Святошинський районний суд міста Києва
ун. № 759/3029/19
пр. № 1-кп/759/593/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 квітня 2019 року м. Київ

Святошинський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.01.2019 за № 0000263, стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Першотравенськ Житомирської обл., українця, громадянина України, номер картки фізичної особи платника податків невідомий, який здобув неповну середню освіту, не працює, неодружений, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше засуджений:

- 18.07.2001 Полонським районним судом Хмельницької області за ч. 2 ст. 140, ч. 2 ст. 81; ст. 42, 43 КК України (в редакції 1960 року) до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців;

- 05.10.2005 Барановським районним судом Житомирської області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік;

- 16.09.2008 Барановським районним судом Житомирської області за ч. 1 ст. 164 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік, із застосуванням ст. 75 КК України, іспитовий строк 1 рік;

- 13.08.2009 Святошинським районним судом міста Києва за ч. 3 ст. 185; ч. 1 ст. 309; ст. 70, 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 2 місяці;

- 14.08.2015 Святошинським районним судом міста Києва за ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,
сторони кримінального провадження: прокурори ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , обвинувачений ОСОБА_3 , інші учасники судового провадження: потерпілий ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 12.01.2019 приблизно о 14 год. 00 хв., перебуваючи у приміщенні ТРЦ «Лавіна Мол», що розташований по вул. Берковецький, 6 у м. Києві, у зв`язку з відсутністю грошових коштів та постійного джерела доходів, з метою особистого незаконного збагачення, вирішив вчинити повторне таємне викрадення чужого майна громадян.

З метою виконання свого злочинного умислу, ОСОБА_3 цього ж дня приблизно о 14 год. 20 хв. направився до зони розважального атракціону «Інтерактивні пригоди» вказаного торгового центру, де помітив як незнайомий йому громадянин ОСОБА_6 поклав власний мобільний телефон на робочий стіл перед собою та залишив його без нагляду. Підійшовши цього ж дня приблизно о 14 год. 30 хв. до вищевказаного столу та вважаючи, що за його діями ніхто з оточуючих громадян не спостерігає, шляхом вільного доступу, таємно викрав зі столу, належний ОСОБА_6 мобільний телефон, марки «Xiaomi Redmi 6A», загальною вартістю 2999 грн, в якому знаходилась карта оператора мобільного зв`язку «МТС», вартістю 45 грн, на рахунку якої грошових коштів не було, після чого з викраденим чужим майном з місця скоєння злочину втік, завдавши потерпілому майнову шкоду на загальну суму 3044 грн 00 к., однак цього ж дня був викритий та затриманий працівниками служби безпеки ТРЦ «Лавіна Мол».

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в інкримінованому йому складі злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, визнав повністю, щиро розкаявся та підтвердив обставини вчинення ним злочину, вказавши на час, місце, спосіб і мету його вчинення, та показав, що він 12.01.2019 приблизно о 14 год. 00 хв. знаходився в приміщенні ТРЦ «Лавіна Мол», що розташований по вул. Берковецька, 6 в м. Києві. Підійшовши до зони розважального атракціону «Інтерактивні пригоди» вказаного торгового центру, він помітив як незнайомий раніше йому громадянин ОСОБА_6 поклав мобільний телефон на стіл перед собою та залишив його без нагляду. Він підійшов до вищевказаного столу та вважаючи, що за його діями ніхто з оточуючих громадян не спостерігає, шляхом вільного доступу, таємно викрав зі столу, належний ОСОБА_6 мобільний телефон, марки «Xiaomi Redmi 6A», після чого з викраденим чужим майном поїхав додому. Однак, через невеликий проміжок часу він, в тому ж самому одязі повернувся до торгового центру, де був працівниками служби безпеки ТРЦ «Лавіна Мол». Він хотів, що б його затримали. Також просив не карати його суворо, оскільки він влаштувався на роботу, має на утриманні малолітню доньку.

Показання ОСОБА_3 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин злочину, добровільності та істинності його позиції.

Потерпілий ОСОБА_6 у судовому засіданні показав, що мобільний телефон йому повернуто, жодних претензій до обвинуваченого ОСОБА_3 він не має.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження доказів по даному кримінальному провадженню, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , щодо часу, місця, способу, мотиву та мети, форми вини, які ніким (прокурором, обвинуваченим та потерпілим) не оспорюються, визнано недоцільним у зв`язку із відсутністю сумнівів щодо правильного розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій.
Таким чином, допитавши обвинуваченого ОСОБА_3 , дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, суд вважає доведеним у судовому засіданні те, що ОСОБА_3 12.01.2019 приблизно о 14 год. 20 хв., перебуваючи у приміщенні ТРЦ «Лавіна Мол», вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), яке належить потерпілому ОСОБА_6 , повторно, а тому його дії кваліфікує за ч. 2 ст. 185 КК України.

Відповідно до п. 1 та 2 ч. 1 ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , є щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 67 КК України обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , є рецидив злочинів.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд, згідно з вимогами ст. 50, 65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно зі ст. 12 КК України є середньої тяжкості; ставлення ОСОБА_3 до вчиненого, яке полягає у визнанні вини та щиросердному розкаянні; обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання; дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він неодружений, має на утриманні малолітню дитину, зі слів неофіційно працює будівельником, має місце реєстрації та проживання, за яким характеризується позитивно, за даними наявної документації на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, також не перебуває під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом, що свідчить про його осудність, відшкодував завдану шкоду потерпілому шляхом повернення викраденого майна, раніше неодноразово судимий.

За сукупності вище наведених обставин, а також враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання за ч. 2 ст. 185 КК України в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України, а саме у виді арешту.

Таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових злочинів.

Питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ч. 9 ст. 100 КПК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся. Процесуальні витрати відсутні.

Враховуючи викладене та керуючись ч. 9 ст. 100, ст. 369-371, 373, 374, 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Призначити ОСОБА_3 покарання у виді арешту на строк 4 (чотири) місяці.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 обчислювати з моменту фактичного затримання.
Зарахувати ОСОБА_3 у строк відбування покарання строк перебування його під вартою, а саме: з 12 січня 2019 року до 14 січня 2019 року.
Речові докази:

- мобільний телефон, марки «Xiaomi Redmi 6A», який переданий на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_6 , - залишити у належного володільця;

- CD-R диск з відеозаписом з камер відеоспостереження, який прилучений до матеріалів кримінального провадження № 0000263, - залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд міста Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1