Комінтернівський районний суд м.Харкова
Номер провадження 1-кп/641/608/2018 Справа № 641/4331/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 листопада 2018 року Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю прокурора ОСОБА_2 ,
обвинуваченої - ОСОБА_3 ,
секретаря ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про кримінальне правопорушення у якому, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за N 0001378 від 20.06.2018 р., за обвинуваченням
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Харкова, громадянки України, з професійно-технічною освітою, непрацюючої, незаміжньої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , мешкала за адресою: АДРЕСА_2 , на даний час без визначеного місця проживання, в силу ст. 89 КК України визнається особою, яка не має судимості,-
- у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, -
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , 20.06.2018 року, приблизно о 12 годині 30 хвилин, знаходячись на лавці навпроти під`їзду № 10 будинку № 2 по вулиці Державінській в м. Харкові, де вживала спиртні напої з раніше невідомим їй ОСОБА_5 , побачила як останній поклав та залишив без нагляду свій гаманець на лавці. Після цього, ОСОБА_3 , реалізуючи свій раптово виниклий злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, з метою наживи, діючи умисно, повторно, скориставшись тимчасовою відсутністю у видимому полі зору потерпілого, діючи з корисливих мотивів, усвідомлюючи, що власником гаманця з грошовими коштами є ОСОБА_5 та він тимчасово опинився поза увагою останнього, взяла вищевказаний гаманець, який не представляє для потерпілого матеріальної цінності, в якому знаходились грошові кошти у загальній сумі 358 гривень, та, утримуючи його при собі, з місця вчинення кримінального правопорушення (злочину) зникла, тим самим таємно викрала, в подальшому розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинила ОСОБА_5 матеріальну шкоду на вищевказану суму.
В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, визнала та підтвердила обставини вчиненого нею кримінального правопорушення (злочину), викладені в обвинувальному акті, пояснила, що 20 червня 2018 року, близько о 12 годині 00 хвилин, знаходилась на лавочці навпроти під`їзду № 10 будинку № 2 по вулиці Державінській в м. Харкові. Поряд з нею сидів раніше незнайомий чоловік, який знаходився в стані алкогольного сп`яніння, вона спитала чи все в нього добре, після чого, він запропонував пиво, й вона погодилась. Потім чоловік пішов в туалет, залишивши на лавочці свій гаманець, в якому вона бачила, що знаходиться 300 гривень. Вказала, що вона вирішила викрасти гаманець, взяла гаманець та перейшла дорогу, й її затримали співробітники поліції. Гаманець був чорного кольору, схожий та портмоне чи барсетку. Вказала, що коли викрадала гаманець, її ніхто не бачив. Зазначила, що чоловік ОСОБА_5 її не окликав. З викрадених грошей купила одну пачку цигарок. Вчинила злочин, оскільки не мала грошей на їжу. У скоєному злочині розкаюється, свою провину визнає.
Враховуючи те, що обвинувачена ОСОБА_3 в повному обсязі визнала свою вину у вчиненні інкримінованого їй органом досудового розслідування кримінального правопорушення (злочину) при обставинах, викладених в обвинувальному акті, і судом встановлено, що обвинувачена правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності її позиції - роз`яснивши обвинуваченій положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку вона буде позбавлена права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінальної справи в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються та розглядає справу у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України.
Обвинувачена ОСОБА_3 вірно розуміє зміст обставин справи і у суду немає сумнівів в добровільності та істинності її позиції.
Потерпілий ОСОБА_5 надав суду заяву, в якій не заперечував проти розгляду кримінального провадження (злочину), в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України. Цивільний позов не заявлено. Просив призначити ОСОБА_3 покарання на розсуд суду.
За таких обставин, суд вважає, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення (злочину) в судовому засіданні доведена повністю.
Таким чином, суд вважає, що ОСОБА_3 скоїла таємне викрадення чужого майна (крадіжку), тобто вчинила кримінальне правопорушення (злочин) за ч. 1 ст. 185 КК України.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченої, згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає те, що вона щиро розкаялась у вчиненому кримінальному правопорушенні (злочині).
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої, згідно ст. 67 КК України, судом не виявлено.
Пленум Верховного Суду України у своїй постанові від 24.10.2003 року № 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання" зазначає, що призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й, зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.
При призначенні покарання ОСОБА_3 , суд враховує пом`якшуючу та відсутність обтяжуючої покарання обставини, а також бере до уваги, що обвинувачена за місцем арендованого житла характеризується задовільно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, не працює, на даний час без фактичного місця проживання, в силу ст. 89 КК України визнається особою, яка не має судимості. Крім того, суд враховує, що відповідно до ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 1 ст. 185 КК України, відноситься до категорії середньої тяжкості злочинів.
За таких обставин, суд дійшов висновку щодо призначення ОСОБА_3 покарання, застосувавши до неї покарання у виді арешту, що буде відповідати не тільки тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), обставинам справи, але й особі обвинуваченого, буде обґрунтованим, необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.
Судові витрати, цивільний позов відстуні.
Долю речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.
Запобіжний захід ОСОБА_3 - не застосовувався.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити покарання у вигляді арешту строком на ТРИ місяці.
Початок строку відбування покарання рахувати з моменту фактичного приведення вироку до виконання.
Речові докази: гаманець чорного кольору, грошові кошти номіналом 200 гривень серії УБ 1715298, грошові кошти купюрою номіналом 100 гривень серії ЕЮ 3971093, грошові кошти купюрою номіналом 50 гривень серії УМ 1442797, грошові кошти купюрою номіналом 5 гривень серії ТГ 0179581, грошові кошти купюрою номіналом 2 гривні серії ТБ 3752705, грошові кошти купюрою номіналом 1 гривня серії УГ 0874688, що передані відповідно розписки потерпілому ОСОБА_5 вважати повернутими потерпілому.
Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Комінтернівський районний суд м. Харкова з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя - ОСОБА_1