УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2019 року

м. Київ
справа № 229/3709/17
провадження № 51-425ск19
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув касаційну скаргу адвоката ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Дружківського міського суду Донецької області від 10 листопада 2017 року та ухвалу Донецького апеляційного суду від 25 жовтня 2018 року в межах кримінального провадження за обвинуваченням
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дружівка Донецької області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307 КК.
Суть питання
Вироком Дружківського міського суду Донецької області від 10 листопада 2017 року затверджено угоду від 28 вересня 2017 року про визнання винуватості, укладену між прокурором та ОСОБА_5 , і останнього засуджено за ч. 2 ст. 307 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років з конфіскацією майна, яке є його власністю. На підставі ч. 1 ст. 71 КК за сукупністю вироків до покарання призначеного за цим вироком частково приєднано невідбуту частину покарання за попереднім вироком і остаточно ОСОБА_5 визначено покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років 6 місяців з конфіскацією майна, яке є його власністю.
Донецький апеляційний суд ухвалою від 25 жовтня 2018 року залишив вирок місцевого суду щодо ОСОБА_5 без змін.
У касаційній скарзі адвокат ОСОБА_6 , просить скасувати постановлені судові рішення, а кримінальне провадження щодо ОСОБА_5 закрити.
Встановлені обставини та мотиви Верховного Суду
Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК касаційна скарга має містити обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому саме полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень.
Відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є лише: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412), неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413) чи невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414).
Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, котра подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, які є підставами для скасування або зміни судового рішення і які, на її думку, були допущені судами при винесенні судових рішень, а також навести конкретні аргументи на обґрунтування кожної позиції.
При цьому слід враховувати, що відповідно до ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Однак усупереч наведеним положенням процесуального закону адвокат ОСОБА_4 , порушуючи питання про скасування постановлених щодо ОСОБА_5 судових рішень, не навів жодних доводів на обґрунтування того, яких саме порушень допустились суди першої і апеляційної інстанції при постановлені судових рішень щодо ОСОБА_5 , у чому саме ці порушення полягали, як вони вплинули на законність й обґрунтованість постановлених судових рішень, і чому їх слід відносити до безумовних підстав для скасування касаційним судом як вирок місцевого суду так і ухвали апеляційного суду згідно з ч. 1 ст. 438 КПК та з огляду на положення статей 370, 404, 412, 419, 474 цього Кодексу, а також з урахуванням положень ст. 394 КПК.
Також, касаційна скарга адвоката не містить доводів щодо незаконності висновків суду апеляційної інстанції, наведених в ухвалі цього суду на спростування доводів апеляційної скарги засудженого.
При цьому Верховний Суд звертає увагу адвоката на положення ч. 3 ст. 424 КПК, якою визначено, що вирок суду першої інстанції на підставі угоди після його перегляду в апеляційному порядку, а також рішення суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги на такий вирок, можуть бути оскаржені в касаційному порядку, зокрема засудженим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без згоди засудженого на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами 4-7 статті 474 цього Кодексу, у тому числі нероз`яснення засудженому наслідків укладення угоди.

Суд касаційної інстанції, відповідно до ст. 433 КПК, переглядає судові рішення у межах касаційної скарги, тому відсутність у ній обґрунтування й недотримання положень ст. 427 КПК, перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Також всупереч ч. 4 ст. 427 КПК адвокат ОСОБА_4 до поданої ним касаційної скарги не долучив оформлені належним чином документи, що підтверджують його повноваження, відповідно до вимог цього Кодексу, на представництво інтересів засудженого ОСОБА_5 в суді касаційної інстанції.
З огляду на викладене, оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК, Верховний Суд вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 КПК залишити скаргу без руху та встановити строк для усунення допущених недоліків.
На цих підставах Верховний Суд постановив:
Касаційну скаргу адвоката ОСОБА_4 залишити без руху і встановити йому строк для усунення недоліків сім днів із дня отримання копії ухвали.
У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто скаржнику.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3