Житомирський апеляційний суд
Категорія ч.2,4 ст.296 КК Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2019 року Житомирський апеляційний суд в складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретар ОСОБА_5 ,

за участю: прокурора ОСОБА_6 ,
захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
представника потерпілого ОСОБА_9 ,
обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі провадження №295/16937/18 за апеляційними скаргами прокурора Житомирської місцевої прокуратури ОСОБА_6 та представника потерпілого ОСОБА_12 адвоката ОСОБА_9 на ухвалу Богунського районного суду м.Житомира від 18 лютого 2019 року про повернення прокурору обвинувального акту у кримінальному провадженні №0004347 від 19.10.2018 по обвинуваченню

ОСОБА_10 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України, та
ОСОБА_11 ,
ІНФОРМАЦІЯ_2 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України,
в с т а н о в и в :
В апеляційній скарзі представник потерпілого адвокат ОСОБА_9 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, як незаконну, та призначити новий розгляд даного кримінального провадження в суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання. При цьому, зазначає, що під час досудового розслідування у кримінальному провадженні №00004347 на той час підозрюваний ОСОБА_10 жодного разу не заявив слідчому про те, що він не розуміє або не зовсім розуміє українську мову і потребує перекладача. Слідчі дії проводились в тому числі і в присутності захисника ОСОБА_10 - ОСОБА_7 , яким також жодного разу не заявлено про вказане. Вони мали таку можливість не лише усно заявити слідчому клопотання про залучення перекладача, а і подати такі клопотання через канцелярію Житомирського ВП, або ж в протоколах слідчих дій зазначити, що обвинувачений ОСОБА_10 не розуміє українську мову, однак, на досудовому слідстві стороною захисту цього зроблено не було (в т.ч. при виконанні вимог ст.290 КПК України із обвинуваченим ОСОБА_10 та його захисником). Чинний КПК України передбачає можливість повернення прокурору обвинувального акту у випадку недотримання вимог, передбачених ст.291 КПК України, при цьому, обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0004347 відповідає даним вимогам, а у випадку необхідності перекладача - його можливо було залучити на стадії підготовчого судового засідання без повернення обвинувального акту прокурору. Разом з цим, на підготовчому судовому засіданні від захисника ОСОБА_7 , яким було заявлено клопотання про повернення обвинувального акту, не надійшло жодного клопотання про залучення перекладача.
Прокурор ОСОБА_6 в своїй апеляційній скарзі, також, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, як незаконну, а своїм рішенням, обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0004347 від 19.10.2018 по обвинуваченню ОСОБА_10 зач.2 ст.296 КК України та ОСОБА_11 за ч.4 ст.296 КК України направити на новий судовий розгляд до Богунського районного суду м.Житомира з підготовчого судового засідання. Мотивує це тим, що відповідно до п.3 ч.3 ст.314 КПК України єдиною підставою повернення обвинувального акта прокурору є його невідповідність вимогам цього кодексу, однак судом першої інстанції під час підготовчого засідання жодних порушень норм КПК України не встановлено. Під час досудового розслідування обвинувачений ОСОБА_10 , який є громадянином України та, як повідомив у підготовчому засіданні, протягом 10 років офіційно проживає на території України, будучи допитаним у якості свідка 19.10.2018 повідомив, що послуг перекладача та адвоката не потребує та бажає надавати показання українською мовою, що засвідчено підписом останнього. Крім того, власноручно російською мовою зазначив: «С моих слов записано верно, мною прочитано», що також засвідчено підписом останнього, отже останньому зміст вказаного процесуального документа, викладений українською мовою, зрозумілий. В подальшому, 16.11.2018 ОСОБА_10 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України, повідомлення про підозру та пам`ятку про права вручено особі, що засвідчено підписом останнього, роз`яснено право на захист шляхом залучення захисника, що засвідчено підписами особи. 26.11.2018 підозрюваним ОСОБА_10 укладено договір із адвокатом ОСОБА_7 на захист інтересів українською мовою, що засвідчено підписами останніх. 26.11.2018 слідчим допитано у якості підозрюваного ОСОБА_13 , де останній погодився викладати показання українською мовою під друк, послуг перекладача не потребував та 28.11.2018 із останнім проведено слідчий експеримент. Вказані слідчі дії проводились за участю адвоката ОСОБА_7 , вірність показань викладених в протоколах засвідчена підписами підозрюваного та адвоката без жодних зауважень. 30.11.2018 підозрюваний ОСОБА_10 та адвокат ОСОБА_7 ознайомлені з матеріалами кримінального провадження, отримали копію обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування (розписки містяться в матеріалах судової справи). Таким чином, жоден із зазначених процесуальних документів не містить приміток або пояснень (зауважень) підозрюваного або його захисника про те, що зміст даних процесуальних документів підлягає перекладу російською або будь-якою іншою мовою. Під час досудового розслідування, після його закінчення та направлення обвинувального акту до суду ні від ОСОБА_10 , ні від його захисника будь-яких зауважень щодо нерозуміння особою української мови, повідомлень про рідну мову або мову, якою особа вільно володіє не надходило, клопотань щодо перекладу процесуальних документів на будь-яку іншу мову не надходило. Тобто, враховуючи викладене вище, а також те, що особа є громадянином України, стороною обвинувачення жодним чином не порушено права підозрюваного на захист.
Згідно ухвали суду першої інстанції, обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні №0004347 від 19.10.2018 про обвинувачення ОСОБА_10 за ч.2 ст.296 КК України та ОСОБА_11 за ч.4 ст.296 КК України повернуто прокурору Житомирської місцевої прокуратури ОСОБА_14 .
Суд першої інстанції свої висновки про невідповідність зазначеного обвинувального акта мотивував тим, що під час досудового розслідування були порушені норми кримінально-процесуального закону щодо отримання обвинуваченим ОСОБА_10 процесуальних документів рідною мовою або іншою мовою, якою він володіє, що потягло за собою порушення прав обвинуваченого ОСОБА_10 , передбачених ст.42 КПК України, а також реалізації передбачених Законом прав при здійсненні свого захисту на засадах змагальності і диспозитивності і як наслідок порушення його права на захист від пред`явленого обвинувачення.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення адвоката ОСОБА_9 та прокурора в підтримку своїх апеляційних вимог, адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , які заперечували щодо задоволення апеляційних скарг представника потерпілого та прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційних скарг, а також ухвалу суду першої інстанції в межах, передбачених ст.404 КПК України, апеляційний суд вважає, що апеляційні скарги підлягають до задоволення з наступних підстав.
Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Згідно з ч.3 ст.314 КПК України зі стадії підготовчого судового засідання суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо невідповідність обвинувального акта вимогам ст.291 КПК України є суттєвою та не дає можливості для призначення провадження до розгляду.
Відповідно до ч.4 ст.110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.
Згідно з ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт має містити такі відомості: 1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; 2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; 5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; 6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; 7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; 7-1) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; 8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); 9) дату та місце його складення та затвердження.
Із наведених положень кримінального процесуального закону слідує, що на стадії підготовчого провадження в суді першої інстанції повернення обвинувального акта прокурору допускається лише у разі порушення прокурором чи слідчим цих вимог.
Як убачається зі змісту обвинувального акта у кримінальному провадженні, зареєстрованому в ЄРДР за №0004347 від 19.10.2018.02.2016 року відносно ОСОБА_10 за ч.2 ст.296 КК України та ОСОБА_11 за ч.4 ст.296 КК України, він відповідає вимогам ст.291 КПК України, оскільки містить всі необхідні відомості, передбачені зазначеною нормою закону.
При цьому, як вбачається з оскаржуваної ухвали, судом першої інстанції будь-яких порушень, передбачених ст.291 КПК України, в підготовчому судовому засіданні не встановлено.
Апеляційний суд вважає, що висновок про необхідність повернення обвинувального акту прокурору з підстав, викладених в оскаржуваній ухвалі суду, є необґрунтованим, з огляду на таке.
Так, нормами ч.1 ст.29 КПК України, визначено здійснення кримінального провадження державною мовою.
Згідно до ч.3 ст.29 КПК України, слідчий суддя, суд, прокурор, слідчий забезпечують учасникам кримінального провадження, які не володіють чи недостатньо володіють державною мовою, право давати показання, заявляти клопотання і подавати скарги, виступати в суді рідною або іншою мовою, якою вони володіють, користуючись у разі необхідності послугами перекладача в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Таким чином, із системного аналізу зазначених положень кримінального процесуального закону слідує, що право підозрюваного, передбачене п.18 ч.3 ст.42 КПК України, у тому числі користуватись користуватися рідною мовою, отримувати копії процесуальних документів рідною або іншою мовою, якою він володіє, та в разі необхідності користуватися послугами перекладача за рахунок держави, на що посилається суд першої інстанції в своїй ухвалі, не є обов`язковим, а реалізується у випадку встановлення факту не володіння останнім державної мови (українська), або за наявності його відповідного клопотання, як то передбачено положеннями ч.4 ст.29 КК України.
При цьому, як вбачається з матеріалів судового провадження №295/16937/18, ОСОБА_10 за національністю є чеченець, уродженець м.Душанбе, Таджикистан, однак є громадянином України, протягом 10 останніх років офіційно проживає на її території, про що було повідомлено самим обвинуваченим як в суді першої, так і апеляційної інстанції.
До обвинувального акту долучені розписки обвинуваченого українською мовою про отримання ним та його захисником копії обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування. (а.п.9-10)
Як встановлено в суді апеляційної інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду безпосередньо самим обвинуваченим та його захисником, під час досудового розслідування у кримінальному провадженні, будучи як підозрюваним, так і обвинуваченим, ОСОБА_10 та його захисник - ОСОБА_7 жодного разу не заявляли про те, що ОСОБА_10 не розуміє або не повно розуміє українську мову, тобто, потребує перекладача, та жодного разу не звернулись із відповідними клопотаннями на необхідність залучення перекладача або скаргами на порушення прав ОСОБА_10 , передбаченими ст.42 КПК України.
Таким чином, викладені в ухвалі суду першої інстанції твердження про те, що під час досудового розслідування було порушено права обвинуваченого ОСОБА_10 , передбачені ст.42 КПК України, апеляційний суд визнає передчасними, зазначені в цьому судовому рішенні підстави повернення обвинувального акта прокурору не ґрунтуються на вимогах кримінального процесуального закону, інших підстав невідповідності обвинувального акта вимогам ст.291 КПК України в оскаржуваній ухвалі не наведено.
В разі встановлення на стадії підготовчого провадження, що обвинувачений ОСОБА_10 має бажання користуватися послугами перекладача, суд першої інстанції зобов`язаний був відповідно вирішити питання про залучення до участі в провадженні перекладача, а не розцінювати це як підставу для повернення обвинувального акту прокурору. При цьому, без належної перевірки, за відсутності доказів (з врахуванням стадії провадження), суд першої інстанції передчасно прийшов до висновку про порушення органом досудового розслідування прав ОСОБА_10 , передбачених ст.42 КПК України.
З огляду на наведене, апеляційний суд вважає, що апеляційні скарги прокурора та представника потерпілого - підлягають до задоволення, ухвала суду першої інстанції - скасуванню, а обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні №0004347 про обвинувачення ОСОБА_10 та ОСОБА_11 - поверненню до суду першої інстанції для виконання вимог ст.ст.314-316 КПК України.
Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 409, 412 КПК України, апеляційний суд, -
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційні скарги прокурора Житомирської місцевої прокуратури ОСОБА_6 та представника потерпілого ОСОБА_12 адвоката ОСОБА_9 задовольнити.
Ухвалу Богунського районного суду м.Житомира від 18 лютого 2019 року про повернення обвинувального акта з додатками у кримінальному провадженні №0004347 від 19.10.2018 про обвинувачення ОСОБА_10 за ч.2 ст.296 КК України та ОСОБА_11 за ч.4 ст.296 КК України прокурору Житомирської місцевої прокуратури ОСОБА_14 скасувати та призначити новий розгляд кримінального провадження у суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді :