АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/793/176/19 Справа № 711/1725/19 Категорія: ст. 170 КПК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2019 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого суддів при секретарі ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5
з участю прокурораОСОБА_6

адвоката ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 28 лютого 2019 року про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000275 від 20.02.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и л а :

Слідчим відділом розслідування злочинів загальної кримінальної спрямованості СУ ГУНП в Черкаській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0000275 від 20.02.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено, що 20.02.2018 до Черкаського районного відділення поліції ЧВП ГУНП в Черкаській області надійшли матеріали з приводу того, що невстановлені особи протягом 2017-2018 років з потягів, що належать ПАТ «Укрзалізниця» на території Черкаського та Смілянського районів Черкаської області вчиняють крадіжки паливно-мастильних матеріалів, а саме дизельного палива, в результаті чого завдали ПАТ «Укрзалізниця» значної матеріальної шкоди.

В подальшому під час проведення досудового розслідування, 24.02.2019 на підставі ухвали слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 06.02.2019 було проведено обшук житла та іншого володіння особи, а саме об`єкту нерухомого майна, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Під час обшуку виявлено та вилучено 503 літри речовини з ознаками характерними для дизельного палива, яку поміщено в 14 каністр, які входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку.

Відповідно до офіційних даних Держаного реєстру речових прав на нерухоме майно, земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_1 , перебуває в оренді у ОСОБА_8 - дружини ОСОБА_9 .

Відповідно до офіційних даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, нежитлове приміщення магазин - контора за адресою: АДРЕСА_1 , перебуває у приватній власності ОСОБА_8 - дружини ОСОБА_9 .

26 лютого 2019 року слідчий ВР ЗЗКС СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_10 за погодженням із прокурором звернувся до суду із клопотанням про накладення арешту на вказане майно на підставі п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 28 лютого 2019 року клопотання слідчого задоволено та у рамках кримінального провадження за № 0000275 від 20.02.2018 року накладено арешт на 14 каністр із вмістом речовини з ознаками характерними для дизельного палива загальним об`ємом 503 літри, виявлені та вилучені під час обшуку земельної ділянки та нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , який відбувся 24.02.2019.

Ухвала обґрунтована тим, що постановою слідчого від 25.02.2019 року вилучене майно визнане речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні, тому з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування та знищення інформації та збереження слідів кримінального правопорушення, необхідно накласти арешт на майно, вилучене під час обшуку земельної ділянки та нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , що забезпечить можливість подальшого направлення вказаних предметів на проведення відповідних досліджень.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою слідчого судді, ОСОБА_8 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 28.02.2019 року, відмовити в задоволенні клопотання слідчого від 26.02.2019 року про накладення арешту на майно та зобов`язати уповноважену особу СУ ГУНП в Черкаській області повернути вилучене майно.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що ні слідчий у клопотанні, ні слідчий суддя в ухвалі не вказали про те, які існують підстави вважати вилучені по вул. Соборній у м. Смілі предмети речовими доказами та те, що ОСОБА_8 причетна до вчинення злочинів невідомими особами, які згідно клопотання слідчого вчиняють крадіжки пального в ПАТ «Укрзалізниця». Вказує на порушення слідчим вимог п. 3 ч. 2 ст. 171 КПК України у зв`язку із ненаданням разом із клопотанням документів, які підтверджують право власності на майно, на яке слід накласти арешт.

Апелянт також вказує, що слідчим не було дотримано вимог ч. 5 ст. 171 КПК України щодо звернення слідчого із клопотанням про арешт вилученого під час обшуку нерухомого майна протягом 48 годин після його вилучення, оскільки час звернення із клопотанням минув о 10 годині 26.02.2019 року.

ОСОБА_8 стверджує, що слідчим суддею в порушення ч. 4 ст. 173 КПК України не зазначено в ухвалі про заборону обмеження розпоряджатися або користуватися майном, а також порядок виконання арешту, внаслідок чого їй не зрозуміло, чи має вона право отримати вилучене майно.

Крім того, апелянт просить поновити їй строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, оскільки, на її думку, він пропущений з поважних причин. Вказує, що під час проголошення повного тексту ухвали вона присутня не була, а копію даної ухвали отримала лише 14 березня 2019 року.

Заслухавши доповідь судді, думку представника апелянта адвоката ОСОБА_7 , який просив задовольнити апеляційну скаргу в повному обсязі, міркування прокурора та слідчого ОСОБА_10 про законність, обгрунтованість ухвали слідчого судді та відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали клопотання, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 395 КПК України апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Оскільки ОСОБА_8 не була присутня під час оголошення повного тексту ухвали слідчого судді, копію апеляційної скарги отримала 14.03.2019 року, а апеляційну скаргу подано 20.03.2019 року, нею не пропущено строк на подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 28.02.2019 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України від 17.09.1997 року № 475/97-ВР, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

При застосуванні будь-якого заходу забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою, гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Згідно ст. 131, ч. 1 ст. 170 КПК України засобом забезпечення кримінального провадження є арешт майна, який полягає у тимчасовому позбавленні за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та /або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

В ч. 2 п.1 ст. 170 КПК України зазначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч.2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст. 170 КПК України, 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених п. 3, 4 ч.2 ст. 170 КПК України, 3-1) можливість спеціальної конфіскації (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.2 ч.2 ст. 170 КПК України), 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.4 ч.2 ст. 170 КПК України, 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Частиною 3 ст. 170 КПК України визначено, що з метою забезпечення збереження речового доказу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Згідно ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Задовольняючи клопотання слідчого про накладення арешту на майно, слідчий суддя вірно виходив із того, що вилучене під час обшуку та визнане постановою слідчого від 25.02.2019 року речовими доказами майно, відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, а тому з метою забезпечення збереження речових доказів слід накласти арешт на зазначене у клопотанні слідчого майно.

Посилання апелянта на те, що слідчим та слідчим суддею не вказано з яких підстав ОСОБА_8 причетна до вчинення злочинів невідомими особами, які згідно клопотання слідчого вчиняють крадіжки пального в ПАТ «Укрзалізниця», спростовуються поясненнями слідчого ОСОБА_10 , наданими під час апеляційного розгляду, щодо того, що ОСОБА_8 є дружиною ОСОБА_9 , який працював у депо залізничної станції ім. Т.Г. Шевченка і мав доступ до паливно-мастильних матеріалів.

Щодо тверджень апелянта про те, що їй не зрозуміло з оскаржуваної ухвали слідчого судді, чи має вона право отримати вилучене майно, колегія суддів зазначає, що якщо судове рішення є незрозумілим, учасник судового провадження може звернутись із заявою про його роз`яснення в порядку ст. 380 КПК України.

Посилання апелянта на порушення слідчим вимог ч. 5 ст. 171 КПК України щодо порушення строків звернення із клопотанням про арешт вилученого під час обшуку майна, спростовуються матеріалами справи. Так, обшук за ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 06.02.2019 року та вилучення майна було проведено 24.02.2019 року. Клопотання слідчого про накладення арешту надійшло до Придніпровського районного суду м. Черкаси 26.02.2019 року, тобто з дотриманням строку, встановленого ч. 5 ст. 171 КПК України.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог ст. 131-132, 170-173 КПК України, наклав арешт на 14 каністр із вмістом речовини з ознаками характерними для дизельного палива загальним об`ємом 503 літри, виявлені та вилучені під час обшуку земельної ділянки та нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , який відбувся 24.02.2019, з метою забезпечення збереження речових доказів, врахувавши при цьому і наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб, тому вимоги апелянта є безпідставними.

З огляду на викладене, оскільки судом першої інстанції постановлено законну та обґрунтовану ухвалу про задоволення клопотання слідчого ВР ЗЗКС СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_10 про накладення арешту на майно в рамках кримінального провадження № 0000275 від 20.02.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, колегія суддів залишає її без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_8 без задоволення.

Керуючись, ст.ст. 170, 173, ч. 2 ст. 376, 309, 404, 405, п. 1 ч. 3 ст. 407, ст.ст. 409, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Ухвалу слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 28 лютого 2019 року про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000275 від 20.02.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_8 - без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий :

Судді :