21 березня 2019 р. Справа № 626/553/17 провадження № 1-кп/632/43/19
У Х В А Л А

21 березня 2019 року м. Первомайський

Первомайський міськрайонний суд Харківської області у складі колегії суддів: головуючого - ОСОБА_1 , суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,прокурора ОСОБА_5 , обвинувачених: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , захисників адвокатів: ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , представників потерпілих адвокатів ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 5 ст. 185, ст. 257, ч. 1 ст. 263 КК України, ОСОБА_7 , ОСОБА_11 , обвинувачених у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 5 ст. 185, ст. 257 КК України, ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 187, ст. 257 КК України, ОСОБА_9 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 5 ст. 185, п. 6, п. 12 ч. 2 ст. 115, ст. 257, ч. 1 ст. 263 КК України, ОСОБА_10 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 187, п. 6, п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Первомайського міськрайонного суду Харківської області перебуває вказане вище кримінальне провадження.

Згідно із ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

У судовому засіданні судом було поставлене на обговорення питання про доцільність продовження строку тримання обвинувачених під вартою.

Прокурор просив продовжити строк тримання обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 під вартою, оскільки вони обґрунтовано обвинувачуються у вчиненні особливо тяжких злочинів, у тому числі із застосуванням насильства, а також у зв`язку із тим, що ризики, які були підставою для обрання та продовження кожному з обвинувачених запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, передбачені пунктами 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховування від суду, незаконного впливу на потерпілих та свідків, вчинення іншого кримінального правопорушення, не змінились та продовжують існувати.

Представники потерпілих адвокати ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , також просили суд продовжити строк тримання обвинувачених під вартою, так як ризики, які були підставою для обрання їм запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не змінились і продовжують існувати.

Обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , кожний окремо, та їх захисник ОСОБА_12 проти продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, заперечували, оскільки, на їх думку, ризики, зазначені прокурором,є припущеннями останнього і нічим не обґрунтовані.

Захисник ОСОБА_15 також заперечувала проти продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_8 під вартою, зазначивши, що наявність ризиків не доведена та не обґрунтована, а доводи прокурора базуються лише на обвинуваченні у вчиненні кримінальних правопорушень та посиланні на тяжкість вчинених злочинів, що є недостатніми самостійними причинами для утримання особи під вартою.

Крім того, захисник ОСОБА_15 подала клопотання, у якому просила змінити застосований щодо обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжний захід на домашній арешт, обґрунтувавши його тим, що ОСОБА_8 раніше не судимий, до застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою від суду та органів досудового розслідування не ухилявся, спроб впливати на свідків не робив, за місцем проживання характеризується позитивно, має на утриманні двох неповнолітніх дітей. Наведене, на думку захисника, забезпечить його належну процесуальну поведінку.

Обвинувачений ОСОБА_8 , заперечуючи проти продовження строку тримання його під вартою, клопотання захисника підтримав.

Захисник ОСОБА_13 також проти продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою заперечувала, обґрунтовуючи наведене тим, що ризики прокурором не доведені та заявила клопотання про зміну йому запобіжного заходуна домашній арешт. При цьому захисник наголосила, що ОСОБА_7 раніше не судимий, за останнім місцем роботи характеризувався позитивно, має міцні соціальні зв`язки - проживав разом із батьками, а також має стабільне джерело доходу, який отримує від ведення підсобного господарства.

Обвинувачений ОСОБА_7 проти продовження тримання його під вартою заперечував, навівши доводи, аналогічні за змістом доводам захисника.

Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали кримінального провадження в межах питання, яке вирішується, суд дійшов наступного.

Так, 01 листопада 2016 року слідчим суддею Красноградського районного суду Харківської області щодо ОСОБА_10 був застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 29 грудня 2016 року.

02 листопада 2016 року слідчим суддею Лозівського міськрайонного суду Харківської області застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 і ОСОБА_9 кожного окремо, до 29 грудня 2016 року.

У подальшому строки тримання обвинувачених під вартою щодо кожного окремо, неодноразово продовжувалися як слідчим суддею, так і судом, останній раз - по 24 березня 2019 року, включно.

Підставою застосування саме такого запобіжного заходу та його продовження є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 і ОСОБА_9 особливо тяжких злочинів, метою - наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України: переховування від органів досудового розслідування та суду; знищення, приховання або спотворення речей і документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілих та свідків; вчинення іншого кримінального правопорушення, та їх запобігання.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження, у тому числі запобіжні заходи, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Також, з положень ст. 199 КПК України випливає, що при розгляді доцільності продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у ст. 184 цього Кодексу, враховуються обставини, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню розгляду справи до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно до ст. 194 КПК України, під час розгляду вказаного питання, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини визначені п. 1 - п. 3 частини 1 даної статті та згідно з положеннями ст. 178, крім наявності ризиків, зазначених уст. 177 цього Кодексу, оцінити дані, що характеризують особу обвинуваченого та визначені у п. 1- п. 11 частини 1 вказаної статті.

Враховуючи те, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину та особливо тяжких злочинів, ОСОБА_7 і ОСОБА_8 - у вчиненні особливо тяжких злочинів, ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, а також разом із ОСОБА_10 у вчиненні особливо тяжких злочинів, на даний час як потерпілі, так і свідки у даному кримінальному провадженні ще не допитані, докази з боку обвинувачення та захисту не досліджені, а тому ризики, які виправдовують тримання обвинувачених під вартою і були підставами для застосування саме такого запобіжного заходу та продовження строку його дії, не зменшилися і продовжують існувати, на що вказують такі обставини: характер протиправних дій, в яких обвинувачуються ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_9 і щодо яких на даний час органами досудового розслідування висунута обґрунтованапідозра; мотиви і обставини, за яких вони вчинили діяння, що ставляться їм у провину; тяжкість покарання, яке загрожує у разі визнання їх винуватими у вчиненні даних злочинів, суд доходить висновку про доцільність продовження строку тримання обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 і ОСОБА_9 під вартою.

Щодо можливості запобігання наявним ризикам шляхом застосування до обвинувачених інших запобіжних заходів, то суд з урахуванням даних, які їх характеризують, тяжкості злочинів, у вчиненні яких вони обвинувачуються, стану здоров`я, щодо якого на даний час в розпорядженні суду відсутні об`єктивні медичні застереження щодо неможливості перебування вказаних осіб під вартою, вважає недостатнім застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання наявним ризикам.

Продовження строку тримання під вартою не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.

Крім того, клопотання захисників ОСОБА_15 та ОСОБА_13 про зміну запобіжного заходу, застосованого щодо ОСОБА_8 і ОСОБА_7 та доводи в їх обґрунтування, не можна визнати такими, що ставлять під сумнів вище наведені висновки суду, а відтак, суд вважає за необхідне у задоволенні вказаних клопотань відмовити.

Керуючись ст.ст. 131, 177, 183,331 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 днів, тобто по 19 травня 2019 року, включно.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на 60 днів, тобто по 19 травня 2019 року, включно.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на 60 днів, тобто по 19 травня 2019 року, включно.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на 60 днів, тобто по 19 травня 2019 року, включно.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на 60 днів, тобто по 19 травня 2019 року, включно.

У задоволенні клопотань захисників - адвокатів ОСОБА_13 та ОСОБА_15 про зміну обвинуваченим обраного раніше запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт - відмовити.

Копію ухвали направити для виконання начальнику Державної установи «Харківський слідчий ізолятор».

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3

Суддя:ОСОБА_1