справа № 688/756/18
провадження № 51-1332 ск 19

УХВАЛА

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув у судовому засіданні в м. Києві 25 березня 2019 року касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 12 вересня 2018 року та ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 11 грудня 2018 року щодо нього.
У касаційній скарзі засуджений просить скасувати вказані судові рішення та закрити кримінальне провадження щодо нього.
Перевіривши касаційну скаргу засудженого на відповідність вимогам статті 427 КПК, Суд дійшов висновку, що скаргу подано без дотримання положень пунктів 4 та 5 частини другої цієї статті. Так, у касаційній скарзі засуджений не сформулював прохання до суду касаційної інстанції, яке б узгоджувалось з вимогами статті 436 КПК.
Відповідно до статті 436 КПК суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право:
1) залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення;
2) скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції;
3) скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження;
4) змінити судове рішення.
Вимога до суду касаційної інстанції має відповідати вимогам вказаної статті.
Оскільки засуджений просить скасувати вирок та ухвалу щодо нього, то така вимога повинна узгоджуватись із положеннями частини першої статті 438 КПК. Цією статтею передбачено, що підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є лише:
1) істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (стаття 412 КПК);
2) неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (стаття 413 КПК);
3) невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (стаття 414 КПК).
У касаційній скарзі засуджений наводить доводи, що за своїм змістом стосуються неповноти судового розгляду, невідповідності висновків судів, викладених у рішеннях, фактичним обставинам кримінального провадження. Однак, такі доводи відповідно до статей 433, 438 КПК не є предметом перевірки судом касаційної інстанції.
Відповідно до частини першої статті 433 КПК суд касаційної інстанції не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Висловлюючи у скарзі незгоду з вироком, засуджений не зазначає порушень закону, допущених апеляційним судом при постановленні ухвали за результатами розгляду його апеляційної скарги на вирок суду. Він також не наводить, які саме доводи апеляційної скарги залишилися поза увагою цього суду.
Окрім того, засуджений ставить питання про невідповідність призначеного судом покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого, що не узгоджується з його вимогам про закриття кримінального провадження.
Оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим статтею 427 КПК, колегія суддів вважає за необхідне на підставі частини першої статті 429 цього Кодексу залишити скаргу без руху й установити строк для усунення допущених недоліків, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.
Керуючись частиною третьою статті 429, Суд постановив:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 12 вересня 2018 року та ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 11 грудня 2018 року щодо нього залишити без руху.
Встановити, що зазначені в ухвалі недоліки касаційної скарги можуть бути усунуті протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії цієї ухвали. У разі не усунення недоліків касаційної скарги в установлений строк, її буде повернуто особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3