строком на 3 роки;

2) 27.06.2013 Амур-Нижньодніпровським районним судом міста Дніпропетровська за ч. 2 ст. 309, ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 6 місяців. Звільнений: 11.08.2014 на підставі ухвали Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 01.08.2014 на підставі ст. 2 Закону України «Про амністію» від 08.04.2014;

3) 12.06.2017 Самарським районним судом міста Дніпропетровська за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України з іспитовим строком на 3 роки,

який обвинувачується у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , маючи непогашені судимості за вчинення злочинів, передбачених ст. 309 КК України, повторно вчинив аналогічне кримінальне правопорушення.
Так, 07.02.2017 приблизно о 10:00 годині ОСОБА_3 , маючи умисел, направлений на незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, вчинюючи кримінальне правопорушення повторно, перебуваючи біля будинку № 10 по вул. Прогресивна в м. Дніпро, у невстановленої особи незаконно придбав медичний шприц об`ємом 10 мл., заповнений речовиною коричневого кольору до відмітки 0,2 мл., в якому містився наркотичний засіб «опій». Після чого ОСОБА_3 , утримуючи вказаний наркотичний засіб, почав незаконно зберігати його при собі, без мети збуту.
Далі, ОСОБА_3 07.02.2017 близько 10 години 30 хвилин, продовжуючи незаконно зберігати при собі раніше придбаний наркотичний засіб «опій», знаходячись за адресою: місто Дніпро, вулиця Прогресивна, біля будинку № 10 в Амур-Нижньодніпровському районі, був зупинений співробітниками СКП Дніпровського ВП ГУНП в Дніпропетровській області та в ході огляду особистих речей, які належать обвинуваченому, на місці, в присутності двох понятих, в період часу з 10:30 години до 11:00 години ОСОБА_3 добровільно видав з одягнутого на ньому головного убору медичний шприц, об`ємом 10 мл., заповнений рідиною коричневого кольору до відмітки 0,2 мл, масою 2,0166 г., яка містить особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонений, - опій ацетильований. Маса опію ацетильованого в перерахунку на суху речовину становить 0,1154 г.
Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_3 , які виразились у незаконному придбанні та зберіганні наркотичного засобу без мети збуту, вчинені повторно, кваліфікуються за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 2ст. 309 КК України.
Допитавши обвинуваченого ОСОБА_3 , дослідивши письмові матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку про винність обвинуваченого у вчиненні інкримінованого діяння при вищевикладених обставинах.
Так, в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, визнав у повному обсязі, заявив про щиросердне каяття у вчиненому і пояснив, що дійсно він 07.02.2017 приблизно о 10:00 годині, перебуваючи біля будинку № 10 по вул. Прогресивна в м. Дніпро, у незнайомої особи придбав без мети збуту, для власного споживання медичний шприц об`ємом 10 мл., заповнений «опієм» до відмітки 0,2 мл. Того ж дня біля будинку № 10 по вулиці Прогресивній у м. Дніпро його зупинили працівники поліції і у присутності двох понятих він добровільно видав медичний шприц, об`ємом 10 мл., заповнений до відмітки 0,2 мл, наркотичним засобом «опій».
Згідно протоколу огляду встановлено, що 07.02.2017 в період часу з 10:30 години до 11:00 години в ході проведення огляду ОСОБА_3 , який знаходився поблизу будинку № 10 по вул. Прогресивній у м. Дніпрі, слідчим поліції в присутності двох понятих було виявлено та вилучено у ОСОБА_3 добровільно виданий медичний шприц об`ємом 10 мл., заповнений до відмітки 2 мл. рідиною коричневого кольору.
Згідно висновку експерта № 1/8.6/414 від 14.02.2017 вилучена у ОСОБА_3 рідина масою 2,0166 г., містить особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонений - опій ацетильований. Маса опію ацетильованого в перерахунку на суху речовину складає 0,1154 г., яка визнана у якості речового доказу.
Оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, суд вважає, що всі докази є належними, допустимими, достовірними, а в сукупності та їх взаємозв`язку достатніми для прийняття рішення про визнання обвинуваченого ОСОБА_3 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2ст. 309 КК України.
Призначаючи вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому, суд визнає: його щире каяття у вчиненому.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.
Суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_3 вчинив умисний злочин, який згідно ст. 12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості, раніше судимий, офіційно не працевлаштований, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, проте перебуває на обліку у лікаря нарколога, за місцем проживання характеризується позитивно. Крім того, ОСОБА_3 є прихожанином Церкви адвентистів, де зарекомендував себе виключно позитивно як чесна та порядна людина. Суд також враховує відомості про стан здоров`я ОСОБА_3 , який у відповідності до консультаційного висновку лікаря-фтизіатра від 16.11.2018 переніс туберкульоз легенів, у зв`язку з чим перебуває на відповідному обліку та потребує лікування.

З урахуванням вищевикладеного суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі в межах строку для даного виду покарання, визначеного в санкції ч. 2ст. 309 КК України.
В той же час, оскільки обвинуваченому ОСОБА_3 призначається покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи дані про особу обвинуваченого, наявність обставини, що пом`якшує обвинуваченому покарання та відсутність обставин, що обтяжують обвинуваченому покарання, суд вважає можливим виправлення ОСОБА_3 без реального відбування покарання, встановивши обвинуваченому на підставі ст. 75 КК України іспитовий строк з покладанням обов`язків, передбачених п.п. 1), 2) ч. 1 ст. 76 КК України.
Водночас слід зазначити, що обвинувачений ОСОБА_3 засуджений 12.06.2017 вироком Самарського районного суду міста Дніпропетровська за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України, з іспитовим строком на три роки.
Частиною 6 ст. 368 КПК України визначено, що, обираючи і застосовуючи норму закону України про кримінальну відповідальність до суспільно небезпечних діянь при ухваленні вироку, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Так, в Постанові Верховного суду від 18.09.2018 у справі № 752/4026/17 (провадження № 51-4631км18) колегія суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду дійшла наступного висновку. Згідно з ч. 4 ст. 70 КК за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в ст. 72 цього Кодексу. За правовим висновком Верховного Суду від 27.03.2018 в провадженні № 51-717км18 щодо застосування ч. 4 ст. 70 КК, коли особа, щодо якої було застосовано звільнення від відбування покарання з випробуванням, вчинила до постановлення першого вироку інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, або звільняється від відбування покарання з випробуванням, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно. Верховний Суд зазначив, що стаття 70 КК України, що установлює порядок призначення покарання за сукупністю злочинів, не передбачає можливості поглинення чи складання іспитового строку, визначеного різними вироками. А тому, застосувавши принцип поглинення призначених покарань, від відбування яких засудженого було звільнено з випробуванням, та змінивши попередній вирок у частині умов такого звільнення від відбування покарання (збільшення строку випробування в порівнянні з попереднім вироком), суд першої інстанції допустив неправильне застосування закону про кримінальну відповідальність - ч. 4 ст. 70 КК.
За таких обставин, враховуючи висновки Верховного Суду від 18.09.2018 в провадженні №51-4631км18 та від 27.03.2018 в провадженні № 51-717км18, приймаючи до уваги те, що обвинуваченому ОСОБА_3 вироком Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 12.06.2017 встановлений іспитовий строк на три роки, а за цим вироком йому також встановлюється іспитовий строк, але на два роки, зважаючи на те, що ст. 70 КК України не передбачає можливості поглинення чи складання іспитового строку, визначеного різними вироками, суд вважає, що вирок Самарського районного суду міста Дніпропетровська від 12.06.2017 за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України підлягає самостійному виконанню.
Це покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів.
Питання про долю речових доказів суд вирішує у відповідності до приписів ч. 9 ст. 100 КПК України.
Питання про відшкодування витрат на залучення експерта суд вирішує у відповідності до приписів ст.ст. 122, 124 КПК України.
Керуючись ст.ст. 369, 371-374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши обвинуваченому іспитовий строк на два роки, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі п.п. 1), 2) ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Вирок Самарського районного суду міста Дніпропетровська від 12.06.2017 відносно ОСОБА_3 за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, яким ОСОБА_3 призначено покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України, з іспитовим строком на три роки, виконувати самостійно.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати, пов`язані із проведенням судової хімічної експертизи, в сумі 880 (вісімсот вісімдесят) гривень.

Речові докази: медичний шприц з наркотичним засобом (квитанція № 217) знищити.

На вирок можуть бути подані апеляційні скарги протягом 30 днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1