Справа № 635/635/19
Провадження № 1-в/635/140/2019
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 травня 2019 року
Харківський районний суд Харківської області в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Покотилівка Харківського району Харківської області клопотання засудженого ОСОБА_4 , який утримується у Державній установі «Темнівська виправна колонія (№100)», щодо
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Білопілля Сумської області, громадянина України, із середньою освітою, одруженого, маючого малолітню дитину, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого:
- 26 лютого 2010 року Білопільським районним судом Сумської області за ч.1 ст. 277, ч.2 ст. 185, ч.2 ст.15 ч.2 ст. 185, ст. 70 КК України до 2 років обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком на 1 рік;
-16 лютого 2011 року Білопільським районним судом Сумської області за ч.2 ст. 310, ч.2 ст. 309, ч.1 ст. 317, ст. 70, ст. 71 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі, звільнений умовно-достроково на невідбутий строк 3 місяці 3 дні позбавлення волі;
- 25 червня 2015 року Лубенським міськрайонним судом Полтавської області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 309, ст. 70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі; на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки;
з а с у д ж е н о г о : 22.11.2016 Лубенським міськрайонним судом Полтавської області за ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 71 КК України до 3 років 7 місяців позбавлення волі;
про умовно-дострокове звільнення, -
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_4 засуджений 22.11.2016 Лубенським міськрайонним судом Полтавської області за ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 71 КК України до 3 років 7 місяців позбавлення волі.
Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 13.04.2017 вирок Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 22.11.2016 залишено без змін, засудженому ОСОБА_4 у строк покарання зараховано строк попереднього ув`язнення з 22.11.2016 по 13.04.2017 включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Вирок набрав законної сили 13.04.2017.
Початок строку відбування покарання 22.11.2016.
Кінець строку відбування покарання 31.01.2020.
Засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням, яким просить вирішити питання про його умовно-дострокове звільнення від покарання на невідбутий строк.

Відповідно до положень ч. 5 ст. 539 КПК України при вирішенні судом питань, пов`язаних із виконанням вироку у судове засідання викликаються засуджений, його захисник, законний представник, прокурор. Про час місця розгляду клопотання (подання) повідомляються орган або установа виконання покарань, інші особи у разі необхідності. Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причині неприбуття.
Оскільки, особи, які беруть участь у кримінальному провадженні, в судове засідання не з`явилися, але до суду звернулися з заявами, в яких просили розглянути клопотання без їх участі, суд вважає за можливим на підставі ч. 5 ст. 539 КПК України розглянути клопотання у відсутність осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні.
Суд, вислухавши думку прокурора, який заперечував проти задоволення клопотання, дослідивши матеріали справи та матеріали особової справи, вважає клопотання таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що засуджений ОСОБА_4 в місцях позбавлення волі знаходиться з 22.11.2016.
Під час тримання в Державній установі «Полтавська установа виконання покарань (№23)» порушення режиму тримання не допускав, характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав, до праці не залучався.
З 16.05.2017 відбуває покарання в Державній установі «Темнівська виправна колонія (№100)».
Працевлаштований засуджений ОСОБА_4 до промислової зони установи, а саме, до дільниці по переробці втор сировини. Поставленні завдання виконує своєчасно та якісно.
За час відбування покарання характеризується позитивно, дотримується норм, які визначають порядок і умови відбування покарання та розпорядок дня установи, за що заохочувався адміністрацією установи три рази.
Засуджений ОСОБА_4 підтримує рівні взаємовідносини з іншими засудженими, адекватно реагує на критику у свою адресу.
Дотримується правомірних взаємовідносин та ввічливого ставлення з персоналом установи.
Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи.
Виконує законні вимоги персоналу установи.
Також засуджений ОСОБА_4 виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок.
До виконання робіт по благоустрою установи виконання покарань відноситься з розумною ініціативою, вбачає суспільну необхідність у їх виконанні.
Відвідує виховні заходи, які проводяться в установі, проявляє ініціативу.
Засуджений ОСОБА_4 бере участь у реалізації програми диференційованого виховного впливу «Фізкультура та спорт», до реалізації програми ставиться з зацікавленістю.
Прагне до підвищення наявного загальноосвітнього рівня та вдосконалення наявних професійно-технічних навичок.
Підтримує соціально-корисні зв`язки з дружиною та братом шляхом листування, побачень та телефонних розмов, отримує від них посилки та передачі. Стосунки позитивно впливають на процес виправлення засудженого.
За вироком суду має судові витрати на суму 527,76грн., виконавчі листи до бухгалтерії установи не надходили. Засуджений ОСОБА_4 до відшкодування позову ставиться позитивно, вбачає у цьому суспільну необхідність. За час відбування покарання відшкодував у повному обсязі судові витрати у сумі 527,76грн.
Вину визнав, у скоєному злочині розкаюється.

Виконання призначеного покарання є доцільним тільки за тієї умови, що ним досягається поставлена в законі мета: крім кари ще і виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів. Якщо ця мета може бути досягнута ще до закінчення призначеного судом строку покарання, то в подальшому у його виконанні відпадає необхідність. З огляду на це, закон передбачає можливість застосування судом умовно-дострокового звільнення від відбування покарання

Відповідно до положень ст. 81 КК України особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

За змістом цього кримінального закону умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є правом, а не обов`язком суду і можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого, а умовно-достроковому звільненню підлягають лише ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення. Для цього всі дані про особу беруться у сукупності, в тому числі й дані, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. При цьому вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а саме виправлення засудженого.
Згідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України «Про умовно дострокове звільнення від відбування покарання і заміни не відбутої частини покарання більш м`яким» № 2 від 26 квітня 2002 року, умовно-дострокове звільнення від покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого і переконання в тому, що він сумлінною поведінкою, ставленням до праці та навчання довів своє виправлення.
Матеріали про умовно-дострокове звільнення, які подають органи, що відають виконанням покарання мають відображати процес виправлення засудженого на протязі всього періоду відбування ним покарання, у зв`язку з чим орган має надати дані про попередні судимості, відшкодування матеріальних збитків та витяг із рішення спостережної ради. При цьому, прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення, не є обов`язковим, а залежить від переконаності суду в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком.
У відповідності до положень п. 17 вказаної Постанови Пленуму Верховного Суду України суду слід ретельно з`ясувати: ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях, а також його наміри щодо прилучення до праці. Висновок суду про виправлення засудженого повинен бути зроблений і з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, а також даних, що характеризують його особу.
Як вбачається з матеріалів провадження засуджений ОСОБА_4 має три непогашені судимості за вчинення тяжких корисливих злочинів та злочинів, пов`язаних із незаконним обігом наркотичних речовин.
Отже, можна зробити висновок, що після звільнення від відбування покарання з іспитовим строком, засуджений ОСОБА_4 належних висновків для себе не зробив та знову вчинив під час іспитового строку тяжкий злочин, за що був засуджений до позбавлення волі.

Зазначені факти свідчать про те, що ОСОБА_4 має стійку тенденцію на систематичне вчинення злочинів та небажання ставати на шлях перевиховання та виправлення, а також про неефективність застосування до нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Отже, зміст вищезазначених матеріалів не є цілком переконливим для суду у тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 22.11.2016, та відносно засудженого ОСОБА_4 можливо застосувати положення ст. 81 КК України.
З огляду наведеного, суд вважає, що клопотання засудженого ОСОБА_4 є необґрунтованим та передчасним, а тому, у його задоволенні необхідно відмовити.

Керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_4 , який утримується в Державній установі «Темнівська виправна колонія (№100)» про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відмовити.

Ухвала протягом семи днів з дня її проголошення може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Харківський районний суд Харківської області. Якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії ухвали суду.

Суддя ОСОБА_1