Справа № 473/976/19
Номер провадження 1-кс/473/408/2019

УХВАЛА

"06" березня 2019 р. слідчий суддя Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого Вознесенського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 ,, власника майна ОСОБА_4 ,

розглянувши клопотання слідчого СВ Вознесенського ВП ГУНП України в Миколаївській області ОСОБА_5 , про арешт майна за кримінальним провадженням №0000426 від 01.03.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 185 КК України

встановив :

до Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області надійшло клопотання слідчого Вознесенського ВП ГУНП України в Миколаївській області ОСОБА_5 , погоджене з прокурором Вознесенської місцевої прокуратури ОСОБА_6 про арешт майна, належного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Так, cлідчим відділом Вознесенського відділу поліції ГУ НП в Миколаївської області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000426, зареєстрованого до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.03.2019 року за фактом таємного викрадення грошових коштів та ювелірних прикрас ОСОБА_7 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 185 КК України.
В клопотанні зазначено, що в ході проведення досудового розслідування встановлено, що 28 лютого 2019 року, у період часу з 19:00 год. по 23:00 год., більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, у м. Вознесенську Миколаївської області, ОСОБА_8 за попередньою змовою із ОСОБА_9 та ОСОБА_4 з корисливих мотивів та з метою таємного викрадення чужого майна, прибув до домоволодіння ОСОБА_7 , розташованого по АДРЕСА_1 , де керуючись корисливим умислом, направленим на таємне заволодіння чужим майном, скориставшись відсутністю господарів та перехожих громадян, відтиснули раму металопластикового вікна житлового будинку. Далі, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний намір, через пошкоджене ними вікно, проникли до приміщення кімнат будинку, звідки таємно викрали грошові кошти та ювелірні золоті прикраси ОСОБА_7 , а саме: грошові кошти в сумі 56 000 грн., грошові кошти в сумі 36000 доларів США, що в перерахунку на національну валюту України становить 97 1739, 5 грн., 15000 ЄВРО, що в перерахунку на національну валюту 461009,41 грн. та золоті ювелірні прикраси, якими розпорядилися на власний розсуд, здавши їх до ломбардів м. Одеси.
В результаті чого, протиправними діями ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_4 , потерпілому ОСОБА_7 завдано матеріальний збиток на загальну суму 1 525 825,91 грн.
02.03.2019 року ОСОБА_8 , ОСОБА_4 та ОСОБА_9 затримано в порядку ст.208 КПК України, оголошено про підозру у вчиненні ними кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 185 КК України та допитано в якості підозрюваних.
04.03.2019 року підозрюваним ОСОБА_8 та ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, ОСОБА_9 - у вигляді цілобового домашнього арешту.
02.03.2019 року в ході виконання вимог ст.208 КПК України, під час особистого обшуку у підозрюваного ОСОБА_4 виявлено: ланцюжок з хрестиком із білого металу; два чеки на купівлю пістолета та набоїв 01.03.2019 року в м. Одеса; мобільний телефон марки «Samsung DUOS SM-G361H» імеі1: НОМЕР_1 , імей2: НОМЕР_2 з сім-карткою мобільного оператора «Київстар» № НОМЕР_3 , які упаковано до полімерного пакунку, опечатано та вилученого до Вознесенського ВП ГУНП в Миколаївській області.
.
.
Всі вищевказані предмети постановою слідчого СВ Вознесенського ВП ГУНП в Миколаївській області від 02.03.2019 року визнано речовими доказами та долучено до матеріалів кримінального провадження.

З метою забезпечення завдань кримінального провадження, враховуючи, що вилучені під час затримання предмети мають значення речових доказів у кримінальному провадженні, так як використовувались як знаряддя вчинення кримінального правопорушення, для забезпечення можливої конфіскації майна, слідчий Вознесенського ВП ГУНП ОСОБА_5 просив суд клопотання задовольнити та накласти арешт на належне ОСОБА_4 майно.
В судовому засіданні слідчий Вознесенського ВП ГУНП ОСОБА_3 клопотання підтримав, просив суд клопотання задовольнити, так як це необхідно для забезпечення конфіскації майна як виду покарання, оскільки санкція ч.5 ст.185 КК України передбачає обов`язкову конфіскацію майна та збереження речових доказів.
Власник майна ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання просив повернути вилучені у нього речі.

Захисник ОСОБА_10 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду клопотання був повідомлений належним чином.

Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого.

Так, в судовому засіданні встановлено, Вознесенським відділом поліції ГУНП в Миколаївської області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000426, відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.03.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.185 КК України.

Згідно з ч.1, п. 7 ч. 2 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходом забезпечення кримінального провадження є, зокрема, арешт майна.
При вирішенні питання про арешт майна, суд виходить з вимог п.п.1,2 ч.3 ст.132 КПК України, відповідно до якого в судовому засіданні слідчим доведено, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; а також, що застосування заходу забезпечення кримінального провадження в виді арешту майна, необхідне з потребами досудового розслідування, і дані потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права та свободи особи при задоволенні даного клопотання.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1)збереження речових доказів. При цьому, відповідно до ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, тобто є речовим доказом.

Так, ч.1 ст.98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Так, постановою слідчого СВ Вознесенського ВП ГУНП в Миколаївській області від 02.03.2019 року всі предмети, на які слідчий просить накласти арешт визнано речовими доказами та долучено до матеріалів кримінального провадження.

Крім того, згідно п.3 ч. 2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

Відповідно до ч.5 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу).
Виходячи з наведених процесуальних вимог закону, слідчий суддя переконаний, що арешт може бути накладений на майно, яке належить особі, якій повідомлено про підозру, а також що, арешт доцільно накласти з метою забезпечення збереження речових доказів та конфіскації майна як виду покарання.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170, 173, 372 КПК України

постановив :

Клопотання слідчого СВ Вознесенського ВП ГУНП України в Миколаївській області ОСОБА_5 про арешт майна за кримінальним провадженням №0000426 від 01.03.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.185 КК України, задовольнити.

Застосувати вид заходу забезпечення кримінального провадження в виді арешту належного ОСОБА_4 майна, а саме: ланцюжок з хрестиком із білого металу; два чеки на купівлю пістолета та набоїв 01.03.2019 року в м. Одеса; мобільний телефон марки «Samsung DUOS SM-G361H» імеі1: НОМЕР_1 , імей2: НОМЕР_2 з сім-карткою мобільного оператора «Київстар» № НОМЕР_3 , які вилучені у підозрюваного ОСОБА_4 та зберігаються у Вознесенському ВП ГУНП в Миколаївській області за адресою: Миколаївська область, м. Вознесенськ, вул. Київська, 24.
Ухвала слідчого судді про арешт майна може бути оскаржена в апеляційному порядку, відповідно до ст.310 КПК України.

Слідчий суддя: ОСОБА_1