У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2019 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , особи, яка подала скаргу - ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді, матеріали справи за скаргою ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 від 07.09.2018 року про закриття кримінального провадження № 001640 від 18.05.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із скаргою на постанову слідчого СВ Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 від 07.09.2018 року про закриття кримінального провадження № 001640 від 18.05.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України.

Скаргу мотивує тим, що оскаржувана постанова про закриття кримінального провадження винесена безпідставно, оскільки слідчим дано не об`єктивно оцінку матеріалів справи щодо того, що відносини ОСОБА_3 та продавцем є цивільно-правовими та повинна застосовуватись цивільно-правова відповідальність.

Зокрема, вказує на те, що у оскаржуваній постанові не зазначено обставин про надання продавцем неправдивих відомостей щодо товару. Що в ході бесіди ОСОБА_3 з продавцем, останній ввів його в оману, отримавши гроші за процесор комп`ютера, який виявився пошкодженим. Вважає, що дана ситуація підпадає під опис ст. 190 КК України не менш ніж під опис ст. 230 ЦК України.

Також ОСОБА_3 подав клопотання про поновлення процесуального строку на оскарження постанови про закриття кримінального провадження, у зв`язку з тим, що про винесення оскаржуваної постанови йому стало відомо лише 02.11.2018 року, що підтверджується довідкою начальника МВПХ.17 ОСОБА_5 .

В судовому засіданні ОСОБА_3 просив поновити йому строк на оскарження постанови про закриття кримінального провадження, оскільки про наявність такої він дізнався лише 02.11.2018 року. Вимоги скарги підтримав, з підстав наведених у скарзі, просив суд скаргу задовольнити.

Слідчий в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений, причини неявки суду не відомі.

Відповідно до ч.3 ст. 306 КПК України відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги, а тому суд проводить розгляд справи у відсутності слідчого.

Заслухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали скарги суд приходить до наступного висновку.

Як встановлено в судовому засіданні, 07.09.2018 року слідчим СВ Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області винесено постанову про закриття кримінального провадження № 001640 від 18.05.2018 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України, на підставі п. 2 ч.1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Частиною першою статті 304 КПК України визначено, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

По справі встановлено, що оскаржувану постанову ОСОБА_3 отримав 02.11.2018 року, що підтверджується довідкою начальника МВПЗ.17 ОСОБА_5 , а тому слідчий суддя вважає, що строк на оскарження даної постанови, згідно положень ч.1 ст. 304 КПК України, ОСОБА_3 пропущений не був.

Відповідно до ч.2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених рішень.

Згідно ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського Суду з прав людини.

У п. 42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13.01.2011 року у справі «Михалкова та інші проти України» розтлумачено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана «гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції», що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Водночас, як встановлено, згідно оскаржуваної постанови в ході здійснення досудового розслідування слідчий обмежився посиланням на те, що між ОСОБА_3 та продавцем товару наявні цивільно-правові відносини, які підлягають вирішенню у спосіб, встановлений цивільно-процесуальним законодавством України, не провівши жодної слідчої дії, спрямованої на отримання доказів необхідних для всебічного, повного, і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, зокрема допитів ОСОБА_3 та особи, яка отримала грошові кошти у ОСОБА_3 .

Відповідно до ст. 284 КПК України, закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, а тому рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження та оцінки слідчим всіх зібраних доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.
Враховуючи вищенаведене, зокрема те, що при проведенні досудового розслідування не вчинено жодних слідчих дій для всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що при закритті кримінального провадження слідчим не були дотримані положення вимог кримінального процесуального закону щодо всебічності, повноти та неупередженості дослідження всіх обставин, а тому постанова слідчого про закриття кримінального провадження підлягає скасуванню, а матеріали кримінального провадження направленню до органу досудового розслідування для продовження проведення досудового розслідування.
Керуючись ст. ст. 284, 303, 306, 307 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 від 07.09.2018 року про закриття кримінального провадження № 001640 від 18.05.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України - задовольнити.

Постанову слідчого СВ Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області від 07 вересня 2018 року про закриття кримінального провадження № 001640 від 18.05.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України - скасувати.

Слідчому СВ Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області провести всебічне, повне і об`єктивне розслідування по кримінальному провадженню № 001640 від 18.05.2018 року року, - з урахуванням зазначеного в мотивувальній частині ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду: ОСОБА_1