Справа№ 623/1727/16-к
Провадження № 1-кп/610/191/2018
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2018 року колегія суддів Балаклійського районного суду Харківської області у складі: головуючого: - судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі: секретаря ОСОБА_4 ,

прокурорів: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

обвинувачених: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

захисників: адвокатів ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Балаклія кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_16 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Ізюм Харківської області, громадянина України, із професійно-технічною освітою, неодруженого, не працюючого, який проживає в АДРЕСА_1 , раніше судимого:

1). 22.09.2000 Ізюмським районним судом Харківської області за ст. 195 КК України (1960 року) до 1 року позбавлення волі, із застосуванням ст. 46-1 КК України з відстрочкою виконання вироку на 1рік;

2).30.10.2002 Жовтневим районним судом м. Харкова за ч.1 ст. 115, ч.2 ст. 185 КК України, ч.2 ст. 142, ч.2 ст. 215-3, ч.2 ст. 42, ст. 43 КК України до 7 років 6 місяців позбавлення волі із конфіскацією майна;

3).23.09.2008 Київським районним судом м. Харкова за ч.1 ст. 296, ст. ст. 395,70,71,72 КК України до 2 років позбавлення волі;

4). 16.06.2014 Дніпровським районним судом м. Києва за ч.4 ст. 296 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, звільненого умовно-достроково 02.06.2015 на невідбутий строк 5 місяців 24 дні,

у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 185 ., ч.5 ст. 27, ч.3 ст. 187 КК України,

ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Бабаї, Харківського району Харківської області, громадянина України, з вищою освітою, розлученого, який зареєстрований і проживає в АДРЕСА_2 , не працюючого, раніше судимого :

1). 05.04.2007 Дзержинським районним судом м. Харкова за ч.2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України з іспитовим строком на 2 роки;

2). 24.10.2007 Харківським районним судом Харківської області за ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України з іспитовим строком на 2 роки;

3).08.10.2013 Червонозаводським районним судом м. Харкова за ч.2 ст. 186 КК України до 5 років 8 місяців позбавлення волі, звільненого 01.02.2016 року за відбуттям покарання,

у вчинені злочину, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України,

ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уроженця м. Чугуїв Харківської області, громадянина України, не працюючого, з професійно-технічною освітою, одруженого, який проживає в АДРЕСА_3 , раніше судимого:

1).25.07.1997 Чугуївським районним судом Харківської області за ч.3 ст. 117, ч.2 ст. 118, ст. 42 КК України до 6 років позбавлення волі;

2).17.05.2004 Фрунзенським районним судом м. Харкова за ч.3 ст. 185, ч.4 ст. 185, ч.2 ст. 186, ч.1 ст. 194, ст. ст. 70,71 КК України до 7 років 6 місяців позбавлення волі:

3). 18.03.2014 Валківським районним судом Харківської області за ч.2 ст. 187, ч.3 ст. 187, ст. ст. 70,71 КК України до 8 років 6 місяців позбавлення волі, звільненого22.02.2016 року після відбуття строку покарання,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України,

ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уроженця м. Харків, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, який зареєстрований і проживає в АДРЕСА_4 , раніше судимого:

1). 17.08.1998 Червонозаводським районним судом м. Харкова за ч.2 ст. 140, ч.3 ст. 14, ст. 198, ст. 42 КК України(1960 р) до 5 років позбавлення волі із застосуванням ст.45 КК України з випробуванням на 2 роки, штраф 680 грн;

2). 07.05.2001 Червонозаводським районним судом м. Харкова за ч.3 ст. 140, ч.2 ст. 140, ч.2 ст. 141, ст. 42 КК України (1960 р) до 4 років позбавлення волі з випробуванням строком на 2 роки;

3).20.04.2007 Червонозаводським районним судом м. Харкова за ч.1 ст. 122, ч.2 ст. 186, ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі;

4). 22.12.2009 Червонозаводським районним судом м. Харкова за ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 186, ч.1 ст. 309, ст. ст. 70, 71 КК України до 4 років 2 місяців позбавлення волі;

5). 20.03.2013 Московським районним судом м. Харкова за ч.2 ст. 190, ст. 71 КК України до 2 років 3 місяців позбавлення волі,

6). 10.07.2013 Московським районним судом м Харкова за ч.2 ст. 185, ч.4 ст. 70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, звільненого умовно-достроково 03.12.2015 на невідбутий строк 9 місяців 25 днів.

у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України,

ВСТАНОВИВ:

04 грудня 2015 року приблизно о 21.00 годині в м. Ізюм Харківської області ОСОБА_10 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи повторно, з корисливих мотивів, з дозволу власника ОСОБА_20 знаходився в квартирі АДРЕСА_5 , скориставшись відсутністю уваги з боку останнього, таємно викрав мобільний телефон «Nokia 215 dual sim», вартістю 530,00 грн, та розпорядився ним на власний розсуд, чим заподіяв майнову шкоду ОСОБА_20 на зазначену суму.

29 лютого 2016 року приблизно о 22 годині 20 хвилин в м. Ізюм Харківської області ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , які перебували в стані алкогольного сп`яніння, діючи за попередньою змовою між собою, маючи умисел на напад з метою заволодіння чужим майном, за порадою ОСОБА_10 , який запропонував співучасникам здійснити розбійний напад та заволодіти майном ОСОБА_21 , та ОСОБА_22 , які проживають по АДРЕСА_6 , на що останні дали свою згоду. Далі ОСОБА_10 привів співучасників до зазначеного домоволодіння і проник через паркан на огороджену територію домоволодіння АДРЕСА_6 , відкрив хвіртку та завів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у двір, потім вказав ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , де знаходиться вхід до будинку, чим усунув перешкоди для вчинення злочину.

Далі він почав спостерігати, як останні своїми спільними умисними діями почали наносити удари ОСОБА_22 та зайшли до будинку. Після цього ОСОБА_10 вийшов з двору та став чекати ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 .

В свою чергу, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , застосувавши насильство небезпечне для життя та здоров`я потерпілих, нанесли ОСОБА_22 не менше двох ударів по голові кулаками та металевою арматурою, яку тримав у руках ОСОБА_8 , та не менше трьох ударів по тулубу, чим спричинли потерпілому легкі тілесні ушкодження.

Крім цього, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_7 нанесли удар в обличчя потерпілій ОСОБА_21 , в результаті чого остання впала та відчула різкий біль в області правого плеча. Після цього потерпілу ОСОБА_21 зазначені особи почали придушувати, завдаючи їй фізичного болю та страждань, вимагаючи сказати, де знаходяться гроші.

Неправомірними діями потерпілій було спричинено садно на обличчі, крововилив слизової оболонки верхньої губи, садна на верхніх та нижніх кінцівках, що за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень та закритий уламковий перелом правої плечової кістки, що за ступенем тяжкості належить до тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , діючи з корисливих спонукань, відкрито заволоділи телевізором «Toshiba-32AV703R», вартістю 3400,00 грн, двома мобільними телефонами LG та Samsung SGH- X640, вартість яких складає 1100 грн та 1320 грн відповідно та грошовими коштами в суму 150 грн, чим спричинили потерпілим ОСОБА_21 та ОСОБА_22 матеріальних збитків на загальну суму 4780 грн.

Після цього ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 направились до міста Харків, де заклали телевізор до ломбарду, та розпорядилися отриманими грошовими коштами на власний розсуд.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_10 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, визнав повністю та пояснив, що в грудні 2015 року разом із знайомим ОСОБА_23 в його квартирі вживав спиртні, а потім в нього викрав телефон Нокіа, який продав.

Що стосується обвинувачення за ч.3 ст. 187 КК України, то ОСОБА_10 вину свою не визнав, пояснивши, що дійсно 29 лютого 2016 року до нього в м. Ізюм Харківської області в гості приїхали ОСОБА_24 , ОСОБА_25 та ОСОБА_26 . Вони перебували в нього в квартирі, де всі разом вживали спиртне, яке під вечір закінчилося. Він повідомив знайомих, що неподалік є «точка», де продають самогон. Вони всі разом одяглися і пішли за зазначеною ним адресою. Він відчинив хвіртку, так як неодноразово відкривав її, купуючи самогон в цьому будинку. Провів до будинку ОСОБА_24 , показав, де дзвінок і пішов з двору. Через деякий час ОСОБА_24 прийшов з телевізором під рукою. ОСОБА_24 викликав таксі і вони всі разом поїхали на залізничний вокзал, де на пасажирському поїзді приїхали в місто Харків, де на вокзалі ОСОБА_24 здав телевізор в ломбард та отримав за нього гроші, які вони всі разом витратили в кафе. Просив його дії кваліфікувати за ч.3 ст. 186 КК україни

Обвинувачений ОСОБА_7 вину свою визнав частково, посилався на те, що ОСОБА_27 привів їх до будинку, де продають самогон. Він дійсно на порозі будинку вдарив потерпілого ОСОБА_28 в обличчя, так як той не став продавати йому самогон, а став ображати нецензурною лайкою. За ним стояла його мати, яка від падіння сина впала і сама. На тому ж місці він побачив, як в будинку працював телевізор, він переступив через потерпілого, пройшов в будинок, забрав телевізор Тошиба, вийшов з будинку, де всі разом поїхали на таксі на вокзал м. Ізюм, а далі поїздом до Харкова На вокзалі в ОСОБА_29 він здав телевізор в ломбард, за який отримав 1000 грн, які вони витратили на спільне харчування та спиртне в кафе. Своїми діями вважає вчинив злочин, передбачений ч.3 ст. 186 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_8 вину свою у пред`явленому обвинуваченні за ч.3 ст. 187 КК України не визнав, пояснивши, що в цей день він був лише разом з компанією знайомих, до будинку не заходив, стояв десь поблизу, а потім до них підійшов ОСОБА_24 з телевізором в руках і сказав, що треба тікати до Харкова, що вони і зробили: на таксі доїхали до залізничного вокзалу і на пасажирському поїзді доїхали до міста Харків, де ОСОБА_24 здав телевізор в ломбард, а гроші вони разом витратили в кафе. Свідомо допускає, що став співучасником злочину, передбаченого ч.3 ст. 186 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_9 вину свою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України не визнав, посилаючись на те, що в розбійному нападі 29 лютого 2016 року участі не приймав, хоча вважав можливим його дії перекваліфікувати на ч.3 ст. 186 КК України.

Незважаючи на часткове визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_7 , та невизнання своєї провини обвинуваченими ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 їх вина підтверджується наступними доказами:

За епізодом крадіжки обвинуваченим ОСОБА_10 мобільного телефону за ч.2 ст. 185 КК України

Заявою потерпілого ОСОБА_20 від 07 грудня 2015 року, в якій зазначено просьбу до Ізюмського ГУНП в Харківській області порушити кримінальну справу відносно ОСОБА_10 , який 4 грудня 2015 року вдень з його квартири викрав мобільний телефон Нокіа, чим завдав шкоду на суму 888 грн (т.2 а.с.8).

Протоколом огляду речей від 26.12.3015 року, під час якого в кабінеті № 66 Ізюмського ВП ГУНП в Харківській області за участі ОСОБА_30 було проведено огляд мобільного телефона «Nokia 215RM 1110 Dual Sim» чорного кольору без видимих пошкоджень з ІМЕІ :1) НОМЕР_1 /; 1:2)498319. Мобільний телефон складається із трьох частин: корпусу, акумулятора, задньої кришки. Цей мобільний телефон вилучається у громадянина ОСОБА_30 до Ізюмського ВП ГУНП (т.2 а.с.9)

Висновком експерта, складеного 23 березня 2016 року, відповідно до якого ринкова вартість мобільного телефону "Nokia 215 Dual Sim", що був у використанні, у доброму стані, без технічних несправностей і механічних пошкоджень, на дату оцінки становить 530,00 грн (т.2 а.с.13-15).

Показами свідка ОСОБА_30 , наданими ним 26 грудня 2015 року та оголошеними в судовому засіданні про те, що приблизно на початку грудня місяця 2015 року він зустрів знайомого йому чоловіка ОСОБА_31 , який запропонував купити в нього мобільний телефон марки Nokia 215 dual sim за 400 грн, він погодився і купив телефон. Однак 26 грудня 2015 працівники поліції повідомили йому, що цей телефон був викрадений, тому він добровільно видав телефон в Ізюмський ВП ( т.4 а.с.170-171).

Свідок ОСОБА_32 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 відповідно до повідомлення Ізюмського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції від 07.09.2018 (т.4 а.с.74).

Суд визнає належними доказами показання свідка ОСОБА_30 , надані слідчому при здійсненні досудового розслідування, так як не зміг допитати його під час судового засідання і безпосередньо сприйняти його показання

По епізоду розбійного нападу за ч.3 ст. 187 КК України

Витягом з кримінального провадження №0003113, відповідно до якого 08.12.2015 були внесені відомості до ЄРДР із правовою кваліфікацією ч.2 ст. 185 КК України та 01.03.2016 були внесені відомості до ЄРДР з кваліфікацією ст.27 ч.5, ч.3 ст. 187 КК України (т.4 а.с.98-99).

Заявою ОСОБА_22 від 29 лютого 2016 року про прийняття заходів щодо встановлення трьох невідомих чоловіків, які 29.02.2016 із застосуванням насильства проникли на територію його домоволодіння АДРЕСА_6 та заволоділи особистим майном ( т.4 а.с.127).

Протоколом огляду місця події від 29 лютого 2016 року з фототаблицями до нього, проведеного з 23 години 40 хвилин до 4 .00 години у присутності власників (користувачів) ОСОБА_22 та ОСОБА_21 за адресою: АДРЕСА_6 . Оглядом встановлено, що територія зазначеного домоволодіння огороджена зі сторони вулиці парканом з шиферу, маються металеві ворота та хвіртка з металопрофілю, висотою 180 см. Хвіртка має запірний пристрій у вигляді поперечної задвижки на висоті 80 см від нижнього краю, з інших сторін домоволодіння огороджене металевою сіткою, висотою 120 см. На відстані 15 метрів з правої сторони від хвіртки мається одноповерховий будинок із цегли. Вхід в будинок здійснюється через дерев`яні двохстворчасті двері синього кольору, на яких мається поперечна задвижка. Далі мається тамбур з двома вікнами. Далі мається двері білого кольору одностворчасті, на яких на висоті 1 метра мається запірний пристрій. На висоті 50 см від нижнього краю і 40 см від правого краю на дверях мається нашарування речовини бурого кольору у вигляді плям неправильної форми найбільшими розмірами 20х4 см. З правої сторони від коридора мається кухня, при вході в яку на правій частині двірного коробу на висоті 1 м від підлоги на відстані 5 см мається нашарування речовини бурого кольору у вигляді плями, розмірами 4х22 см. На доріжці в кухні, що знаходиться на підлозі на відстані 1,5 м від входу та 1м від правої стіни мається нашарування речовини бурого кольору у вигляді плями за формою близькою до овальної, найбільшими розмірами 4х9,5 см. Далі від коридору маються три кімнати та зала, обстановка в яких не порушена, двері, вікна, запірні пристрої пошкоджень не мають. При вході в будинок на землі виявлено фрагменти скла білого кольору, над входом пошкоджено ліхтар, лампочка відсутня.

В кухні виявлено гарантійний талон та інструкція до телевізора «TOSHIBA 32AV703R», які вилучено. Під час огляду на поверхні тв-тюнера виявлено три сліди папілярних узорів, що були відкопійовані на відрізки липкої стрічки. Також на поверхні міжкімнатних дверей виявлено 5 слідів папілярних узорів, які були також відкопійовані4 на поверхні дверей в коридорі виявлено 4 сліди папілярних узорів, на поверхні вхідних дверей виявлено 3 сліди папілярних узорів, які відкопійовані і поміщені в пакет експертної служби.

При огляді прилеглої території біля двору на землі на відстані 140 см від забору та 3 метрів від хвіртки було виявлено слід низу підошви від взуття, найбільшими розмірами 12х10 см.

Також було виявлено і вилучено футболку чорного кольору та чорні спортивні брюки, що належать ОСОБА_33 , та светр жіночий, футболку та брюки (т.4 а.с.129-1137).

Протоколами огляду предметів від 22.06.2016 з фототаблицями, під час яких здійснено огляд предметів, які були вилучені під час огляду місця події 29.02.2016 в АДРЕСА_6 , який належить потерпілій ОСОБА_21 , а саме: чоловічі спортивні штани, синього кольору, жіночий светр коричнево- бежевого кольору, жіночу футболку білого кольору з візерунком, на поверхні тканини з лицевої сторони якої мається пляма світло-коричневого кольору та на лівому рукаві також маються плями коричневого кольору в кількості 2 штук (т.4 а.с.138-140);

чоловічі спортивні штани синього кольору, чоловічу футболку чорного кольору, навкруг комірця якої маються плями темно-бурого кольору, схожі на кров. (т.4 а.с.141-142).

Показами потерпілої ОСОБА_21 , наданими нею 01.03.2016 та оголошеними в судовому засіданні, під час якого вона показала, що проживає разом з сином ОСОБА_22 в АДРЕСА_6 . 29 лютого 2016 року вона весь час знаходилася вдома. Біля 21 години 30 хвилин вона знаходилася в кухні і почула, що в дворі хтось ходить і стукає в кухонне вікно. Вона виглянула із вікна, однак нікого не побачила. Після цього подзвонили в дзвінок і до дверей підійшов її син, який відкрив вхідні двері. Вона побачила, що біля входу стоять троє чоловіків, однак вона їх не розгледіла. Один із чоловіків вдарив сина кулаком в обличчя, від якого він впав в коридор, чоловіки зайшли і стали бити ОСОБА_34 кулаками і якимось металевим предметом по всьому тілу. Вона вийшла до них і стала просити їх не бити. Один із чоловіків (не худощавий) вдарив її кулаком в обличчя, від чого вона впала на правий бік. Потім хтось став душити її, однак хто, не пам`ятає. Один із чоловіків підняв її і повів в кімнату, посадив у крісло і запитав, де гроші. Вона відповіла, що грошей немає, в кишені знаходилось лише 150 грн і телефон «Самсунг». Чоловік забрав гроші і телефон, в кімнату зайшов інший чоловік і сказав, бери телевізор. Вони відключили антенну, забрали телевізор і пішли. Коли забирали телевізор, сина вона не бачила. Коли чоловіки пішли, вона встала із крісла та пішла на кухню, де на полу побачила на килимі п`ятна крові, сина не було. Через деякий час він повернувся і сказав, що ходив до сусідів дзвонити в поліцію (т.4 а.с.167-169).

Протоколом проведення слідчого експерименту від 17 травня 2016 року за участі потерпілої ОСОБА_21 з фототаблицями до нього, яка розказала і показала, як на неї та її сина був здійснений розбійний напад. Потерпіла розказала, що 29 лютого 2016 року приблизно о 22 годині вона разом з сином знаходилася вдома. В цей час хтось постукав в двері, син пішов відчиняти двері, а вона стояла позаду нього у коридорі. Коли син відчинив двері, то його хтось вдарив і він впав в коридорі. Вона побачила, як у будинок забігло троє чоловіків раніше їй невідомих. Один з них наніс їй удар лівою рукою в ділянку рота, від якого вона впала на підлогу правим плечем, після чого відчула різкий біль в правому плечі. Потім один з трьох невідомих схватив її та почав тягнути до зали, де посадив її на крісло та почав душити, при цьому питав, де знаходяться гроші. До зали зайшов другий чоловік, сказав, щоб той перестав її душити і він перестав душити її. Після цього один із чоловіків підійшов до плитки, на якій стояв телевізор, до якого був приєднаний тв-тюнер, від`єднав тюнер від телевізора та разом з іншими чоловіками втік з будинку. Після цього потерпіла показала в коридорі, де їй було завдано першого удару, як їй його нанесли, далі показала в залі на статисті, як її душили, та вказала на піч, де знаходився телевізор. ( т.4 а.с.157-160).

Потерпіла ОСОБА_21 померла ІНФОРМАЦІЯ_6 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданого 04.05.2017 (т.2 а.с. 230).

Суд визнає належними доказами показання потерпілої ОСОБА_21 , надані слідчому при здійсненні досудового розслідування, так-як не може допитати її під час судового засідання і безпосередньо сприйняти її показання, оскільки вона померла до цього. показання є вирішальними доказами по даній справі.

У рішенні від 16.12.14 р. у справі «Хорнкастл та інші проти Сполученого Королівства» зазначено, що у випадках, коли показання відсутнього свідка є єдиною або вирішальною підставою для винесення обвинувального вироку, потрібні достатні врівноважуючі фактори, які дозволяють оцінити надійність показань.

Суд повинен вирішити, чи була поважна причина для неявки свідків до суду, чи були показання свідків «єдиними або вирішальними» доказами, і якщо так, то чи були адекватні врівноважуючі заходи для захисту прав заявників на справедливий суд. Ще раніше до аналогічних висновків ЄСПЛ дійшов у справі «Лука проти Італії» та «Аль-Хавайа і Тахері проти Сполученого Королівства» (15.12.11 р.].

Проблемні питання неможливості допиту свідків у судовому засіданні в разі неможливості їх допиту врегульовані у рішенні ЄСПЛ у справі № 6293/04 «Мірілашвілі проти Росії» від 11.12.08 р. Так, відповідно до п. 214 ЄСПЛ не вбачає порушень Конвенції в тому випадку, коли судом вжито усіх заходів, скерованих на виклик свідків. У п. 217 цього рішення зазначається, що національні суди мають право брати до уваги показання свідків при виконанні таких вимог: 1] вжиття максимальних заходів для забезпечення явки свідків до суду; 2] підтвердження показань свідків іншими доказами; 3] відсутність свідка через поважну причину.

Така практика є прийнятною і у випадку, який стосується даного кримінального провадження, у ситуації зі смертю потерпілої ОСОБА_21 та свідка ОСОБА_30 , щцо є очевидно поважною причиною їх неявки, а відтак робить неможливим їх допит судом.

Згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди повинні застосовувати Конвенцію та практику ЄСПЛ як джерело права. Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ.

Отже, суди при розгляді кримінальних проваджень можуть враховувати показання осіб, надані під час досудового розслідування, за умови, що вказані показання є єдиним чи вирішальним доказом.

У зв`язку з розбіжністю положення ч. 4 ст. 95 КПК України та практики ЄСПЛ існує колізія, яка підлягає усуненню.

При виникненні колізії між практикою ЄСПЛ та національним законодавством України повинна застосовуватися практика суду, оскільки ст. 8 КПК України передбачає використання принципу верховенства права у кримінальному провадженні з урахуванням практики ЄСПЛ.

Отже, судом обґрунтовано прийняті та досліджені в судовому засіданні покази потерпілої ОСОБА_21 , отримані від неї за життя.

Крім того, вина обвинувачених підтверджується:

Показами потерпілого ОСОБА_22 , наданими в судовому засіданні про те, що 29 лютого 2016 року на стук він відкрив двері до будинку і зразу отримав удар в обличчя від ОСОБА_25 , якого на той момент не знав. Від удару він впав. Десь поряд стояла мати, яка також упала поряд. ОСОБА_24 вдарив його арматурою по потилиці, від чого він втратив свідомість. Його заштовхали на кухню, коли прийшов до тями, чоловіків не було. Він встав і пішов до сусідів дзвонити, так як його телефона Самсунг не було. Чоловіків, які зайшли в будинок, було троє, всі раніше незнайомі. Він упізнав серед обвинувачених трьох, крім ОСОБА_27 . Мати йому говорила, що в неї забрали незначні гроші, які були в неї, телефон її і телевізор Тошиба.

Висновком експерта за № 88-ИЗ/16 від 01 березня 2016 року, згідно якого у ОСОБА_22 були виявлені: забита рана потиличної області голови, синець на обличчі, крововилив в білкову оболонку правого очного яблука, синці на грудній клітині. Зазначені тілесні ушкодження за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень. Ці тілесні ушкодження утворилися від дії тупих твердих предметів з обмеженою діючою поверхнею і могли утворитися в строк, зазначений в постанові. Утворення тілесних ушкоджень, які виявлені у ОСОБА_22 , при падінні його з висоти власного зросту на тверду поверхню, без додання прискорення тілу або з прискоренням виключається (т.4 а.с.144-145).

Додатковим висновком експерта № 243-ИЗЇ16 від 18 травня 2016 року, відповідно до якого виявлені у ОСОБА_22 тілесні ушкодження могли утворитися в результаті механізму нанесення йому тілесних ушкоджень, на які вказує потерпілий ОСОБА_35 під час слідчого експерименту (т.4 а.с.147).

Протоколом проведення слідчого експерименту від 17 травня 2016 року за участі потерпілого ОСОБА_22 з фототаблицями до нього, який розказав, а потім показав про обставини розбійного нападу. Так, потерпілий розказав, що 29 лютого 2016 року приблизно о 22.00 годині він зі своєю матір`ю ОСОБА_21 знаходився вдома. В цей час хтось постукав у двері. Коли він відчинив двері, то побачив трьох раніше незнайомих йому чоловіків. Один з них, як пізніше йому стало відомо ОСОБА_8 , наніс один удар рукою в праве око, від удару він впав у коридор будинку. Позаду нього стояла його мати, яку теж хтось вдарив і вона впала біля нього. Коли він намагався встати, то отримав декілька ударів по тулубу, потім він став просити нападників, щоб вони не чіпали його матір, після чого він почув удар арматурою, яку він бачив в руках у ОСОБА_25 , у потилицю та знепритомнів. Коли він прийшов до тями, то троє невідомих йому чоловіків втекли (т.4 а.с.148-151).

Висновком експерта № 890ИЗ/16 від 01 березня 2016 року, відповідно до якогоу ОСОБА_21 були виявлені закритий оскольчатий перелом правої плечової кістки, садно на обличчі, синець слизової оболонки верхньої губи, садна на верхніх і нижніх кінцівках. Закритий оскольчастий перелом правої плечової кістки за ступенем тяжкості відноситься до середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, які потягли за собою довготривалий розлад здоров`я. інші тілесні ушкодження за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень. Тілесні ушкодження, які виявлені на обличчі у потерпілої, утворилися в неї від дії тупих твердих предметів з обмеженою діючою поверхнею. Травма правої плечової кості і садна на кінцівках утворилися у потерпілої в результаті падіння на коліна і на праву бокову поверхню тіла, з місцем приземлення зовнішня поверхня правого плеча і плечового суглоба. Ці ушкодження могли утворитися в строк, зазначений в постанові. Утворення перелому правої плечової кістки в області її шийки, а також садна на кінцівках, виявлених у ОСОБА_21 при падінні її з висоти власного зросту на тверду поверхню, без надання прискорення тілу або з прискоренням не виключається ( т.4 а.с.153-154).

Додатковим висновком експерта № 244-ИЗ/16 від 18 травня 2016 року, згідно до якого виявлені у ОСОБА_21 тілесні ушкодження могли утворитися в результаті механізма нанесення їй тілесних ушкоджень, на які вказує потерпіла під час слідчого експерименту. Утворення перелому правої плечової кості в області її шийки, а також садна на кінцівках, які виявлені у ОСОБА_21 , при падінні її з висоти власного зросту на тверду поверхню внаслідок поштовху не виключається (т.4 а.с.156).

Протоколом проведення слідчого експерименту від 17 травня 2016 року за участі потерпілої ОСОБА_21 з фототаблицями до нього, яка розказала і показала, як на неї та її сина був здійснений розбійний напад. Потерпіла розказала, що 29 лютого 2016 року приблизно о 22 годині вона разом з сином знаходилася вдома. В цей час хтось постукав в двері, син пішов відчиняти двері, а вона стояла позаду нього у коридорі. Коли син відчинив двері, то його хтось вдарив і він впав в коридорі. Вона побачила, як у будинок забігло троє чоловіків раніше їй невідомих. Один з них наніс їй удар лівою рукою в ділянку рота, від якого вона впала на підлогу правим плечем, на яке вона впала, після чого відчула різкий біль в правому плечі. Потім один з трьох невідомих= схватив її та почав тягнути до зали, де посадив її на крісло та почав душити, при цьому питав, де знаходяться гроші. До зали зайшов другий чоловік, сказав, щоб той перестав її душити і він перестав душити її. Після цього один із чоловіків підійшов до плитки, на якій стояв телевізор, до якого був приєднаний тв-тюнер, від`єднав тюнер від телевізора та разом з іншими чоловіками втік з будинку. Після цього потерпіла показала в коридорі, де їй було завдано першого удару, як їй його нанесли, далі показала в залі на статисті, як її душив, та вказала на піч, де знаходився телевізор. ( т.4 а.с.157-160).

Протоколом тимчасового доступу до речей і документів та їх вилучення від 18 березня 2016 року, виконаного на підставі ухвали слідчого судді Ізюмського міськрайонного суду Харківської області в приміщенні ломбарду "Скарбниця", розташованого в м. Харків, вул. Полтавський Шлях, 60, про тимчасовий доступ з метою тимчасового вилучення телевізора "Тoshiba" та документів щодо приймання ломбардом телевізора у особи. При огляді наданих речей встановлено: телевізор "Тoshiba"-32 А703, серійний номер А23КО4R31712К1 чорного кольору, діагоналлю 32 дюйма, та оригінал договору 732-16006452від 01.03.2016, де зазначений позичальник -(заставодавець) ОСОБА_7 , що мешкає АДРЕСА_2 із зазначенням номера та серії паспорта. Зазначені вище речі вилучено та упаковано( т.5 а.с.17-23).

Як вбачається із оригіналу договору 732-16006452 від 01.03.2016, о 1:49:49, кредитодавць (заставодержатель) ПТ Ломбард "Свіжа копійка", розташоване в м. Харків, Полтавський Шлях, 60 та позичальник (заставодавець) ОСОБА_7 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , надано кредит на 7 днів. Предметом договору є ТV LCD 32 Тoshiba, сума кредиту видана позичальнику з каси становить 91,8% від оцінної вартості 1100 грн. ( т.5 а.с.24).

Протоколом огляду речей від 19 березня 2016 року, під час якого в приміщенні Ізюмського ВП за участі потерпілого ОСОБА_22 було оглянуто телевізор "Тoshiba-32АV703R" чорного кольору, який має діагональ 32 дюйми, має габаритні розміри 975х165х625. Телевізор було підключено до електромережі та було встановлено, що він у робочому стані. Присутній при огляді потерпілий ОСОБА_22 пояснив, що зазначений телевізор належить йому та що ним заволоділи в ході нападу невідомі раніше особи. цей телевізор передано на зберігання потерпілому (т.5 а.с.25-26).

Висновком експерта, складеного 21 березня 2016 року, згідно якого ринкова вартість телевізора "Тoshiba-32АV703R" складає 3400 грн, мобільного телефона "LG А290" складає 1100 грн, мобільного телефона "Samsung SGH-X640"складає 130 грн, разом - 4630 грн ( т.5 а.с.32-38).

Висновком експерта № 635 від 09.03.2016 за результатами судової дактилоскопічної експертизи, відповідно до якої на 15-тивідрізках прозорої липкої стрічки вилучених 29.02.2016під час огляду місця події за фактом розбійного нападу29.02.2016 на ОСОБА_22 та його матері ОСОБА_21 за адресою АДРЕСА_6 , відкопійовано слідокопіюючою поверхнею 20 слідів пальців рук., 12 слідів пальців рук визнані придатними для ідентифікації особи, 8 визнані не придатними.

3 сліда пальців рук, залишені ОСОБА_22

9 слідів пальців рук визнані придатними для ідентифікації особи, залишені не ОСОБА_22 та ОСОБА_36 , а іншими особами ( т.5 а.с.43-64).

Висновком експерта № 1095 від 16.06.2016 за результатами судової дактилоскопічної експертизи, згідно якої шість слідів пальців рук, а саме:

два сліди пальців рук, а саме: слід пальця руки, розміром 18х14мм, відкопійований на відрізок прозорої липкої стрічки, розмірами 33х45мм, залишений вказівним пальцем лівої руки, слід пальця руки, розміром 21х19мм, відкопійований на відрізок прозорої липкої стрічки, розмірами 34х45мм, залишений великим пальцем лівої руки ОСОБА_7 ,1981 року народження ( т. 5 а.с.68-108).

Протоколом проведення слідчого експерименту від 04 квітня 2016 року з фоототаблицями до нього за участі підозрюваного ОСОБА_10 за участю захисника, під час якого підозрюваний показав, що 29 лютого 2016 року він зі своїми знайомими ОСОБА_25 , ОСОБА_37 , ОСОБА_7 та ОСОБА_9 прийшов до домоволодіння АДРЕСА_6 . Після чого він відкрив двері для знайомих, а сам залишився чекати за двором біля дверей. Після того як він почув шум, то направився в сторону зупинки ДК »Кірова», що розташована на пр-ті Леніна. Після чого на його мобільний телефон зателефонував ОСОБА_24 та спитав, де він знаходиться. Далі він зустрівся із ОСОБА_24 біля цієї зупинки, допоміг йому викликати таксі, після чого вдвох із ОСОБА_24 пішли в парк по проспекту, де зустрів ОСОБА_25 і ОСОБА_26 . Хворостов привів учасників слідчої дії до хвіртки, показав як він відчинив хвіртку, показав, де він зустрів ОСОБА_24 , та місце в парку, де він зустрівся із ОСОБА_25 і ОСОБА_26 ( т.5 а.с.202-207)

Протоколом огляду місця події від 05.05.2016 , під час якого за участі підозрюваного ОСОБА_8 було оглянуто місце залізничного вокзалу м. Ізюма та знаходячись на першій колії підозрюваний вказав у напрямку інших колій та пояснив, що саме на місці, де він знаходиться, знаходився ОСОБА_10 та викинув у напрямку, який він вказав два мобільних телефона, якими він заволодів, знаходячись у будинку 12 в м. Ізюмі.. Під час огляду мобільних телефонів не виявлено.

Показами свідка ОСОБА_38 , який показав в суді, що в 2016 році під час патрулювання зустрів трьох чоловіків, у яких перевірив документи, які повідомили, що приїхали в гості до Хворотсова, і яких він упізнав в судовому засіданні серед обвинувачених.

Протоколами пред`явлення осіб для впізнання від 18 березня 2016 року, під час яких свідок ОСОБА_39 впізнав трьох чоловіків, яких бачив в м. Ізюм 29 лютого 2016 року, цими особами є ОСОБА_7 (т.4 а.с. 35-37), ОСОБА_8 (т.4 а.с.41-43), ОСОБА_9 (т.4 а.с.38-40).

Показами свідка ОСОБА_40 , який показав в суді про те, що працював 2 роки назад в службі таксі в м. Ізюм. Дату він не пам`ятає, приблизно о 22 годині 30 хвилин диспетчер таксі повідомив про клієнтів біля «Жолтікова», яких необхідно відвезти до залізничного вокзалу. Він підібрав спершу одного пасажира, а через метрів 100 в автомобіль сіли ще троє чоловіків, яких впізнає як обвинувачених, у одного з них в руках був телевізор плазменний, він відвіз їх на вокзал і повідомив, що в такий час проходить пасажирський поїзд, яким можна доїхати до міста Харків.

Протоколи пред`явлення осіб для впізнання від 18.06.2016 за участі потерпілого ОСОБА_22 ( т.4 а. с.161,164) суд визнає недопустими.

Оцінюючи докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вина обвинувачених підтверджена сукупністю доказів, зібраних у встановленому порядку і безпосередньо досліджена судом, яким надана належна оцінка.

Суд не бачить підстав для іншої кваліфікації, оскільки вона повністю підтверджується зібраними доказами, не вірити яким у суду немає підстав. Надані докази об`єктивні і підтверджуються показаннями потерпілих, свідків, висновками експертиз, протоколами ОМП, протоколами проведення слідчих експериментів за участю потерпілих та обвинувачених.

Так відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного суду України від 06.11.2009 року за № 10 «Про судову практику у справах про злочини проти власності» розбій як злочин проти власності це напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, або з погрозою застосування такого насильства. Під нападом за статтею 187 КК України слід розуміти умисні дії, спрямовані нга негайне вилучення чужого майна шляхом застосування фізичного або психічного насильства, зазначеного в частині першій цієї статті. Розбій вважається закінченим з моменту нападу, поєднаного із застосуванням насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, або з погрозою застосування такого насильства, незалежно від того, заволоділа винна особа майном поткерпілого чи ні.

Згідно п.9 зазначеної вище постанови небезпечне для життя чи здоров`я насильство це умисне заподіяння потерпілому легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я або незначну втрату працездатності, середньої тяжкості або тяжке тілесне ушкодження, а також інші насильницькі дії, які не призвели до вказаних наслідків, але були небезпечними для життя чи здоров`я в момент їх вчинення. До них слід відносити, зокрема, і насильство, що призвело до втрати свідомості чи мало характер мордування, придушення за шию, скидання з висоти, застосування електроструму, зброї, спеціальних знарядь тощо.

Позиція обвинувачених з невизнання вини і обставин злочину за ч.3 ст. 187 КК України не підтверджена об`єктивними доказами і розцінюється судом як обраний спосіб їх захисту і бажання уникнути відповідальності.

Наведені докази спростовують посилання обвинувачених на непричетність до злочину. Не вірити показанням допитаного у судовому засіданні потерпілого, допитаної під час здійснення досудового розслідування потерпілої ОСОБА_21 , яка померла через 1рік 2 місяці після нападу на неї і до початку судового розгляду, підстав немає. Причин оговорити обвинувачених у зазначених осіб не було. Сукупність досліджених судом допустимих і належних доказів є достатньою для ухвалення обвинувального вироку.

Твердження обвинуваченого ОСОБА_7 про надання ним визнавальних показів на початку досудового розслідування через застосування до нього недозволених методів працівниками полі спростовуються постановою про закриття кримінального провадження від 27 липня 2016 року за відсутності в діянні працівників Ізюмського ПВ ГУНП в Хаврківській області ознак складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 365 КК України. (т.1 а.с.110-114)

Дії обвинуваченого ОСОБА_10 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна, тобто крадіжка, вчинена повторно, та за ч.5 ст. 27, ч.3 ст. 187 КК України як пособництво у нападі з метою заволодіння майном, поєднаному із насильством, небезпечним для здоров`я особи, яка зазнала нападу, поєднаному із проникненням у житло, за попередньою змовою групою осіб, вчиненому особою, яка раніше вчиняла розбій

Дії обвинуваченого ОСОБА_7 суд кваліфікує за ч.3 см. 187 КК України тобто напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для здоров`я особи, яка зазнала нападу, із проникненням у житло, за попередньою змовою групою осіб.

Дії обвинуваченого ОСОБА_8 суд кваліфікує за ч.3 ст. 187 КК України як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для здоров`я особи, яка зазнала нападу, із проникненням у житло, за попередньою змовою групою осіб, вчинений особою, яка раніше вчиняла розбій.

Дії обвинуваченого ОСОБА_9 суд кваліфікує за ч.3 ст. 187 КК України як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для здоров`я особи, яка зазнала нападу, із проникненням у житло, за попередньою змовою групою осіб.

Призначаючи покарання обвинуваченим, суд враховує тяжкість вчиненого ним злочину, який відноситься до особливо тяжких злочинів, враховує дані про особу винних, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Вивченням особистості обвинуваченого ОСОБА_7 встановлено, що він раніше неодноразово судимий за злочини проти власності, вину свою визнав частково, не працює має постійне місце проживання в с. Бабаї Харківського району, де характеризується як особа, яка на засіданнях адміністративної комісії селищної ради не розглядалася, заяв та скарг на його поведінку та в побуті від жителів та сусідів, а також дільничного офіцера поліції не надходило. На диспансерному обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває.

За повідомленням філії у Харківській та Луганській областях Державної установи «Центр охорони здоров`я державної кримінально-виконавчої служби України» від 10 серпня 2018 року ОСОБА_7 перебуває на обліку у лікарів медичної частини з діагнозом: ХОЗЛ. Бронхіальна астма. Полівалентна алергія. Дискінезія жовчовивідних шляхів. Хронічний гепатит (т.4 а.с.28).

ОСОБА_9 раніше неодноразово судимий за злочини проти власності, останній раз Московським районним судом м. Харкова від 10.07.2013 року на строк 3 роки 6 місяців позбавлення волі, звільнений 03.12.2015 року умовно-достроково на невідбутий строк 9 місяців 25 днів, вину у вчиненому злочині не визнав, на обліку в обласному наркологічному диспансері не перебуває та в Харківський міський психоневрологічний диспансер протягом останніх п"яти років за медичною допомогою не звертався, за місцем проживання в м. Харків характеризується як особа, яка зловживає спиртними напоями та схильний до скоєння кримінальних правопорушень.

ОСОБА_10 раніше неодноразово судимий, останній раз 16.06.2014 року Дніпровським районним судом м. Києва, звільнений 02.06.2015 року умовно-достроково на невідбутий строк 5 місяців 24 дні, новий злочин за ч.2 ст. 185 КК України, який відноситься до злочинів середньої тяжкості, вчинив 04 грудня 2015 року, за місцем проживання характеризується як особа, на яку скарг до КЖРЕП -1 не надходило, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває.

ОСОБА_8 неодноразово судимий, останній раз Валківським районним судом Харківської області 18.03.2014 року за ст. 187 ч.3, ст. 187 ч.2, ст. ст. 70, 71 КК України. звільнений 22 лютого 2016 року за відбуттям строку покарання, тобто за тиждень від подій, має зареєстроване місце проживання в м. Чугуїв Харківської області, у характеристиці з місця проживання зазначено, що 22 лютого 2018 був звільнений з місць позбавлення волі, на облік став 10.03.2016 року. За час проживання ніяк себе не проявив, в конфлікти не вступав, офіційно не працевлаштований. Має неповнолітнього сина, 2001 року народження.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинувачених, судом не встановлено.

Обставиною, що обтяжує покарання всіх обвинувачених, суд визнає вчинення злочину особами, які перебували в стані алкогольного сп"яніння, та щодо особи похилого віку.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину ч.3 ст. 187 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином, конкретні обставини його вчинення, враховуючи особу винних, які неодноразово вчиняли злочини проти власності, який вчинили через нетривалий час після звільнення з місць позбавлення волі, невизнання ними своєї провини, наявність обставини, що обтяжує покарання та відсутність обставин, що помякшують покарання, враховуючи думку померлої потерпілої ОСОБА_21 про відсутність майновий претензій, однак яка наполягала на суворому покарані ( т.1 а.с. 132), судова колегія приходить до висновку про необхідність призначення покарання всім обвинуваченим у виді позбавлення волі.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду у справі №663/537/17 від 29 серпня 2018 року щодо застосування норми права, передбаченої ч.5 ст. 72 КК України, якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього увязнення у строк покарання застосуванню підлягає ч.5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII, в силу як прямої, так і зворотної дії кримінального закону в часі.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 вчинили злочин до 20.06.2017, та ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 перебувають під вартою з 17 березня 2016 року, а ОСОБА_10 з 22 березня 2016 року, відтак до них підлягає застосувнннюч.5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838- VIII.

Таким чином, обвинуваченим належить зарахувати у строк покарання строк попереднього увязнення з дня затримання до набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього увязнення за два дні позбавлення волі.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ч.9 ст. 100 КПК України.

Відповідно до ст. 174 КПК при постановленні рішення суд вирішує питання про скасування арешту майна.

Судові витрати на залучення експертів підлягають стягненню із обвинувачених в рівних частках в силу ст. 124 КПК України.

Керуючись ст.ст.373, 374 КПК України, судова колегія

ЗАСУДИЛА:

ОСОБА_17 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 7 (сім) років з конфіскацією майна.

ОСОБА_18 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України, та призначити покарання у виді позбавленні волі строком на 7 (сім) років з конфіскаціє майна.

ЛИТВИНА ОСОБА_41 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 7 (сім) років з конфіскацією майна.

Відповідно до ч.1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків до новопризначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Московського районного суду м. Харкова від 10 липня 2013 року у виді 1 місяця, остаточно визначивши ОСОБА_9 покарання у виді 7 років 1 місяця позбавлення волі з конфіскацією майна.

ХВОРОСТОВА ОСОБА_42 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 та ч.3 ст. 187 КК України, та призначити покарання:

За ч.2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 роки:

За ч.3 ст. 187 КК України у виді позбавлення волі на строк 7 років з конфіскацією майна.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити покарання ОСОБА_10 у виді 7 (сім) років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Термін покарання ОСОБА_7 , ОСОБА_9 ОСОБА_8 обчислювати з моменту затримання, тобто з 17 березня 2016 року, зарахувавши в строк покарання строк перебування під вартою, залишивши їх під вартою.

Термін покарання ОСОБА_10 обчислювати з моменту затримання, тобто з 22 березня 2016 року, зарахувавши в строк відбування покарання строк перебування під вартою, залишивши його під вартою.

На підставі ч.5 ст. 72 КК України ( в редакції Закону № 838VIII) зарахувати ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 17 березня 2016 року по день набрання вироку законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

На підставі ч.5 ст. 72 КК України (в редакції Закону № 838-VIII) зарахувати ОСОБА_10 у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 22 березня 2016 року по день набрання вироку законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Стягнути з ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на користь держави судові витрати 1911,68 грн з кожного.

Речові докази: мобільний телефон "Nokia 215 Dual Sim", який передано на зберігання потерпілому ОСОБА_20 , вважати повернутим йому за належністю;

телевізор"Тoshiba-32АV703R" чорного кольору, діагоналлю 32 дюйми, який передано на зберігання потерпілому ОСОБА_22 , вважати повернутим йому за належністю, знявши з нього арешт,

оригінал договору № 732-16006452 від 01.03.2016 щодо прийняття телевізора ломбардом у ОСОБА_7 , залишити в матеріалах кримінального провадження;

чоловічі спортивні штани, жіночий светр, жіночу футболку, чоловічі спортивні штани чоловічу футболку, які зберігаються в Ізюмському ВП ГУНП в Харківській області, - знищити.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Балаклійський районний суд Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Обвинувачений має право подати клопотання про помилування, доставку в судове засідання суду апеляційної інстанції, ознайомитися з журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, його копію вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий

Судді