Справа №463/1266/19
Провадження №1-кс/463/674/19
У Х В А Л А

26 лютого 2019 року слідчий суддя Личаківського районного суду м.Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Львові скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність в.о. директора Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із скаргою на бездіяльність в.о. директора Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відносно посадових осіб Збаразького ВП ГУ Національної поліції в Тернопільській області. Просить визнати факт бездіяльності в.о. директора Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ст.365 КК України та зобов`язати внести відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, невідкладно розпочати досудове розслідування та надати витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Скаргу мотивує тим, що 05.02.2019 року він скерував на адресу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові заяву про вчинення кримінального правопорушення, в якій просив внести відомості до ЄРДР відносно посадових Збаразького ВП ГУ Національної поліції в Тернопільській області за ст.365 КК України. Згідно з відповіді начальника Другого слідчого відділу ТУ ДБР, розташованого у м.Львові ОСОБА_4 від 13.02.2019 року, за результатом розгляду звернення ОСОБА_3 від 12.02.2019 року ознак кримінального провадження підслідного ДБР не вбачається. Вказана заява скерована для проведення службової перевірки начальнику УВБ у Тернопільській області. Незважаючи на зазначену відповідь, вважає, що такими діями уповноважена особа Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові не виконала вимоги ст.214 КПК України, у зв`язку з чим змушений звернутися до слідчого судді із скаргою.

Скаржник ОСОБА_3 , будучи належним чином повідомленим про дату засідання, на виклик суду не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. При цьому, представник ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_5 подав заяву про розгляд справи без його участі. Скаргу підтримує у повному обсязі, просить таку задовольнити.
Слідчий Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові у судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду скарги. Подав заяву про розгляд скарги без його участі, просить відмовити у задоволенні скарги.
Згідно з ч.4 ст.107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Вивчивши та дослідивши матеріали скарги, приходжу до наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 05.02.2019 року скерував до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові заяву про вчинення кримінального правопорушення, в якій просив внести відомості до ЄРДР відносно посадових осіб Збаразького ВП ГУ Національної поліції в Тернопільській області за ст.365 КК України.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України бездіяльність слідчого, прокурора яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення може бути оскаржена заявником, представником заявника, потерпілим або його представником.

Підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого КК України. В свою чергу КК України визначає вичерпний перелік суспільно небезпечних діянь, які є злочинами та характеризує, у чому саме полягає об`єктивна та суб`єктивна його сторона, кваліфікуючі ознаки та інше.
Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про вчинення злочину є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину).
На момент розгляду скарги слідчим суддею встановлено, що всупереч вимогам ст.214 КПК України заяву ОСОБА_3 у визначені строки не було зареєстровано у Єдиному реєстрі досудових розслідувань та не було повідомлено про реєстрацію.

Відповідно до вимог ч.1 ст.214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.

Як зазначено у листі начальника Другого слідчого відділу ТУ ДБР, розташованого у м.Львові ОСОБА_4 від 13.02.2019 року, із змісту заяви ОСОБА_3 про вчинення злочину не вбачається підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, оскільки відсутні ознаки кримінального правопорушення, при цьому, матеріали заяви були направлені начальнику УВБ у Тернопільській області ДВБ НП України для проведення службової перевірки.
Таким чином, судом встановлено, що заява ОСОБА_3 від 05.02.2019 року про вчинення кримінального правопорушення, не внесена до Єдиного реєстру досудових розслідувань, уповноважена особа Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові дане порушення не усунула, належних і допустимих доказів цього не представлено, а тому скаргу в цій частині слід задовольнити та зобов`язати в.о. директора Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові вжити, передбачених ч.1 ст.214 КПК України заходів щодо внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань заяви ОСОБА_3 про вчинення кримінального правопорушення від 05.02.2019 року.

Разом з тим, приходжу до висновку, що у задоволенні скарги в частині визнання бездіяльності в.о. директора Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові протиправною слід відмовити, оскільки відповідно до ч.2 ст.307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

Керуючись вимогами ст.ст.107, 214, 303-307, 372 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в :

скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність в.о. директора Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань задовольнити частково.

Зобов`язати в.о. директора Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові вжити, передбачених ч.1 ст.214 КПК України, заходів щодо внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань заяви ОСОБА_3 від 05 лютого 2019 року про вчинення кримінального правопорушення, про що повідомити заявника у визначений законом строк.

У задоволенні решти вимог скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1