Справа № 461/3020/19
Провадження № 1-кс/461/3640/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.04.2019 м. Львів

Слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1

з участю:

секретаря ОСОБА_2

особи, яка подала скаргу ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові скаргу ОСОБА_3 на повідомлення слідчого про підозру у вчинені злочину у кримінальному провадженні №0000324, відомості про яке 22.10.2018 року внесено до ЄРДР, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою, в якій просить скасувати рішення слідчого, прокурора щодо вручення 06 лютого 2019 р. ОСОБА_3 за матеріалами досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000324 від 22.10.2018 р. підозри в частині вчинення останнім злочину передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, зобов`язавши слідчого та процесуального прокурора у вказаному провадженні вчинити дії щодо виключення з обсягу підозри зазначеному у витягу з ЄРДР відомостей по кримінальному провадженню № 0000324про оголошення 06.02.2019 р. ОСОБА_3 підозри у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України. Зазначає, що він є службовою особою правоохоронного органу, проте, в розумінні вимог Закону не являється «Особою, яка займає відповідальне становище», якою його помилково вважає сторона обвинувачення. Проте однією із кваліфікуючих ознак вчинення злочину передбаченого ч.3 ст. 368 КК України, - «Прийняття пропозиції, обіцянки або одержання неправомірної вигоди службовою особою» є діяння передбачені ч.1 або 2-ої цієї статті, вчинені службовою особою, яка займає відповідальне становище або поєднане з вимаганням неправомірної вигоди. Наголошує, що ОСОБА_5 на момент скоєння (за версією слідства) злочину не займав відповідального становища, не являвся ані слідчим, ані прокурором, про що від розпорядників інформації в особі управління запобігання корупції та люстрації, Департаменту кадрового забезпечення Національної поліції України отримано відповідні письмові роз`яснення, які є в розпорядженні сторони обвинувачення. Крім цього, відповідно до «Класифікатора професій в Україні» ДК 003:2010 року до Переліку посад професіоналів в галузі правоохоронної діяльності не віднесено посаду яку обіймав підозрюваний. Крім цього, в діях ОСОБА_6 відсутня кваліфікуюча ознака вчинення злочину передбаченого ч.З ст. 368 КК України, поєднаного з вимаганням неправомірної винагороди.

ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні скаргу підтримали повністю та просили задовольнити. Надали аналогічні викладеним у скарзі пояснення.
Слідчий та прокурор в судове засідання не прибули. Належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи. Через канцелярію суду поступило клопотання прокурора ОСОБА_8 про відкладення розгляду справи.
Частиною 1 ст. 306 КПК України визначено, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею з урахуванням положень глави 26 КПК України. В частині 2 ст. 306 КПК України зазначено про розгляд відповідних скарг протягом 72 годин з моменту надходження скарги. Згідно ч. 3 ст. 306 КПК України відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги. Враховуючи наведене, слідчий суддя проводить розгляд скарги за відсутності слідчого та прокурора, які належним чином повідомлені про судове засідання.

Заслухавши адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_3 , які підтримали скаргу та просили її задовольнити, перевіривши матеріали скарги та дослідивши докази надані сторонами судового процесу; слідчий суддя приходить до наступного висновку.
З матеріалів справи вбачається, що в провадженні слідчого відділу УСБУ у Львівській області перебувають матеріали кримінального провадження №0000324, відомості про яке 22.10.2018 року внесено до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307, ч.3 ст. 368 КК України.
Відповідно до копій матеріалів скарги та письмового повідомлення про підозру від 06.02.2019 р., ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні умисних протиправних дій, які виразилися в одержанні службовою особою, яка займає відповідальне становище, неправомірної вигоди для себе чи третьої особи за не вчинення в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду будь-якої дії, з використанням наданої їй влади чи службового становища, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
Крім цього, ОСОБА_3 оголошено про підозру у вчиненні умисних протиправних дій, які виразились в незаконному зберіганні, перевезенні з метою збуту наркотичних засобів та збуту наркотичних засобів за попередньою змовою групою осіб, тобто кримінальне правопорушення, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
Положеннями Закону України №2147-VIII від 03 жовтня 2017 року внесено зміни до Кримінального процесуального кодексу України, згідно з якими п. 23 частини першої статті 303 КПК України доповнено пунктом 10 такого змісту: "10) на досудовому провадженні можуть бути оскаржені повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником".
Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або два місяці з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду з обвинувальним актом підозрюваним, його захисником чи законним представником.
Згідно розділу 2 Прикінцевих положень Закону України №2147-VIII від 03 жовтня 2017 року п. 4 підпункти 11-27, 45 пункту 7 параграфу 1 цього розділу вводяться в дію через три місяці після набрання чинності цим Законом, не мають зворотної дії в часі та застосовуються до справ, по яким відомості про кримінальне правопорушення внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань (ЄРДР) після введення в дію цих змін, тобто після 16.03.2018 року.
Відповідно до ч. 1 ст. 219 КПК України строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР до дня звернення до суду з обвинувальним актом або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.
06.02.2019 року ОСОБА_3 було повідомлено про підозру у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч.3 ст. 368 КК України. Станом на день розгляду поданої скарги досудове розслідування не завершено. З урахуванням наведеного вище та дати внесення відомостей до ЄРДР, ОСОБА_3 у відповідності до положень п.10 ч. 1 ст.303 КПК України, має право на звернення до слідчого судді районного суду із скаргою про скасування повідомлення про підозру.
Відповідно до вимог п. 3 ч. 1ст. 276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому ст. 278 КПК України, у випадку наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.
Системний аналіз положень ст.ст. 276-278 КПК України вказує на те, що при розгляді скарги на рішення слідчого про підозру слідчий суддя має з`ясувати виконання слідчим положень кримінального процесуального закону в частині дотримання порядку повідомлення про підозру та наявності на день повідомлення про підозру достатніх доказів для підозри особи.
Вирішуючи питання про наявність достатніх доказів для підозри особи, слідчий суддя враховує і положення, що наведені у чисельних рішеннях Європейського Суду з прав людини ("Нечипорук, Йонкало проти України" №42310/04 від 21 квітня 2011 року, "Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства" №№12244/86,12245/86, 12383/86 від 30 серпня 1990 року, "Мюррей проти Сполученого Королівства" №14310/88 від 28 жовтня 1994 року та ін.), про те, що термін "обґрунтована підозра" означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити це правопорушення.
Слідчий суддя на етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та достатності для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, та за якою нормою Кримінального Закону ця особа підлягає відповідальності.
Відповідно до вимог п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України до повноважень слідчого судді - судді суду першої інстанції, належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні. Зокрема, під час вирішення питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, запобіжних заходів та здійснення судового контролю в порядку ст. 206 КПК України та ст. 303 КПК України.
Аналіз змісту ст. 368 КПК України та інших норм КПК України, вказує на те, що питання щодо наявності чи відсутності складу кримінального правопорушення в діянні, чи винна особа в його в вчиненні, перевірка обсягу підозри вирішуються судом при ухваленні вироку, тобто на стадії судового провадження.
Питання, які слідчий суддя повинен дослідити під час розгляду скарги на повідомлення про підозру, повинні стосуватися перевірки наступних обставин:
1) чи не спростовані під час досудового розслідування з дня обрання запобіжного заходу (коли слідчий суддя вирішує питання про обрання запобіжного заходу з урахуванням обов`язкової наявності обґрунтованості підозри) докази, що давали підстави для підозри особи;
2) чи немає на день розгляду скарги підстав для визнання доказів недопустимими, в контексті положень ч. 4 ст.87 КПК України, зокрема якщо слідчим суддею буде встановлено, що будь-які докази, на яких ґрунтується підозра, були отримані внаслідок істотного порушення прав і свобод людини, оскільки рішення про недопустимість доказів з інших підстав, може бути прийняте виключно судом за результатами судового розгляду обвинувачення по суті.
З поданої скарги вбачається, що підозрюваний та його адвокат фактично незгодні з підозрою та просять виключити певні обставини з обсягу підозри. Обґрунтовують свою незгоду із тим, що ОСОБА_3 не є особою, яка займає відповідальне становище та в діях ОСОБА_6 відсутня кваліфікуюча ознака вчинення злочину передбаченого ч.3 ст. 368 КК України, поєднаного з вимаганням неправомірної винагороди, що в свою чергу не доводить винуватість ОСОБА_3 у злочинів, в яких підозрюється.
Отже, по суті підозрюваний та його адвокат по суті просять слідчого суддю надати оцінку пред`явленій підозрі та фактично висловитися по суті пред`явленого обвинувачення, що може зробити тільки суд при розгляді справи по суті, прийнявши законне та обґрунтоване рішення, встановивши вину або невинуватість певної особи.
З урахуванням наведених вище положень закону та встановлених обставин, слідчий суддя приходить до висновку про необґрунтованість скарги адвоката на постанову слідчого про підозру, що є наслідком відмови у її задоволенні.
Керуючись ст.ст. 2, 7, 9, 303, 309, 376 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Залишити без задоволення скаргу ОСОБА_3 на повідомлення слідчого про підозру у вчинені злочину у кримінальному провадженні №0000324, відомості про яке 22.10.2018 року внесено до ЄРДР.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1