ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.02.2019 Київський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Харкові кримінальне провадження №0000482 за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уроженця с.Новопалівка Баштанського району Миколаївської області, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, не одруженого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1
в скоєні злочину передбаченого ч.4 ст.407 КК України, -

встановив:
Солдат ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що являючись військовослужбовцем та проходячи військову службу у зв`язку з мобілізацією на посаді помічник гранатометника 2-го відділення 3-го взводу оперативного призначення 9-ої роти оперативного призначення 3-го батальйону оперативного призначення військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, яка дислокується за адресою АДРЕСА_2 , діючи в порушення вимог ст. ст. 9, 11, 16, 37, 40, 59, 127, 128, 216-222 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 2, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст.ст. 1, 3, Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу", п. п. 4, 7, 12, 122 «Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України», затвердженого Указом Президента України №1153/2008 від 10.12.2008 p., 29 травня 2015 року о 20 год. 20 хв., не маючи будь-яких поважних причин для звільнення від обов`язків військової служби, діючи умисно, з метою тимчасово ухилитися від військової служби, самовільно залишив місце служби - військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України, яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 та продовжував ухилятися від проходження військової служби до 26.09.2018 року, перебуваючи за місцем свого проживання: АДРЕСА_1 , вільно проводячи час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби, чим вчинив злочин передбачений ч. 4 ст. 407 КК України - самовільне залишення військової частини без поважних причин, вчинене військовослужбовцем (крім строкової служби) в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений винуватим себе у скоєні злочину визнав, підтвердив факти та обставини вчинення злочину, викладені вище, їх не оспорював, у скоєному розкаявся.

Враховуючи, що обвинувачений визнав себе винним у вчинені злочину, йому роз`яснені наслідки вимог ч.3 ст. 349 КПК України, інші учасники судового провадження не оспорюють обставини даного кримінального провадження, суд вважає недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Суд вважає доведеною вину ОСОБА_4 у вчинені злочину та вірну кваліфікацію його дій за ч. 4 ст. 407 КК України- самовільне залишення військової частини, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, військовослужбовцем (крім строкової служби).

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає його щире каяття.

Як особа ОСОБА_4 : має постійне місце проживання, раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, на час вчинення злочину був солдатом на посаді помічника гранатометника 2-го відділення 3-го взводу оперативного призначення 9-ої роти оперативного призначення 3-го батальйону оперативного призначення військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, за місцем проходження служби характеризується задовільно, працездатний, однак ніде не працює.

При призначенні покарання ОСОБА_4 суд, згідно з вимогами ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, конкретні обставини за якими вчинений злочин, особу винного, наявність обставини, яка пом`якшує покарання обвинуваченого та відсутність обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, і вважає за необхідне призначити йому покарання в межах санкції встановленої ч.4 ст.407 КК України у вигляді позбавленні волі.

При цьому, враховуючи приведені обставини, особу ОСОБА_4 , суд приходить до висновків про можливість виправлення обвинуваченого без відбуття покарання, у відповідності до ст. 75 КК України .

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 370,371, 374 КПК України, суд,-

ухвалив :
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч.4 ст. 407 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком 3 роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбуття покарання з випробуванням на іспитовий строк 1 рік.

У відповідності до ч.1 ст.. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 : періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

На вирок може бути подано апеляцію до Харківського апеляційного суду, протягом 30 днів з дня його проголошення через Київський районний суд м.Харкова.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку суду негайно вручити прокурору та обвинуваченому.

Суддя ОСОБА_1