Справа №127/432/18
Провадження № 1-кп/127/743/18
У Х В А Л А
30 листопада 2018 року місто Вінниця
Вінницький міський суд Вінницької області
у складі головуючого - судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
при розгляді у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.07.2013 р. за № 000316 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 192 КК України,-
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 та його представника ОСОБА_6 ,
обвинуваченої ОСОБА_3 та її захисника ОСОБА_7 ,
ВСТАНОВИВ:
До Вінницького міського суду Вінницької області надійшов обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 192 КК України.
У підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 просила призначити судовий розгляд кримінального провадження та заперечила проти задоволення клопотання представника потерпілого про повернення обвинувального акта прокурору, оскільки вважає, що обвинувальний акт відповідає вимогам КПК України, зазначені представником обставини не є підставами для повернення обвинувального акта. Під час підготовчого судового засідання суд не може оцінювати фактичні обставини кримінального провадження, оскільки це не є предметом дослідження під час підготовчого судового засідання, а підлягає встановленню під час судового розгляду кримінального провадження. Що стосується кваліфікації злочину, зазначила, що під час судового розгляду прокурор має право змінити обвинувачення. Пояснила, що датою затвердження обвинувального акту є 29.12.2017 року, при зазначенні дати складання обвинувального акта допущено технічну помилку.
У підготовчому судовому засіданні представник потерпілого ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 , позицію якого підтримав потерпілий, заявив клопотання про повернення обвинувального акта прокурору з мотивів, викладених у письмовому клопотанні. Зазначив, що після винесення попереднім складом суду ухвали про повернення обвинувального акта в 2015 році, кримінальне провадження тривалий час перебувало в прокуратурі, після чого, прокурор, не усунувши недоліки та перекваліфікувавши дії обвинуваченої на менш тяжкий злочин, направила справу до суду. В обвинувальному акті формулювання обвинувачення є неконкретним, правова кваліфікація злочину не відповідає сформульованому обвинуваченню, що порушує права обвинуваченої та позбавляє її права на належний захист. Крім того, в обвинувальному акті вказано різні дати складання та затвердження, тому не можливо встановити, коли саме складено обвинувальний акт. Також обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 341 КПК України, так як має бути затвердженим прокурором вищого рівня. Вважає, що обвинувальний акт не відповідає вимогам КПК України, а отже має бути повернутий прокурору для усунення недоліків.
У підготовчому судовому засіданні захисник обвинуваченої ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_7 , позицію якого підтримала обвинувачена, заперечив проти задоволення клопотання представника потерпілого про повернення обвинувального акта прокурору, оскільки вважає, що підстав для повернення обвинувального акта немає. Зазначив, що представником заявлено ідентичне клопотання, про повернення обвинувального акта, оскільки таке ж клопотання розглядалося попереднім складом суду, однак Апеляційним судом Вінницької області було скасовано ухвалу про повернення обвинувального акта прокурору. Апеляційний суд Вінницької області досліджував обвинувальний акт в повному обсязі та вказав, що має бути призначено судовий розгляд. Тому повинні діяти принцип обов`язковості судових рішень та принцип правової впевненості. Зазначив, що процесуальні рішення обвинуваченій зрозумілі, права та гарантії обвинуваченої були дотриманні.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши обвинувальний акт, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до вимог пункту 3 частини 3 статті 314 Кримінального процесуального кодексу України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору лише у тому випадку, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу, тобто за наявності таких порушень вимог процесуального закону, які перешкоджають призначенню справи до судового розгляду.

Відповідно до частини 4 статті 110 Кримінального процесуального кодексу України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.

Так, статтею 291 Кримінального процесуального кодексу України визначено перелік відомостей, які мають бути зазначені в обвинувальному акті, зокрема, обвинувальний акт повинен містити: виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Частиною 1 статті 91 Кримінального процесуального кодексу України регламентовано, що у кримінальному провадженні підлягає доказуванню подія кримінального правопорушення: час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням та інші обставини, які мають значення для кримінального правопорушення.

Згідно з пунктом 13 частини 1 статті 3 Кримінального процесуального кодексу України обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

В даному обвинувальному акті викладені фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, вказані дані про час, місце, спосіб вчинення злочину, форму вини та сформульовано обвинувачення відповідно до диспозиції ч. 2 ст. 192 КК України.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що прокурором дотримано вимоги ст. 291 КПК України, тобто обвинувальний акт містить, як виклад фактичних обставин, вчиненого кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, так і їх правову кваліфікацію з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Крім того, суд зазначає, що під час підготовчого судового засідання, суд не може оцінювати фактичні обставини кримінального провадження, оскільки це відповідно до вимог ст. ст. 314, 315 КПК України не є предметом дослідження під час підготовчого судового засідання, а підлягає встановленню під час судового розгляду кримінального провадження, шляхом дослідження наданих сторонами кримінального провадження доказів.
Натомість під час підготовчого судового засідання суд лише перевіряє обвинувальний акт на предмет викладення в ньому відомостей, передбачених у п. п. 1-9 ч. 2 ст. 291 КПК України.
Що стосується тверджень представника потерпілого про те, що правова кваліфікація злочину не відповідає сформульованому обвинуваченню, в обвинувальному акті вказано різні дати складання та затвердження, та обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 341 КПК України, оскільки має бути затвердженим прокурором вищого рівня, суд зазначає таке.

Відповідно до положень статті 341 КПК України, якщо в результаті судового розгляду прокурор, крім випадку, коли ним є Генеральний прокурор, дійде переконання, що необхідно відмовитися від підтримання державного обвинувачення, змінити його, висунути додаткове обвинувачення або розпочати провадження щодо юридичної особи, він повинен погодити відповідні процесуальні документи з прокурором вищого рівня. Суд за клопотанням прокурора відкладає судове засідання та надає прокурору час для складення та погодження відповідних процесуальних документів. Якщо прокурор вищого рівня відмовляє у погодженні обвинувального акта із зміненим обвинуваченням, клопотання про висунення додаткового обвинувачення чи початок провадження щодо юридичної особи або постанови про відмову від підтримання державного обвинувачення, він усуває від участі в судовому розгляді прокурора, який ініціював таке питання, та самостійно бере участь у ньому як прокурор або доручає участь іншому прокуророві. У такому разі судовий розгляд продовжується в загальному порядку.
Отже, враховуючи положення статті 341 КПК України, під час судового розгляду прокурор має право відмовитися від підтримання державного обвинувачення, змінити його або ж висунути додаткове обвинувачення.
Крім того, суд зазначає, що даний обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 192 КК України, надійшов до суду 05.01.2018 року. Обвинувальний акт затверджений прокурором Вінницької місцевої прокуратури ОСОБА_8 .
В статті 341 КПК України, на яку посилається представник потерпілого, вказано, якщо в результаті судового розгляду прокурор дійде переконання, що необхідно відмовитися від підтримання державного обвинувачення, змінити його, висунути додаткове обвинувачення або розпочати провадження щодо юридичної особи, він повинен погодити відповідні процесуальні документи з прокурором вищого рівня. Після чого суд за клопотанням прокурора відкладає судове засідання та надає прокурору час для складення та погодження відповідних процесуальних документів.
Однак, суд зазначає, що на даний час у кримінальному провадженні призначено підготовче судове засідання, судовий розгляд кримінального провадження не призначався та не здійснювався, доказів того, що прокурором було змінено обвинувачення саме в результаті судового розгляду, в матеріалах наявного кримінального провадження немає, а тому посилання представника потерпілого на ст. 341 КПК України є безпідставними.
Що стосується вказаних в обвинувальному акті дати його складання та затвердження, суд зазначає таке.

Як вбачається з обвинувального акту, він затверджений прокурором Вінницької місцевої прокуратури ОСОБА_8 29.12.2017 року, датою складення вказано 29.12.2107 р., що суд розцінює як технічну помилку.
На підставі викладеного суд вважає, що клопотання представника потерпілого про повернення обвинувального акта задоволенню не підлягає.

Суд зазначає, що відповідно до ч. 4 ст. 314 КПК України ухвала про повернення обвинувального акта може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Згідно положень ч. 2 ст. 392 КПК України ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених частиною першою цієї статті, окремому оскарженню не підлягають, крім випадків, визначених цим Кодексом. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою цієї статті.

Отже, враховуючи викладене, дана ухвала оскарженню не підлягає, однак заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.

Керуючись статтями 291, 314, 369-372, 376,392-395 Кримінального процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання представника потерпілого ОСОБА_5 - ОСОБА_6 про повернення обвинувального акта відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя