Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/120/19 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 186 (82, 86-1, 141) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.01.2019 м. Кропивницький
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0003762 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Кіровського районного суду м. Кіровограда від 16 листопада 2018 року, яким

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровограда, мешканця АДРЕСА_1 , раніше судимого:
-25.09.2007 вироком Кіровського районного суду м. Кіровограда за ч. 2 ст. 186 КК України на 4 роки позбавлення волі. На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2роки;
-23.03.2010 вироком Кіровського районного суду м. Кіровограда, який змінено ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської області від 22.07.2010 за ч. 2 ст. 186, ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України на 8 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, 11.02.2016 звільнений по відбуттю строку покарання,
визнано винуватим та засуджено за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки; за ч. 2 ст. 190 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь потерпілого ОСОБА_7 1 812 грн 69 коп та на користь потерпілого ОСОБА_8 21 765 грн 02 коп в рахунок відшкодування матеріальної шкоди.
Вказаним вироком також вирішено питання, щодо речових доказів та витрат за проведення експертиз.

За участі учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_9 ,

захисника адвоката ОСОБА_10 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
потерпілого ОСОБА_7 ,
ВСТАНОВИЛА:
Вироком суду ОСОБА_6 визнано винуватим та засуджено за заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно та відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно. Кримінальні правопорушення вчинені за наступних обставин.

23.04.2018 близько 16 год 00 хв ОСОБА_6 разом зі своїм знайомим ОСОБА_7 перебував у дворі біля будинку № 25 по вул. Академіка Тамма у м. Кропивницькому, де у нього виник умисел на заволодіння майном останнього шляхом зловживання довірою. У подальшому, діючи з вказаним умислом, повторно, з корисних мотивів, ОСОБА_6 , зловживаючи довірою потерпілого ОСОБА_7 , під приводом здійснення дзвінка попросив у ОСОБА_7 належний останньому мобільний телефон марки «Samsung Galaxy J320», який не мав намірів повертати. Потерпілий ОСОБА_7 , не підозрюючи про злочинні наміри ОСОБА_6 , передав останньому мобільний телефон марки «Samsung Galaxy J320» вартістю 1812 грн. 69 коп. Після цього ОСОБА_6 з вказаним мобільним телефоном з місця вчинення кримінального правопорушення зник та розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду в розмірі 1812 грн. 69 коп.

Крім цього, 24.07.2018 близько 18 год 00 хв ОСОБА_6 разом зі своїм неповнолітнім знайомим ОСОБА_11 перебував біля відділення ломбарду «Партнер» по вул. Соборній, 38 у м. Кропивницькому, де у нього виник умисел на заволодіння майном останнього шляхом зловживання довірою. У подальшому, діючи з вказаним умислом, повторно, з корисних мотивів, ОСОБА_6 , зловживаючи довірою ОСОБА_11 , під приводом здійснення дзвінка попросив у неповнолітнього ОСОБА_11 належний останньому мобільний телефон марки «MEIZU M5c M710H LTE», який не мав намірів повертати. ОСОБА_11 , не підозрюючи про злочинні наміри ОСОБА_6 , передав останньому мобільний телефон «MEIZU M5c M710H LTE» вартістю 1900 грн 00 коп. Після цього ОСОБА_6 з вказаним мобільним телефоном з місця вчинення кримінального правопорушення зник та розпорядився ним на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_12 матеріальну шкоду в розмірі 1900 грн 00 коп.
Крім цього, 07.08.2018 близько 09 год 20 хв ОСОБА_6 , перебуваючи біля будинку №30-а по вул. Ак. Корольова у м. Кропивницькому, помітив біля одного із магазинів вантажний автомобіль марки «ТАТА», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким користується ОСОБА_8 , та у цей час у ОСОБА_6 виник умисел на таємне викрадення чужого майна.
У подальшому, діючи з вказаним умислом, повторно, таємно та з корисних мотивів, ОСОБА_6 через незачинені двері проник до вказаного вантажного автомобіля марки «ТАТА», де помітив сумку чорного кольору. Саме в цей час ОСОБА_6 був помічений потерпілим ОСОБА_8 та невстановленими особами. Розуміючи, що його дії направлені на таємне викрадення чужого майна стали відкритими, ОСОБА_6 , продовжуючи реалізацію свого умислу, схопив до рук та відкрито викрав сумку потерпілого ОСОБА_8 , яка для потерпілого матеріальної цінності не становить, всередині якої знаходились грошові кошти в сумі 19000 грн, мобільний телефон марки «Samsung» моделі «J510НZКDSЕК» вартістю 2765 грн 02 коп, в якому знаходилась сім-картка оператора мобільного зв`язку «Vodafone» № НОМЕР_2 , банківські картки й документи, які матеріальної цінності для потерпілого не становлять. З викраденим ОСОБА_6 з місця скоєння кримінального правопорушення зник та розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 21 765 грн 02 коп.

Крім цього, 08.09.2018 близько 23 год 00 хв ОСОБА_6 біля під`їзду № 3 будинку АДРЕСА_2 помітив потерпілу ОСОБА_13 та у цей час у ОСОБА_6 виник умисел на відкрите викрадення чужого майна. У подальшому, діючи з вказаним умислом, повторно, відкрито та з корисливих мотивів, ОСОБА_6 , підійшов ззаду до потерпілої ОСОБА_13 та штовхнув її в ліве плече, в результаті чого остання втратила рівновагу та впала на праву сторону тулуба на землю. Після цього ОСОБА_6 , реалізуючи свій умисел, відкрито викрав та зняв із пальців лівої руки потерпілої ОСОБА_13 каблучку з золота 583 проби вагою 2,84 грами вартістю 1773 грн 44 коп, каблучку з золота 585 проби вагою 1,53 грами вартістю 958 грн 68 коп, каблучку з золота 585 проби вагою 1,39 грами вартістю 870 грн 96 коп, каблучку з золота 583 проби вагою 1,00 грам вартістю 624 грн 45 коп, а також відкрито викрав мобільний телефон ОСОБА_13 , який знаходився за поясом потерпілої, марки «Samsung Galaxy A5 3/32 GB Gold Sand A520FZDDSEK» вартістю 5266 грн. 67 коп., в якому знаходилась сім-картка оператора мобільного зв`язку «Vodafone» № НОМЕР_3 , оператора мобільного зв`язку «Київстар» № НОМЕР_4 , флешкарта «Місro SD» об`ємом 16 ГБ та чохол, які матеріальної цінності для потерпілої не становлять. З викраденим ОСОБА_6 з місця скоєння кримінального правопорушення зник та розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_13 матеріальну шкоду на загальну суму 9494 грн 20 коп.

Не погоджуючись із ухваленим вироком суду обвинувачений ОСОБА_6 звернувся до апеляційного суду із апеляційною скаргою в якій просить змінити вирок суду з підстав невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через суворість та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки з подальшим звільненням від відбуття покарання з випробуванням із іспитовим строком у межах, визначених ч. 4 ст. 75 КК України.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог обвинувачений зазначає, що призначене судом покарання є надто суворим та вважає, що звільнення його від покарання з випробуванням буде значно доцільнішим ніж ізоляція від суспільства і надасть йому можливість довести своє виправлення.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого ОСОБА_6 та в його інтересах захисника адвоката ОСОБА_10 , які просили вирок суду змінити в частині призначеного покарання та застосувати положення ст. 75 КК України, думку прокурора та потерпілого ОСОБА_7 , які заперечили проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого, вважаючи вирок суду першої інстанції законним, обґрунтованим та справедливим, дослідивши матеріали кримінального провадження, зваживши доводи апеляційної скарги, колегія судів дійшла до таких висновків.

Висновок суду про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень ґрунтується на достовірних та узгоджуваних між собою доказах, які зібрані у передбаченому кримінальним процесуальним законом порядку, належно оцінені судом в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України та наведені у вироку. Даний висновок суду жодним учасником судового провадження оскаржений не був.
Дії ОСОБА_6 правильно кваліфіковані районним судом за ч. 2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно та за ч. 2 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.
Жодних порушень вимог кримінального процесуального закону України, які б давали підстави для зміни чи скасування вироку суду першої інстанції в частині висновку суду щодо доведеності винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень які ставились йому у провину, а також правильності кваліфікації таких діянь, колегією суддів встановлено не було.
Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, районний суд в повній мірі дотримався загальних засад призначення покарання, які закріплені у ст. 65 КК України.
Так, судом в повній мірі враховано тяжкість вчинених обвинуваченим кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України, є злочинами середньої тяжкості (ч.2 ст. 190), та тяжким (ч. 2 ст. 186 КК України).

Характеризуючи особу ОСОБА_6 , суд першої інстанції правильно врахував те, що він має негативні характеристики, не працює, не одружений, відомості про перебування на обліку в закладах з надання психіатричної або наркологічної допомоги відсутні, раніше судимий. Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому судом визнано повне визнання своєї вини та розкаяння у вчиненому. Обставини, які обтяжують покарання, судом не встановлено. З урахуванням наведених вище обставин в їх сукупності, суд першої інстанції дійшов до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_6 можливе виключно за умов ізоляції його від суспільства, тобто за умови призначення покарання у виді позбавлення волі без застосування вимог ст.ст. 69, 75 КК України.
Колегія суддів повністю погоджується із таким висновком суду та вважає, що призначене ОСОБА_6 покарання в повній мірі відповідає його меті, яка визначена у ст. 50 КК України, є виваженим та справедливим.
На відсутність підстав для застосування вимог ст. 75 КК України вказує також те, що ОСОБА_6 раніше засуджувався за вчинення злочинів проти власності, в тому числі і за аналогічні кримінальні правопорушення (за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 190 КК України), звільнявся від відбування покарання з випробуванням та засуджувався до реального відбуття покарання у виді позбавлення волі, однак після звільнення з місць позбавлення волі належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та знову вчинив 4 епізоди злочинів проти власності (ч. 2 ст. 186 КК України - 2 епізоди; ч. 2 ст. 190 КК України 2 епізоди). Також, необхідно звернути увагу на значну суму збитків, які завдані протиправними діями обвинуваченого потерпілим, а також те, що завдана шкода потерпілим не відшкодована.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає безпідставними доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_6 про можливість його звільнення від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, з огляду на вище викладені обставини, а тому апеляційну скаргу залишає без задоволення, а вирок районного суду стосовно нього без змін.

Керуючись статтями 376, 404-405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 , залишити без задоволення, а вирок Кіровського районного суду м. Кіровограда від 16 листопада 2018 року стосовно нього за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 190 КК України, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4