Справа №295/2299/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13.02.2019 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 , участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , розглянувши скаргу представника АТ КБ «Приват Банк» ОСОБА_3 на постанову слідчого Житомирського відділу поліції Головного управління національної поліції у Житомирській області ОСОБА_4 про відмову у визнанні потерпілим в рамках кримінального провадження, внесенного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004578,-
ВСТАНОВИВ:
До Богунського районного суду м. Житомира 12.02.2019 року надійшла скарга представника АТ КБ «Приват Банк» ОСОБА_3 , в якій він просить скасувати постанову слідчого Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 від 29.11.2018 року про відмову у визнання потерпілим АТ КБ «Приват Банк» у кримінальному провадженні № 0004578 від 01.11.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, як не обґрунтовану, та зобов`язати посадових осіб Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області залучити АТ КБ «Приват Банк» до кримінального провадження № 0004578 в якості потерпілої сторони, надати пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого.
В судовому засіданні заявник ОСОБА_3 скаргу підтримав та просив її задовольнити з підстав, викладених у скарзі.
Слідчий Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду скарги належним чином повідомлявся, про поважні причини неявки, визначені ст. 138 КПК України, не повідомив, у зв`язку з чим, слідчий суддя, враховуючи положення ч. 3 ст. 306 КПК України, вважає за можливе провести розгляд скарги у його відсутність.
Заслухавши пояснення скаржника, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Згідно ч. 2 ст. 8 та ч. 5 ст. 9 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні та кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Статтею 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожен, чиї права та свободи, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.
Порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора під час досудового розслідування визначено та регламентовано Главою 26 КПК України.
Частиною 1 ст. 303 КПК України встановлено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, зокрема, рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.
Слідчим суддею встановлено, що у провадженні Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області перебуває кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004578 від 01.11.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України відносно ОСОБА_5
15.11.2018 року представник АТ КБ «Приват Банк» ОСОБА_3 звернувся до слідчого Житомирського відділу поліції Головного управління національної поліції у Житомирській області ОСОБА_4 із заявою про визнання АТ КБ «Приват Банк» потерпілим в рамках кримінального провадження, внесенного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004578.
11.02.2019 року представник АТ КБ «Приват Банк» ОСОБА_3 отримав копію постанови слідчого Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 від 29.11.2018 року, якою в задоволенні клопотання про визнання потерпілим АТ КБ «Приват Банк» відмовлено. Постанова слідчого умотивована тим, що об`єктом кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, є суспільні відносини у сфері правосуддя, де відсутня потерпіла сторона.
Відповідно до приписів ч. 1-3 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення. Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.
Частиною 7 статті 55 КПК України визначено, що якщо особа не подала заяву про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяву про залучення її до провадження як потерпілого, то слідчий, прокурор, суд має право визнати особу потерпілою лише за її письмовою згодою.
Слідчий суддя зазначає, що невиконання рішення суду боржником ОСОБА_5 призвело до настання наслідків у вигляді шкоди охоронюваним законом правам та інтересам АТ КБ «Приват Банк», у зв`язку з чим слідчий суддя вважає, що постанова слідчого від 29.11.2018 про відмову у визнанні потерпілим є необґрунтованою.
Крім того, слідчий не звернув уваги на ту обставину, що відомості до ЄРДР за ч.1 ст.382 КК України внесені на підставі заяви представник АТ КБ «Приват Банк» ОСОБА_3 , а також невиконання судового рішення, яке є обов`язковим до виконання, є безпосереднім порушенням прав та законних інтересів АТ КБ «Приват Банк».
Разом з тим, з положень ст. 3 КПК України випливає слідчий - службова особа органу внутрішніх справ, органу безпеки, органу, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства, органу державного бюро розслідувань, уповноважена в межах компетенції, передбаченої цим Кодексом, здійснювати досудове розслідування кримінальних правопорушень; слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, та у випадку, передбаченому статтею 247 цього Кодексу.
З норм ст. 26 КПК України випливає, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
Слід зазначити, що слідчий суддя, на етапі проведення досудового розслідування, не виконує функції слідчого у провадженні, а лише забезпечує судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.
Згідно положень ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
Статтею 307 КПК України регламентовано, що за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.
На підставі вищевикладеного, слідчий суддя дійшов висновку, що скарга представник АТ КБ «Приват Банк» ОСОБА_3 підлягає частковому задоволенню, а постанова слідчого від 29.11.2018 року підлягає скасуванню, однак слідчий суддя не вбачає підстав для задоволення скарги у частині зобов`язання слідчого визнати скаржника потерпілим, оскільки, слідчий у своїй процесуальній діяльності є незалежним, а слідчий суддя, на етапі проведення досудового розслідування не виконує функції слідчого у провадженні.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 55, 303-307, 309, 310, 369-372, 376 КПК України слідчий суддя, -
ПОСТАНОВИВ:
Скаргу задовольнити частково.
Постанову слідчого СВ Житомирського відділу поліції Головного управління національної поліції в Житомирській області ОСОБА_4 від 29.11.2018 року про відмову в задоволені клопотання про визнання потерпілим у кримінальному провадженні № 0004578 скасувати.
В іншій частині скарги відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1