Справа № 314/472/19
Провадження № 1-в/314/337/2019
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20.03.2019 року м. Вільнянськ
Вільнянський районний суд Запорізької області у складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за поданням начальника Державної установи «Софіївська виправна колонія (№ 55)» про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: село Богданівка Нижньосірогозького району Херсонської області, громадянина України, який має професійно - технічну освіту, не одруженого, до засудження не працював, який мешкав за адресою: АДРЕСА_1 ,
раніше судимого:
1) 19.12.2011 року Нижньосірогозьким районним судом Херсонської області за ч. 1 ст. 309 КК України, призначено покарання у вигляді 2 років обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік.
2) 02.11.2012 Веселівським районним судом Запорізької області за ч. 1 ст. 185 КК України, призначено покарання у вигляді 1 року позбавлення волі, на підставі ст.ст. 71, 72 КК України до призначеного покарання приєднано невідбуту частину покарання по вироку Нижньосірогозького районного суду Херсонської області від 19.12.2011 року, та призначено остаточне покарання у вигляді 1 року 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 30.04.2014 року по відбуттю строку покарання.
3) 29.07.2016 року Веселівським районним судом Запорізької області за ч. 3 ст. 185 КК України, призначено покарання у вигляді 3 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік 6 місяців.
По даній справі засуджений: 19.12.2016 року вироком Веселівського районного суду Запорізької області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 71 КК України до покарання у вигляді 4 років позбавлення волі. Зараховано в строк покарання строк попереднього ув`язнення у відповідності до ч. 5 ст. 72 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, починаючи з дня затримання, тобто з 14.11.2016року до набрання вироком законної сили. Вироком Апеляційного суду Запорізької області від 14.07.2017 року вирок Веселівського районного суду Запорізької області від 19.12.2016 року у частині призначення остаточного покарання у відповідності до ч. 1 ст. 71 КК України скасовано. Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Веселівського районного суду Запорізької області від 29.07.2016 року та призначено остаточне покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки 1 місяць. В решті вирок районного суду залишити без змін.
Початок строку: 14.11.2016 оку, кінець строку: 14.04.2020 року,
за участю: прокурора ОСОБА_4 ,

встановив:

до Вільнянського районного суду Запорізької області від начальника Державної установи «Софіївська виправна колонія (№ 55)» надійшло подання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_3 .

Засуджений та представник адміністрації установи виконання покарань у судове засідання не з`явилися. Засуджений надав до суду заяву про розгляд подання адміністрації колонії без його участі, подання підтримує в повному обсязі, просить задовольнити.
Відповідно до ст. 539 КПК неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.
Прокурор у судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання засудженого.

Суд, заслухавши думку прокурора, дослідивши надані йому матеріали, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 81 КК України умовно-достроковому звільненню від відбування покарання підлягають особи, які сумлінною поведінкою та ставленням до праці довели своє виправлення та відбули частину покарання, призначеного залежно від тяжкості вчиненого ними злочину.
Згідно з роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким» рішення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого та доведеності того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. При цьому суд має ретельно з`ясувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправної установи, а також його наміри щодо залучення до суспільно корисної праці.
З наданих відомостей про особу встановлено, що засуджений ОСОБА_3 з 16.08.2017 року відбуває покарання в Державній установі «Софіївська виправна колонія (№ 55)». За час відбування покарання характеризується наступним чином: відповідно до вимог ч. 1 ст. 130 та п. 14 ст. 134 КВК України стягнення, яке було накладено на засудженого, зняте та погашене у встановленому законом порядку, а тому воно не повинно враховуватися при розгляді питання про звільнення умовно-достроково від відбування покарання, тобто вважається таким, що не має стягнень, за сумлінну поведінку та ставлення до праці має 4 заохочення, на виробництві установи працевлаштований в підсобному господарстві установи, до праці ставиться сумлінно, з 16.08.2017 року залучається до робіт з благоустрою колонії та поліпшення житлово-побутових умов засуджених, запропонований об`єм робіт виконує у повному обсязі, до праці ставиться сумлінно, у взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, приймає участь у програмах диференційованого виховного впливу на засуджених «Духовне відродження» та «Підготовка до звільнення», загальноосвітній рівень підвищує шляхом самоосвіти, відвідує бібліотеку, на профілактичному обліку не перебуває.

Таким чином, беручи до уваги наведене, вважаю, подання начальника Державна установа «Софіївська виправна колонія (№ 55)» обґрунтованим та підлягаючим задоволенню, так як згідно поданих та перевірених в судовому засіданні доказів слідує, що засуджений довів своє виправлення, і заслуговує на звільнення його від відбуття покарання, на строк який залишився, умовно - достроково.

На підставі викладеного та керуючись ст. 81 КК України, ч. 1 ст. 537,ст. ст. 539, 395 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Подання начальника Державної установи «Софіївська виправна колонія (№ 55)» - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , умовно достроково від подальшого відбування покарання, призначеного йому за вироком Веселівського районного суду Запорізької області від 19.12.2016 року з урахуванням вироку Апеляційного суду Запорізької області від 14.07.2017, на невідбутий строк, що складає 1 рік 25 днів.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Вільнянський районний суд Запорізької області протягом 7 діб з дня її оголошення.

Суддя : ОСОБА_1

20.03.2019