УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2019 року
м. Київ

справа № 461/6942/17
провадження № 51-1915 ск 19

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув у судовому засіданні касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 , подану в інтересах засудженого на вирок Галицького районного суду м. Львова від 12 березня 2018 року та ухвалу Львівського апеляційного суду від 24 січня 2019 року щодо ОСОБА_5 .
Обставини справи
1. Галицький районний суд м. Львова вироком від 12 березня 2018 року засудив
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця м. Львова,
за частиною другою статті 186 Кримінального кодексу України до п`яти років позбавлення волі.
2. За обставин, викладених у вироку, його визнано винуватим у тому, що він7 вересня 2017 року, близько 21:50, перебуваючи в під`їзді будинку АДРЕСА_1 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, застосовуючи до потерпілого ОСОБА_6 фізичне насильство, розпиливши йому в обличчя речовину подразнюючої дії, відкрито заволодів його золотим ланцюжком вагою 33 г та вартістю 35000 грн та золотим медальйоном вагою 10 г та вартістю 15000 грн, чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 50000 грн.
3. Львівський апеляційний суд ухвалою від 24 січня 2019 року вирок суду першої інстанції залишив без змін.
Доводи касаційної скарги

4. У касаційній скарзі захисник посилається на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону під час розгляду справи і просить скасувати зазначені вирок і ухвалу апеляційного суду і закрити кримінальне провадження щодо засудженого на підставі пункту 3 частини 1 статті 284 КПК.
5. В обґрунтування скарги сторона захисту зазначає, що суд як на один з доказів винуватості засудженого послався на протокол пред`явлення потерпілому для впізнання засудженого, який є недопустимим з кількох підстав:
до проведення впізнання потерпілий не вказав прикмети, за якими може впізнати особу, яка вчинила злочин проти нього;
разом з засудженим для впізнання пред`являлися особи, молодші від нього за віком;
до пред`явлення засудженого для впізнання тому не були роз`яснені його права підозрюваного.
6. В обґрунтування доводів щодо недопустимості протоколу пред`явлення для впізнання, захисник посилається на ряд судових рішень, які визнавали такі протоколи недопустимими за подібних обставин.
7. Також захисник вважає недопустимими показання потерпілого в суді про те, що він впевнено впізнає засудженого як особу, що вчинила злочин проти нього.
8. Крім того, захисник вважає, що визначення матеріальних збитків, завданих злочином, не встановлено висновком експерта, як того вимагає стаття 242 КПК.
9. Колегія суддів вважає, що касаційна скарга подана належною особою, протягом визначеного законом строку на касаційне оскарження, передбаченого статтею 426 КПК, її зміст відповідає вимогам, зазначеним у статті 427 КПК. Зі змісту касаційної скарги та доданих до неї копій судових рішень, вбачається, що є підстави для відкриття касаційного провадження.
Враховуючи викладене та керуючись статтями 424 428 КПК, Суд постановив:
Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_4 , подану в інтересах засудженого на вирок Галицького районного суду м. Львова від 12 березня 2018 року та ухвалу Львівського апеляційного суду від 24 січня 2019 року щодо ОСОБА_5 .
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ?єва ОСОБА_3