Справа № 636 / 4451 / 18
1-кп / 636 / 350 / 2019
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 квітня 2019 року Чугуївський міський суд Харківської області
у складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чугуєві кримінальне провадження № 0001365 по обвинуваченню: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Андріївка, Балаклійського району, Харківської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, колишнього військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , номера обслуги 1 гаубичного самохідно-артилерійського взводу 3 гаубичної самохідно-артилерійської батареї 2 гаубичного самохідно-артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи, раніше судимого, останні раз вироком Чугуївського міського суду Харківської області від 15.11.2018 за ч. 4 ст. 407, ч. 4 ст. 70 КК України до 3-х років позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки, одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України,

В С Т А Н О В И В:

В судовому засіданні встановлено, що 30.06.2017 ОСОБА_4 уклав контракт про проходження військової служби у Збройних Силах України з Міністерством оборони України в особі Тво. Командира військової частини НОМЕР_2 підполковника ОСОБА_5 .

В подальшому, на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 №86 від 25 жовтня 2017 року ОСОБА_4 зараховано до списків особового складу частини, поставлено на всі види забезпечення та призначено на посаду номера обслуги 1 гаубичного самохідно-артилерійського взводу 3 гаубичної самохідно-артилерійської батареї 2 гаубичного самохідно-артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи вказаної військової частини.

Відповідно до вимог ст.ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 2, 9, 11, 16, 127, 128, 130, 216-222 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України та ст.ст. 2,4 Закону України «Про Національну гвардію України» молодший солдат ОСОБА_4 під час проходження військової служби повинен свято та непорушно дотримуватись Конституції України і законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, сумлінно вивчати військову справу, зразково виконувати свої службові обов`язки та бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, забезпечувати недоторканність державного кордону та охорону суверенних прав України. Крім цього, згідно вищевказаних положень, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Однак, ОСОБА_4 , діючи умисно, з метою тимчасово ухилитись від виконання обов`язків військової служби, 02 травня 2018 року, в порушення ст.ст. 11, 16, 127, 128, 130, 216-220 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1-4 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, без поважних на те причин та без наказу або дозволу відповідних командирів і начальників, самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 , розташовану за адресою: АДРЕСА_2 , та був незаконно відсутній на військовій службі до 18 вересня 2018 року.

Так, 02 травня 2018 року, солдат ОСОБА_4 будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, діючи умисно, реалізуючи свій злочинний намір в умовах особливого періоду, без поважних причин, порушив вимоги зазначеного законодавства та самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 .

Надалі, продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 у період до 18 вересня 2018 року не вживав жодних заходів для повернення до місця служби та продовжив ухилятись від виконання покладених на нього обов`язків з військової служби.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , свою провину в скоєнні злочину визнав повністю, щиро розкаявся у його скоєнні, та повністю підтвердив викладенні вище факти.
Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позицій, суд, роз`яснює учасникам процесу положення ст. 349 КПК України та проводить судовий розгляд даної справи щодо всіх її обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.
Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд вважає, що пред`явлене обвинувачення знайшло свою підтримку в судовому засіданні, і тому кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч. 4
ст. 407 України самовільне залишення військової частини без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, вчинене військовослужбовцем (крім строкової служби).
Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він за місцем проходження служби харктеризуєтьтся посередньо, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває.
Обставиною, що пом`якшуює покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , в силу п. 1
ч. 1 ст. 66 КК України судом визнається щире каяття у скоєному.
Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_4 , відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 67
КК України є вчинення злочину особою повторно.
При призначенні ОСОБА_4 покарання, суд враховуючи характер і ступінь суспільної небезпечності скоєного, обставини скоєння злочину, наведені вище дані про особу обвинуваченого та приходить до висновку про те, що виправлення і перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, тобто з призначенням покарання не пов`язаного з позбавленням волі, співмірного в якості кари за скоєне кримінальне правопорушення.
Враховуючи те, що ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення за ст. 407 ч. 4 КК України 02.05.2018 року, а 15.11.2018 року його було засуджено за вироком Чугуївського міського суду Харківської області за ч. 4 ст. 407 КК України, судом застосовуються приписи ст. 70 ч. 4 КК України

Судові витрати по справі відсутні.
Речові докази по справі відсутні.
На підставі викладеного, керуючись: ст.ст. 349, 368, 373-376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, і призначити йому покарання у виді - 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів із врахуванням покарання, призначеного за ч. 4 ст. 407 КК України, згідно з вироком Чугуївського міського суду Харківської області від 15 листопада 2018 року, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.
В силу ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 , від відбування призначеного покарання з випробуванням на 2 (два) роки, та зобов`язати не виїжджати за межі України без дозволу уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, а також періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного суду через Чугуївський міський суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженим у той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Суддя