ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/494/19 Справа № 205/4906/18 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
засудженого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 13 листопада 2018 року про скасування іспитового строку і направлення для відбування призначеного судом покарання щодо
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпра, громадянина України, який офіційно не працевлаштований, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

В с т а н о в и л а:

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 13 листопада 2018 року подання начальника Новокодацького РВ ФДУ «Центр пробації» було задоволено. ОСОБА_8 скасовано іспитовий строк і направлено його для відбування покарання у виді 3 років позбавлення волі, призначеного йому вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 21.02.2018 року за ч.1 ст.309 КК України, в порядку, встановленому для осіб, засуджених до позбавлення волі.
Рішення суду обґрунтовано тим, що як вбачається з матеріалів справи, 04.04.2018 року ОСОБА_8 був ознайомлений службовими особами Новокодацького РВ ФДУ «Центр пробації» у Дніпропетровській області з порядком і умовами відбування покарання з іспитовим строком, і йому було встановлено дні явки для реєстрації, а саме 2-й та 4-й четвер кожного місяця, при цьому останнього було попереджено про наслідки неявки для реєстрації до органу з питань пробації.
26.04.2018 року, 14.06.2018 року, 02.07.2018 року та 12.07.2018 року ОСОБА_8 не з`явився для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, при цьому засуджений не надав жодних документальних підтверджень або інших доказів поважності причин пропуску днів явки для реєстрації до органу з питань пробації, не дивлячись на те, що це було його прямим обов`язком, встановленим вироком суду, що, в свою чергу, вказує на те, що ОСОБА_8 протягом іспитового строку не виконав покладені на нього вироком суду обов`язки і не виправдав надану йому судом довіру, чим грубо порушив порядок відбування умовного покарання, що вказує на необхідність скасування йому іспитового строку за вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 21.02.2018 року.

Засуджений ОСОБА_8 не погодився з даним рішенням суду. В своїй апеляційній скарзі просить ухвалу Ленінського районного суду від 13.11.2018 року скасувати. У задоволенні подання начальника Новокодацького РВ ФДУ Центр пробації в Дніпропетровській області про скасування іспитового строку та направлення засудженого для відбування призначеного покарання стосовно ОСОБА_8 відмовити.
В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що він з`являвся до реєстрації кожен другий четвер місяця за виключенням - 26.04., 14.06, 02.07 та 12.07.2018 року про що було оголошено попередження, та 11.10.2014 року (причину неявки підтверджує виписка із амбулаторної картки). В судовому засіданні він пояснив, що в порушення даного обов`язку 26.04. та 14.06 року на реєстрацію він не з`явився у зв`язку із тим, що працював в столярному цеху за адресою: м. Дніпро, вул. Шинна, що є в іншій стороні міста. В суді він звертав увагу на той факт, що працює неофіційно, і це призвело до того, що офіційно з місця роботи його роботодавець не має обов`язку відпускати, а на підставі його прохання просто не захотів цього зробити. Роботодавець не висловлював розуміння у необхідності здійснення ним передбачених обов`язків за рішенням суду. Ним були здійсненні заходи щодо можливості надання вказаних пояснень роботодавцем, проте у зв`язку із неофіційним працевлаштуванням - він відмовився засвідчити вказані обставини. Вказані вище обставини вважає поважними з огляду на необхідність бути працевлаштованим (хоч і неофіційно) у зв`язку із зрозумілою необхідністю мати грошові кошти для існування, адже у офіційному працевлаштуванні йому постійно відмовляються у зв`язку із тим, що я засуджений (в тому числі і коли він працевлаштовувався через службу зайнятості).
Вказує, що 02.07.2018 року він не з`явився з тієї причини, що передбачені для нього дні реєстрації були вказані - кожний перший вівторок та кожен другий четвер місяця. У четвер 28.06.2018 року він перебував в Ленінському райвідділі, що підтверджує наявна в матеріалах справи повістка про виклик, відповідно до якої, він перебував з 9.00 до 17.30. Для проходження реєстрації він прийшов 29.06.2018 року, проте був вихідний. 02.07.2018 року він не заявився тільки через необізнаність, що всі святкові дні переносяться на перший робочий день. На прохання надати якійсь телефон для можливого з`єднання в особових випадках, служба пробації відмовила. Наступного разу, він з`явився по графіку у четвер. 12.07.2018 року він не з`явився у зв`язку з тим, що супроводжував свою вагітну дівчину у лікарню, що вважає також поважною причиною, проте Новокадацького РВ ФДУ «Центр пробації» здійснила подання на скасування йому іспитового строку на наступний день, навіть не з`ясувавши причини його неявки, що є порушенням ст. 164 Кримінально-Виконавчого кодексу України. Кожен раз з причин його відсутності він писав пояснення.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, думку засудженого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, думку прокурора, який просив ухвалу суду залишити без змін, а апеляцію без задоволення, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню з таких підстав.
Згідно з ч.2 ст.78 КК України та ч.2 ст.166 КВК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.
Як убачається з вироку Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 21 лютого 2018 року, при засудженні ОСОБА_8 за ч.1 ст.309 КК України на нього було покладено обов`язки, передбачені пунктами 1,2 ч.1 ст.76 КК України.
Згідно оскаржуваної ухвали суд першої інстанції направив ОСОБА_8 для відбування призначеного вищевказаним вироком покарання у зв`язку з тим, що засуджений протягом іспитового строку неодноразово не з`явився на реєстрацію до органу з питань пробації без поважних причин, а саме 26.04.2018 року, 14.06.2018 року, 02.07.2018 року та 12.07.2018 року, при цьому засуджений не надав жодних документальних підтверджень або інших доказів поважності причин пропуску днів явки для реєстрації до органу з питань пробації. Також суд зазначив, що з пояснень засудженого ОСОБА_8 в судовому засіданні слідує, що він не з`являвся для реєстрації до органу з питань пробації, оскільки не міг відлучатися з місця роботи, де був працевлаштований неофіційно, так як це могло б стати причиною для його звільнення, при цьому ані засуджений, ані його захисник не надали суду жодних документальних підтверджень такої обставини, хоча судом стороні захисту неодноразово надавалася процесуальна можливість отримання відповідних документів у роботодавця ОСОБА_8 . Не надано також засудженим і докази на підтвердження його знаходження у медичному закладі у зв`язку з необхідністю супроводу його вагітної дівчини до лікарні.
Наведені обставини, яким суд дав належну оцінку і які також були досліджені колегією суддів апеляційного суду і не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, дають підстави вважати, що така поведінка засудженого свідчить про те, що він не бажає стати на шлях виправлення, внаслідок чого його необхідно направити для відбування покарання згідно ч.2 ст.78 КК України.
Таким чином, з огляду на вищенаведене, суд першої інстанції ретельно з`ясував всі обставини справи, цілком правомірно погодився з висновком у поданні Новокодацького РВ філії Державної установи Центр пробації від 17 липня 2018 року, про що й зазначив в своїй ухвалі, прийнявши законне та обґрунтоване рішення стосовно ОСОБА_8 , у зв`язку з чим колегія суддів приходить до висновку про залишення його без змін відповідно до ст.407 КПК України, а апеляційну скаргу засудженого без задоволення.
На підставі викладеного й керуючись ст. ст. 404, 405, 407,419 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 - залишити без задоволення.
Ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 13 листопада 2018 року про скасування іспитового строку і направлення для відбування призначеного судом покарання щодо ОСОБА_8 - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4