Справа № 474/1071/18
Провадження № 1-кс/474/298/18
УХВАЛА
Іменем України

21.11.18 року смт. Врадіївка

Слідчий суддя Врадіївського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
скаржника ОСОБА_3
прокурораОСОБА_4

розглянув скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Врадіївського ВП ГУНП в Миколаївській області капітана поліції ОСОБА_5 від 16.11.2017р. про закриття кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.04.2017р. за № 0000153 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, -

встановив:

16.11.2018р. до слідчого судді Врадіївського районного суду Миколаївської області надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову слідчого Врадіївського ВП ГУНП в Миколаївській області капітана поліції ОСОБА_5 від 16.11.2017р. про закриття кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000153 від 29.04.2017р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.
В своїй скарзі ОСОБА_3 просить скасувати постанову слідчого Врадіївського ВП ГУНП в Миколаївській області капітана поліції ОСОБА_5 від 16.11.2017р. про закриття кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000146 від 28.04.2017р., а також зобов`язати слідчого провести досудове розслідування в найкоротші терміни та направити справу до Врадіївського районного суду для притягнення до відповідальності винних осіб.
Скарга обґрунтована тим, що досудове розслідування проводилося не об`єктивно, оскільки слідчий не встановлено правомірність перебування охоронників ПП ВКП Каро на земельній ділянці де стався інцидент, а також не надано оцінки правомірності дій останніх.
В судовому засіданні скаржник підтримала вимоги скарги та просила її задовольнити.
Прокурор заперечив щодо вимог скарги вказуючи, що постанова про закриття кримінального провадження є законною та обґрунтованою, а тому не підлягає скасуванню.
Слідчий в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином повідомлена про час, дату і місце судового розгляду, що згідно приписів ч. 3 ст. 306 КПК України не перешкоджає розгляду скарги.
Заслухав пояснення учасників судового розгляду, дослідив матеріали скарги та кримінального провадження, вважаю встановленим таке.
Згідно п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України під час досудового розслідування заявником, потерпілим, його представником чи законним представником може бути оскаржено рішення слідчого про закриття кримінального провадження.
Відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути: про скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.
Частинами 1 та 2 ст. 9 КПК України визначено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, КПК України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Частиною 4 ст. 38 КПК України визначено, що орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.
Згідно п.п. 2, 3, 4 ч. 1, ч. 2 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема: винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення, вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, обставини, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження.
Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.
Частинами 1, 2 та 3 ст. 93 КПК України визначено, що збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом.
Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.
Сторона захисту, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів.
Відповідно до ст. 94 КПК України, слідчий за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
З комплексного аналізу КПК України вбачається певний алгоритм проведення досудового розслідування, порядок та послідовність вчинення процесуальних дій, з метою з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, в тому числі щодо обов`язку доказування обставин щодо виду і розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, характеру та тяжкості тілесних ушкоджень заподіяних потерпілому, винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення, обставини, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження.
В свою чергу, ч. 5 ст. 110 КПК України визначено, що постанова слідчого, прокурора складається з:
1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову;
2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу;
3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.
З огляду на приписи чинного законодавства обґрунтованим слід визнавати рішення слідчого, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин підтверджених доказами, які були досліджені і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, а також якщо рішення містить вичерпні висновки, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що 29.04.2017р. ОСОБА_3 звернувся із заявою до Врадіївського ВП ГУНП в Миколаївській області щодо факту спричинення їй ОСОБА_6 тілесних ушкоджень у вигляді синців.
За даним фактом до ЄРДР внесено відомості за № 0000153 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.
Під час проведення досудового розслідування слідчим проведено ряд слідчих дій, зокрема щодо допиту учасників інциденту та свідків, а також призначено судово-медичну експертизу.
На підставі зазначених матеріалів кримінального провадження 16.11.2017р. слідчим Врадіївського ВП ГУНП в Миколаївській області капітаном поліції винесено постанову про закриття кримінального провадження.
Так, зокрема постанова мотивована тим, що згідно висновку експерта № 476-М від 15.08.2017р. у ОСОБА_3 виявлено тілесні ушкодження: пігментна лінія н/з лівого передпліччя, блідо-жовтий кров`яний потьок с/з цього передпліччя, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень та не могли утворитися в наслідок падіння з висоти власного зросту. Дані тілесну ушкодження могли утворитися від дії тупого твердого предмета за 5-7 днів до огляду при обставинах, на які вказує ОСОБА_3 .
Водночас, у оскаржуваній постанові слідчий також вказує на правомірність дій охоронців ПП ВКП Каро посилаюсь на приписи ст. 16 Закону України Про охоронну діяльність, однак слідчий не робить жодних висновків щодо вказаної обставини, зокрема чи виключає остання кримінальну відповідальність вказаних осіб, а лише констатує цей факт.
При цьому слід зазначити, що згідно ч.ч. 1, 3 та 4 ст. 16 Закону України Про охоронну діяльність, під час здійснення охоронної діяльності персонал охорони має право застосовувати до осіб, які посягають на об`єкт охорони, заходи фізичного впливу та спеціальні засоби в особливих випадках, якщо інші заходи не привели до припинення посягання або до виконання особою законної вимоги персоналу охорони, у разі:
1) захисту себе або іншої особи від нападу, що становить загрозу життю та здоров`ю або майну;
2) запобігання незаконній спробі насильницьким шляхом заволодіти спеціальними засобами;
3) необхідності затримати правопорушника, який незаконно проник на об`єкт, що охороняється, або який вчиняє інші протиправні дії та чинить опір;
4) знешкодження тварини, що загрожує життю та здоров`ю персоналу охорони або інших осіб.
Застосовувати заходи фізичного впливу та спеціальні засоби дозволяється тільки після попередження голосом і жестами про намір їх застосування.
Заходи фізичного впливу та спеціальні засоби можуть застосовуватися без попередження у разі:
1) раптового нападу;
2) нападу чи опору з використанням зброї або предметів, що становлять загрозу життю та здоров`ю особи, або з використанням механічних транспортних засобів.
В той же час, матеріали кримінального провадження не містять жодних доказів, а оскаржувана постанова не містить жодного викладу обставин, які б підтверджували правомірність перебування охоронників ПП ВКП Каро на земельній ділянці де стався конфлікт, здійснення ними охорони вказаної земельної ділянки, правомірність використання ВКП Каро земельної ділянки, наявність підстав для застосування охоронниками ВКП Каро заходів фізичного впливу, здійснення останніми попередження про застосування таких заходів, як це визначено ч.ч. 1, 3 та 4 ст. 16 Закону України Про охоронну діяльність.
Таким чином, з вищевикладеного вбачається, що слідчим не проведено належних слідчих дій щодо встановлення обставин та не зібрано відповідних доказів, які підтверджують правомірність дій охоронників ПП ВКП Каро в ракурсі приписів ст. 16 Закону України Про охоронну діяльність, що в свою чергу свідчить про неповноту, необ`єктивність та неефективність проведеного досудового розслідування.
Крім того постанова про закриття кримінального провадження, в порушення приписів ст. 110 КПК України, не містить належної мотивації з посиланням на обставини встановлені під час досудового розслідування та докази, якими ці обставини підтверджуються, а відтак скарга є законною, обґрунтованою та підлягає задоволенню в частині скасування постанови про закриття кримінального провадження.
В той же час, скарга в частині зобов`язання слідчого провести досудове розслідування в найкоротші терміни та направити справу до Врадіївського районного суду для притягнення до відповідальності винних осіб, в ракурсі її формулювання, не підлягає задоволенню, оскільки така вимога не відповідає завданням та загальним засадам кримінального провадження, визначеним ст.ст. 2 та 7 КПК України, щодо неупередженості, об`єктивності, верховенства права, законності, а також приписам ч. 5 ст. 40 КПК України щодо самостійності та незалежності слідчого.
Керуючись вимогами ст.ст. 303-307, 372 КПК України, -

ухвалив:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Врадіївського ВП ГУНП в Миколаївській області капітана поліції ОСОБА_5 від 16.11.2017р. про закриття кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.04.2017р. за № 0000153 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, - задовольнити частково.
Скасувати постанову слідчого Врадіївського ВП ГУНП в Миколаївській області капітана поліції ОСОБА_5 від 16.11.2017р. про закриття кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000153 від 29.04.2017р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, кримінальне провадження направити для проведення досудового розслідування та прийняття обґрунтованого рішення.
В задоволенні решти вимог скарги - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1