ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження № 11-сс/818/44/19 Головуючий І інстанції ОСОБА_1
Категорія: в порядку КПК
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря - ОСОБА_5

прокурора - ОСОБА_6

захисника - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові матеріали за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду міста Харкова від 06 грудня 2018 року про накладення арешту на майно в рамках кримінального провадження № 0000708 від 06.07.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 190 КК України, -

в с т а н о в и л а :

05 грудня 2018 року прокурор військової прокуратури Харківського гарнізону ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Київського районного суду м.Харкова з клопотанням про арешт майна, в якому серед іншого просив накласти арешт на автомобіль BMW 5ER REIHE, реєстраційний номер НОМЕР_1 .
В клопотанні зазначив, що відповідно до листа Харківської митниці ДФС зазначений автомобіль 24.09.2018 був ввезений на територію України ОСОБА_8 у митному режимі «транзит», що свідчить про володіння, користування та розпорядження підозрюваним ОСОБА_8 вилученим майном.
АвтомобільBMW 5ER REIHE, реєстраційний номер НОМЕР_1 є знаряддям та предметом злочину, а також містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду міста Харкова від 06 грудня 2018 року, серед іншого, накладено арешт на автомобіль BMW 5ER REIHE, реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_2 , власник якого не встановлений, яким фактично володів ОСОБА_8 , шляхом заборони його ремонтування, користування, розпорядження та відчуження.
Місцем зберігання автомобіля BMW 5ER REIHE визначено територію Харківського державного авіаційного виробничого підприємства, за адресою: м.Харків, вул.Сумська, 134.
Не погодившись з вказаною ухвалою, захисник ОСОБА_8 ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу про задоволення клопотання прокурора військової прокуратури Харківського гарнізону ОСОБА_6 по кримінальному провадженню № 0000708 від 06.07.2018 про накладення арешту на майно, в частині його задоволення на автомобіль BMW 5ER REIHE, реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого є громадянин ОСОБА_9 .
Разом з апеляційною скаргою подано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, яке мотивовано тим, що захисник не був присутній при проголошенні оскаржуваної ухвали, копію отримано 13.12.2018. Апеляційна скарга була подана до Харківського апеляційного суду 14.12.2018. Ухвалою Харківського апеляційного суду від 19.12.2018 апеляційну скаргу повернуто. Копію ухвали отримано захисником поштою 26.12.2018.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилався на те, що автомобіль, на який накладено арешт, не належить ОСОБА_8 .
Власником автомобіля є ОСОБА_9 , який на теперішній час отримав дублікати документів, які підтверджують його право власності та готовий надати їх суду під час розгляду апеляційної скарги.
На думку ОСОБА_8 та його захисника, слідчий суддя не врахував ці обставини, в результаті чого були порушені права власника майна.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення захисника ОСОБА_7 , який апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з частиною 1 статті 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Чинним КПК України передбачено, що арешт майна з метою збереження речових доказів можливий, коли існує сукупність розумних підстав і підозр вважати, що таке майно є доказом злочину.

Відповідно до вимог статті 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини 2 статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини 2 статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини 2 статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Задовольняючи клопотання слідчого про арешт майна в частині накладення арешту на автомобіль слідчий суддя виходив з тих обставин, що автомобіль «BMW 5ER REIHE», відповідає критеріям, зазначеним в статті 98 КПК України, який був знаряддям вчинення кримінального правопорушення та міг зберегти на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, що може бути використано як доказ в кримінальному провадженні.

З таким висновком слідчого судді колегія суддів погоджується та вважає його обґрунтованим, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що в провадженні військової прокуратури Харківського гарнізону перебувають матеріали кримінального провадження № 0000708 від 06.07.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 190 КК України.

19 листопада 2018 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 3 статті 190 КК України.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м.Харкова від 05 листопада 2018 року надано дозвіл на проведення обшуку автомобіля BMW 5ER REIHE, реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_2 , яким керує ОСОБА_8 (а.с. 39 том 1)

Згідно з протоколом обшуку від 18.11.2018 вилучено, серед іншого, автомобіль BMW 5ER REIHE, реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_2 (а.с. 40-44 том 1).

З листа Харківської митниці Державної фіскальної служби України вбачається, що транспортний засіб BMW 5ER REIHE, реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_2 ввезено на митну територію України 24.09.2018 громадянином ОСОБА_8 в зоні діяльності Чернігівської митниці ДФС п/п «Славутич-Комарин» у митному режимі «транзит». (а.с. 115 том 1).

Відповідно до довідки про транспортний засіб № 1.13S3-5478 від 11.12.2018 автомобіль BMW 5ER REIHE, реєстраційний номер ( НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_2 , 11.12.2018 зареєстрував на своє ім`я ОСОБА_9 , особа не є власником транспортного засобу (а.с. 35-36,37-38 том 2).

Згідно з довіреністю № 0738 від 11.12.2018 ЗАТ «BULANA» уповноважила ОСОБА_10 керувати та розпоряджатися автомобілем BMW 5ER REIHE, реєстраційний номер ( НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_2 . Довіреність видана з правом передоручення третім особам, зняття з обліку в ДП «РЕГИТРА», отримання транзитних номерів та з правом виїзду за кордон (а.с.39, 40 том 2).

Доводи апеляційної скарги про те, що власником автомобіля є ОСОБА_9 спростовуються матеріалами справи, а з наданої захисником ОСОБА_8 адвокатом ОСОБА_7 довідки про транспортний засіб вбачається, що ОСОБА_9 не є власником транспортного засобу.

Судова колегія вважає, що вимоги клопотання прокурора про арешт майна та документів на даному етапі досудового розслідування, виправдовують втручання у права і інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження.

В матеріалах провадження відсутні належні докази, які давали б беззаперечні підстави апеляційному суду прийти до висновку про відсутність необхідності в накладенні арешту на вказане майно. При цьому, якщо в подальшому відпаде потреба в застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження або в обмеженні права користування чи відчуження вказаним майном, а так само і порушення органом досудового розслідування принципу розумних строків, власник майна або його представник може звернутись до слідчого судді в порядку статті 174 КПК України з клопотанням про скасування арешту майна.

З огляду на викладене, колегія суддів не вбачає порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді ухвалити законне та вмотивоване рішення, а наведені в апеляційних скаргах доводи, колегія суддів не вбачає достатніми для скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 418, 419, 423, 424 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Клопотання адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити.

Поновити адвокату ОСОБА_7 , який діє в інтересах ОСОБА_8 , строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Київського районного суду міста Харкова від 06 грудня 2018 року.

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Київського районного суду міста Харкова від 06 грудня 2018 року залишити без змін.
Ухвала суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до частини 4 статті 424 КПК України, але може бути оскаржена у касаційному порядку в частині поновлення процесуального строку.

Головуючий

Судді