В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.12.2018 року м. Біла Церква Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі головуючий суддя ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні угоду про визнання винуватості від 13 грудня 2018 р., укладену між заступником військового прокурора Білоцерківського гарнізону ОСОБА_3 і обвинуваченим ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Володарка Київської області, громадянина України, освіта вища, неодруженого, військовослужбовця, який перебуває у розпорядженні командира військової частини НОМЕР_1 , судимого вироком Білоцерківського міськрайонного суду від 23.08.2018 р. за ст. 407 ч.4 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік, старший лейтенант, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчинені злочину, передбаченого ст. 407 ч.4 КК України

В С Т А Н О В И В:
В підготовче судове засідання надійшла угода про визнання винуватості, укладена 13 грудня 2018 р. між заступником військового прокурора Білоцерківського гарнізону ОСОБА_3 і обвинуваченим ОСОБА_4 згідно якої відповідно до ст.ст. 1, 4 Закону України «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію», Указів Президента України «Про часткову мобілізацію»:

- від 17.03.2014 №303/2014, затвердженого Законом України від 17.03.2014 року № 1126-VII;

- від 06.05.2014 № 454/2014, затвердженого Законом України від 06.05.2014 року № 1240-VIІ;

- від 21.07.2014 № 607/2014, затвердженого Законом України від 22.07.2014 року № 1595-VII;

- від 14.01.2015 № 15/2015, затвердженого Законом України від 15.01.2015 року № 113-VIII,

з 18.03.2014 в Україні діє особливий період, що охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (до 30.06.2017 польова пошта НОМЕР_2 ) (по стройовій частині) №282 від 22.09.2016 старшого лейтенанта ОСОБА_4 призначено на посаду начальника зв`язку командира взводу управління 1 гаубичного самохідно артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи цієї ж військової частини, що дислокується по АДРЕСА_2 та поставлено на всі види забезпечення.

Згідно із затвердженим командиром військової частини НОМЕР_1 розпорядком дня, старший лейтенант ОСОБА_4 повинен був прибути на службу до розташування вказаної військової частини по ІНФОРМАЦІЯ_2 в АДРЕСА_2 о 8 годині 00 хвилин 05.06.2018.

Під час проходження військової служби старший лейтенант ОСОБА_4 , як військовослужбовець Збройних Сил України, повинен був керуватися вимогами ч.ч. 1, 3, 9 ст. 1, ч.ч. 1-4, 6, 13 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 4, 9, 11, 16, 58, 59, 119, 120 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, які зобов`язували його свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованим та не допускати негідних вчинків, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг завдань, доручених йому за посадою.

Разом з тим, являючись військовослужбовцем Збройних Сил України і достовірно знаючи вимоги керівних документів, що регламентували його діяльність, старший лейтенант ОСОБА_4 , діючи в порушення вищевказаних вимог Закону, бажаючи тимчасово ухилитись від несення обов`язків військової служби, без наказу або дозволу відповідних командирів і начальників, умисно, без поважних причин, о 8 годині 00 хвилин 05.06.2018 в умовах особливого періоду не з`явився вчасно на службу до військової частини НОМЕР_1 , що дислокується по АДРЕСА_2 .

В період з 05.06.2018 до 22.08.2018 включно старший лейтенант

ОСОБА_4 ухилявся від обов`язків військової служби та проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби.

23.08.2018 старший лейтенант ОСОБА_4 з`явився на службу до військової частини НОМЕР_1 в АДРЕСА_2 .

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у нез`явленні вчасно на службу без поважних причин, вчиненому в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, особою, зазначеною в частині другій статті 407 КК України, тобто військовослужбовцем (крім строкової служби) - злочині, передбаченому ч. 4 ст. 407 КК України.

Сторонами узгоджено покарання ОСОБА_4 у виді позбавлення волі строком на три роки шість місяців та на підставі ст. 70 ч.4 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити остаточне покарання ОСОБА_4 у виді позбавлення волі на строк 3 роки шість місяців. На підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням протягом іспитового строку тривалістю два роки та керуючись ч. 1,2 ст. 76 КК України покласти обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Суд погоджується із кваліфікацією дій ОСОБА_4 за ст. 407 ч.4 КК України нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, вчиненого особою, зазначеною в частині другій статті 407 КК України, тобто військовослужбовцем (крім строкової служби).

ОСОБА_4 у судовому засіданні беззаперечно визнав свою винуватість у вчинені злочину, передбаченого ст. 407 ч.4 КК України.

Суд зазначає, що відповідно до вимог ст.12 КК України, злочин, передбачений ст. 407 ч. 4 КК України віднесений до умисного тяжкого злочину.

ОСОБА_4 засуджений вироком Білоцерківського міськрайонного суду від 23.08.2018 р. за ст. 407 ч.4 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік, покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 ч.1,2 КК України.

За місцем служби характеризується негативно, за місцем проживання позитивно.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 судом визнаються: щире каяття, є учасником АТО.

Обставин, які обтяжують його покарання судом не встановлено.

Вищевказана угода між прокурором і ОСОБА_4 не суперечить вимогам КПК України.

Умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Судом в підготовчому судовому засіданні встановлено, що сторони уклали угоду добровільно.

Узгоджене між прокурором і ОСОБА_4 покарання відповідає вимогам закону, а саме: ст.ст. 50,75,76 КК України та зазначеному у санкції ч.4 ст.407 КК України.

Цивільний позов, речові докази, процесуальні витрати, відсутні.

В ході досудового розслідування відносно ОСОБА_4 запобіжний захід не застосовувався.

Відповідно до ст.ст. 368,370,371 КПК України ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити такі питання:… Судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення. Суд ухвалює вирок іменем України безпосередньо після закінчення судового розгляду. Вирок ухвалюється в нарадчій кімнаті складом суду, який здійснював судовий розгляд.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 314,367-371,373,374,474,475 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 13 грудня 2018 р., укладену між заступником військового прокурора Білоцерківського гарнізону ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000090 від 16.08.2018 р.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 407 ч.4 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки шість місяців.

На підставі ст. 70 ч.4 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання призначеного вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 23.08.2018 р. більш суворим призначеним цим вироком, за сукупністю злочинів призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки шість місяців.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з іспитовим строком 2 (два) роки.

Відповідно до ст. 76 ч.1,2 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Відповідно до ст. 76 ч.3 КК України нагляд за військовослужбовцем ОСОБА_4 , звільненим від відбування покарання з випробуванням, покласти на командира військової частини НОМЕР_1 .

Вирок відповідно до ст. 532 КПК України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляції через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області, з особливостями, передбаченими ст.ст.474,473,394,424 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору.

Суддя ОСОБА_1