ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження № 11-сс/818/496/19 Головуючий 1 інстанції ОСОБА_1
11-сс/818/507/19 Доповідач ОСОБА_2
Справа № 643/3986/19
Категорія: у порядку КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:
головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря - ОСОБА_5

прокурорів - ОСОБА_6 , ОСОБА_7

захисника - ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові матеріали за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваної ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Московського районного суду міста Харкова від 19 березня 2019 року про відмову у відкритті провадження за скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваної ОСОБА_9 про скасування повідомлення про підозру у кримінальному провадженні № 0003161 від 08.07.2015 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених частиною 3 статті 27, частиною 1 статті 388, частиною 3 статті 27, частиною 2 статті 388, частиною 3 статті 27, частиною 2 статті 382, частиною 3 статті 27, частиною 4 статті 358, частиною 3 статті 27, частиною 3 статті 190, частиною 3 статті27, частиною 4 статті 190 КК України, -

в с т а н о в и л а :

18. травня 2019 року захисник ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_9 звернувся до слідчого судді Московського районного суду м.Харкова зі скаргою на повідомлення про підозру, в якій просив скасувати повідомлення слідчого про підозру ОСОБА_9 від 14.01.2019 року у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0003161.

Ухвалою слідчого судді Московського районного суду міста Харкова від 19 березня 2019 року у відкритті провадження за скаргою захисника ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_8 на повідомлення слідчого про підозру відмовлено.

Не погодившись з вказаною ухвалою, захисник ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_9 подав апеляційні скарги, в яких просив ухвалу скасувати та постановити нову про скасування повідомлення про підозру від 14.01.2019 у кримінальному провадженні №0003161 щодо ОСОБА_9 .

В обґрунтування доводів апеляційних скарг посилався на те, що в порушення імперативних конституційних та законодавчих приписів повідомлення про підозру ОСОБА_9 від 14.01.2019 не містить посилання на необхідні та достатні докази для її підозри у вчиненні кримінальних правопорушень.

У повідомленні про підозру не зазначені час та місце вчинення кримінальних правопорушень, у скоєнні яких підозрюється ОСОБА_9 .

Крім того, сторона захисту не може мати різний обсяг прав з огляду тільки на дату внесення певних відомостей до ЄРДР, а тому вважає, що слідчий суддя виніс помилкову ухвалу про відмову у відкритті провадження, формально підійшов до здійснення судочинства, чим порушив його принципи та засади.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення захисника, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, думку прокурорів, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у відкритті провадження за скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_9 , слідчий суддя виходив з тих обставин, що пункт 10 частини 1 статті 303 КПК України не має зворотної дії в часі, а відомості по кримінальному провадженню № 0003161 внесенні до ЄРДР у 2015 році, тобто до введення в дію цих змін та прийшов до висновку, що вказане повідомлення про підозру не може бути оскаржене на досудовому провадженні.

З таким висновком слідчого судді колегія суддів погоджується та вважає його обґрунтованим, виходячи з наступного.

Згідно із загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплено в частині 1 статті 58 Конституції України, відповідно до якого дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності й припиняється з утратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали чи мали місце (офіційне тлумачення цього конституційного положення наведено в Рішенні Конституційного Суду України від 9 лютого 1999 року № 1-рп/99).

Водночас стаття 58 Конституції України допускає зворотну дію законів у часі, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Формою реалізації частини 1 статті 58 Конституції України є положення частини 1 статті 5 КПК України, яка регулює дію норм кримінального процесуального закону в часі та згідно з якою процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається відповідно до положень цього Кодексу, чинних на момент початку виконання дії або прийняття такого рішення. На відміну від кримінального (матеріального) закону, чинний кримінальний процесуальний закон не має зворотної дії навіть у тих випадках, коли його правила є більш сприятливі для учасників кримінального провадження. Повернення процесу (процесуальних дій) неможливе.

Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIII від 03.10.2017, який набрав законної сили 16.03.2018 , частина 1 статті 303 КПК України була доповнена пунктом 10, а отже, вказаний пункт за загальним правилом підлягає застосуванню з дати набрання чинності цим Законом, в частині таких змін.

Згідно з пунктом 4 § 2 «Прикінцеві положення» Розділу 4 Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» положення пункту 10 частини 1 статті 303 КПК України вводиться в дію через три місяці після набрання чинності цим Законом, не мають зворотної дії у часі та застосовуються до справ, по яким відомості про кримінальне правопорушення, внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань, після введення в дію цих змін.

Таким чином, з підстав зазначених у пункті 10 частини 1 статті 303 КПК України, слідчий суддя уповноважений розглянути скаргу на повідомлення слідчого, прокурора про підозру, у справах (кримінальних провадженнях), по яким відомості про кримінальне правопорушення внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань після введення в дію цих змін, тобто з 16.03.2018.

В судовому засіданні встановлено, що відомості про кримінальне провадження № 0003161 внесено до ЄРДР 08.07.2015.

14.01.2019 ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 3 статті 27, частиною 1 статті 388, частиною 3 статті 27, частиною 2 статті 388, частиною 3 статті 27, частиною 2 статті 382, частиною 3 статті 27, частиною 4 статті 358, частиною 3 статті 27, частиною 3 статті 190, частиною 3 статті27, частиною 4 статті 190 КК України.

Тобто, слідчий суддя дійшов правильного висновку про відмову у відкритті провадження за скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_9 про скасування повідомлення про підозру, з огляду на те, що зазначена скарга захисника подана на рішення, що не підлягає оскарженню.

Порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не вбачається.

З врахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана ухвала слідчого судді є законною і обґрунтованою.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують і не є підставами для скасування ухвали слідчого судді.

Керуючись ст. ст. 303, 309, 376, 404, 405, 407, 418, 419, 422, 424 КПК України, -

у х в а л и л а :

Апеляційні скарги захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваної ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Московського районного суду міста Харкова від 19 березня 2019 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до частини 4 статті 424 КПК України.

Головуючий

Судді