Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 289/230/18
Провадження № 1-кп/280/69/19
ВИРОК
Іменем України

03 травня 2019 року м.Коростишів
Коростишівський районний суд Житомирської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , цивільного позивача ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_9 , захисника ОСОБА_10 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Коростишів, Житомирської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000440 від 12.06.2017 відносно:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця С.Велика Рача Радомишльського району Житомирської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, неодруженого, утриманців не має, не працює, судимий: 24.03.2011 Радомишльським районним судом Житомирської області за ч.2 ст.307 КК України до 5 років позбавлення волі; на підставі ст.ст.75,76 КК України з іспитовим строком 2 роки; 26.10.2011 Радомишльським районним судом Житомирської області за ч.2 ст.307,ч.2 ст.315,ч.1 ст.317,70 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі; 15.11.2017 Радомишльським районним судом Житомирської області до 2 років 6 місяців позбавлення волі, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , утримується в «ДУ «Житомирська установа виконання покарань (№8)»,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_9 , будучи раніше судимий, судимість у встановленому законом порядку не знята та не погашена, на шлях виправлення не став та знову вчинив умисний тяжкий злочин за наступних обставин.

Так, 25 грудня 2017 року ОСОБА_9 , реалізуючи свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, близько 23-00 години прийшов до дачного господарства ОСОБА_11 , що розташоване по АДРЕСА_1 , де за допомогою лома, якого він завчасно приніс з собою, зірвав навісні замки на вхідних дверях приміщення літньої кухні та сараю,проник в середину, звідки таємно викрав майно потерпілого: газовий балон,заповнений газом ,вартістю 830 гривень; газову плиту, вартістю 4992 гривень; алюмінієву каструлю, ємністю 6 л, вартістю 235 гривень; алюмінієвий друшляк, вартістю 55 гривень; металеві дверцята з груби, вартістю 150 гривень; чугунну плиту, вартістю 450 гривень; садову тачку, вартістю 340 гривень; один балон з вуглекислотою, вартістю 720 гривень; металевий каркас для станка, вартістю 550 гривень; ручний точильний станок, вартістю 220 гривень; 6 металевих труб (80 мм) 1,5 метрів кожна, вартістю 80 гривень за одну трубу, на загальну суму 480 гривень, яке в подальшому переніс до свого господарства та розпорядився ним на власний розсуд.

Внаслідок своїх злочинних дій, ОСОБА_9 спричинив потерпілому ОСОБА_11 матеріальну шкоду на загальну суму 9022 гривні.

Продовжуючи свою злочинну діяльність,21 січня 2018 року, ОСОБА_9 , реалізуючи свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, повторно, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, близько 23-00 години,знову прийшов до дачного господарства ОСОБА_11 , що розташоване по АДРЕСА_1 , де за допомогою лома, якого він завчасно приніс з собою, зірвав навісні замки на вхідних дверях жилого будинку та приміщення гаража, проник в середину, звідки таємно викрав наступне майно: чугунну плитку, вартістю 450 гривень; двоє металевих дверцят з груби, вартістю 150 гривень за одні, на загальну суму 300 гривень; електрочайник «Скарлет», вартістю 347 гривень; компресор з холодильника, вартістю 310 гривень, після чого вийшов на вулицю та зірвав з накриття колодязя алюмінієві листи, які внаслідок зносу як вироби вартості не мають, а мають вартість по ціні алюмінію в сумі 270 гривень.

У подальшому, викрадене майно ОСОБА_9 переніс до свого помешкання та розпорядився ним на власний розсуд.

Внаслідок своїх злочинних дій, ОСОБА_9 спричинив потерпілому ОСОБА_11 матеріальну шкоду на загальну суму 1677 гривень.

Суд розглядає кримінальне провадження в межах висунутого обвинувачення, відповідно до вимог ст.337 КПК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 свою провину у висунутому обвинуваченні за ч.3 ст.185 КК України визнав повністю, у вчиненому щиросердно розкаявся, пояснив суду, що дійсно, при обставинах, зазначених в обвинувальному акті, скоїв інкриміноване діяння, 25 грудня 2017 року здав до металобази викрадене майно потерпілого ОСОБА_12 ,за яку вартість не пам`ятає, 21 січня 2018 року, близько 11-00 години вчинив крадіжку майна потерпілого ОСОБА_11 за обставин, які зазначені в обвинувальному акті, замки зривав за допомогою лома, довжиною 1,5 м, якого заздалегідь взяв у себе вдома. Викрадене здав в м. Радомишль на металобазу за 270 гривень, куди приїхав на автобусі. Цивільний позов ОСОБА_8 про відшкодування шкоди в розмірі 25679 гривень, визнав частково, так як матеріальну шкоду спричинив на загальну суму, яка зазначена в обвинувальному акті - 10677 гривень.

У судове засідання потерпілий ОСОБА_11 не з`явився, згідно свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1 , виданого 31 липня 2018 року Святошинським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м.Києві, ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

У судовому засіданні свідок ОСОБА_13 пояснив, що працював в ПП «Парфумчук» м.Радомишль, здійснив прийомку металобрухту до липня 2018 року, обвинуваченого не пам`ятає, оскільки майже рік не працює, не виключає, що обвинувачений звертався до пункту прийому металобрухту і щось здавав.

У судовому засіданні цивільний позивач ОСОБА_8 просив задовольнити його позовні вимоги про відшкодування шкоди у розмірі 25679 гривень.

Оцінюючи зазначені докази в їхній сукупності, суд вважає, що провина обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому діяння доведена й підтверджується показаннями свідка ОСОБА_13 , поясненнями самого обвинуваченого, а також іншими доказами, наявними в матеріалах кримінального провадження й дослідженими в судовому засіданні, а саме:

- протоколом огляду від 23 січня 2018 року дачного господарства ОСОБА_11 в с.Велика Рача Радомишльського району Житомирської області(а.п.8-15);

- протоколом огляду від 23.01.2018 року лома, виданого добровільно обвинуваченим, за допомогою якого обвинувачений ОСОБА_9 зривав замки на дверях сараю, гаражу, літньої кухні та будинку домогосподарства потерпілого ОСОБА_11 (а.п.16);

- протоколом огляду від 24 січня 2018 року алюмінієвих листів, викрадених у потерпілого ОСОБА_11 , який проводився у пункті прийому металобрухту в АДРЕСА_2 (а.п.26);

- довідкою економіста Радомишльської районної спілки споживчих товарів про вартість викраденого майна у потерпілого ОСОБА_11 станом на грудень 2017 року(а.п.39);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 29 січня 2018 року за участю обвинуваченого ОСОБА_9 ,згідно з яким останній послідовно показав на обставини вчинення ним крадіжки майна потерпілого ОСОБА_11 (а.п.58-60);

- постановою про визнання об`єктів речовими доказами(а.п.48),

Зазначені документи визнані судом належними та допустимими доказами, як такі, що були відкриті сторонам кримінального провадження, які мали змогу з ними ознайомитися.

Аналізуючи наведені докази в сукупності з іншими доказами, наявними в матеріалах кримінального провадження й дослідженими в судовому засіданні, давши їм оцінку, суд приходить до висновку, що провина обвинуваченого повністю знайшла своє підтвердження в суді, винуватість обвинуваченого ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення доведена і його дії правильно кваліфіковані за ч.3 ст. 185 КК України, як умисні дії, які виразились в таємному викраденні чужого майна,вчинені повторно,поєднані з проникненням у приміщення, тобто крадіжці.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_9 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані щодо особи обвинуваченого, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Кримінальне правопорушення, вчинене ОСОБА_9 , передбачене ч.3 ст. 185 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів.

Вивченням даних щодо особи обвинуваченого ОСОБА_9 встановлено, що він не працює, не одружений, утриманців не має, раніше судимий, за місцем проживання характеризується негативно.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_9 , є його щире каяття у вчиненому та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_9 , є рецидив злочинів та вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Згідно досудової доповіді Радомишльського районного сектору філії державної установи «Центр пробації» у Житомирській області №3/755 від 04.04.2018 відносно обвинуваченого ОСОБА_9 , беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, попередні судимості, а також, що обвинувачений має високий рівень ризику повторного кримінального правопорушення, середній рівень небезпеки для суспільства та низький рівень ризику шкоди, життю та здоров`ю, можливо зробити висновок, що у обвинуваченого відсутня мотивація до позитивних змін,уповноважений орган пробації вважає, що виправлення особи без позбавлення волі на певний строк не можливе та становить небезпеку для суспільства.

Обираючи вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_9 , суд враховує обставини кримінального провадження, дані про особу обвинуваченого, його відношення до вчиненого, наслідки, що наступили від вчиненого, і вважає, що його виправлення і перевиховання, попередження з його боку здійснення нових злочинів і досягнення інших цілей покарання неможливо без ізоляції від суспільства і останньому слід призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті Кримінального Закону, остаточно за правилами ч.1 ст.71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Радомишльського районного суду Житомирської області від 15 листопада 2017 року за ч.2 ст.309 КК України, до покарання, призначеного за даним вироком.

Відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України,особі,яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для виправлення та попередження нових злочинів, виходячи із принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації - покарання має бути відповідним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.
Відповідно до вимог ч.2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених,а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими,так і іншими особами.

Обраний запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_9 у виді тримання під вартою, залишити без зміни та вважати продовженим.

У кримінальному провадженні ОСОБА_8 подано цивільний позов, останнього визнано цивільним позивачем. Цивільний позивач ОСОБА_8 просить стягнути з обвинуваченого ОСОБА_9 на його користь шкоду, заподіяну діями обвинуваченого на відшкодування реальної вартості втраченого майна на момент розгляду кримінального правопорушення у розмірі 25679 грн., а також судові витрати, пов`язані з розглядом позовної заяви. В обґрунтування позову вказує, що є власником житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться в с. Велика Рача Радомишльського району Житомирської області. Вказане майно стало об`єктом неодноразових кримінальних правопорушень, вчинених ОСОБА_9 , а саме 25.12.2017 та 21.01.2018. Цивільний позивач вказує, що оцінка розміру завданої йому шкоди під час досудового розслідування є заниженою, тобто дорівнює 25679 грн., а не 10429 грн. як зазначено в обвинувальному акті. Також ОСОБА_8 вказує, що до опису майна, яке було викрадено ОСОБА_9 , 25.12.2017 та 21.01.2018 при досудовому розслідуванні не було включені такі речі, які належні йому на праві власності, а саме: запорні пристрої до каміна і груби вартістю 50 грн., відремонтований задній міст автомобіля ВАЗ2106, автонасос і ручний насос вартістю 3000 грн., кухонний інвентар вартістю 400 грн., ручна дриль вартістю 200 грн., пральна машина «Ауріка» вартістю 2200 грн., господарський інвентар вартістю 800 грн., газова плита «Дружківка» вартістю 4992 грн., акумуляторна батарея вартістю 500 грн., борона вартістю 400 грн., ручний прес-соковижималка вартістю 1500 грн., мідний електрокабель вартістю 1500 грн., алюмінієві листи вартістю 270 грн. Цивільний позивач стверджує, що оскільки ОСОБА_9 провину у висунутому обвинуваченні визнав повністю, а тому повинен відшкодувати повну вартість майна у розмірі 25679 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 127 КПК України, шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Згідно ст. 129 КПК України ухвалюючи вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру цивільного позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє у ньому.

Відповідно до роз`яснень викладених у п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 31.09.1989 «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна» суд, вирішуючи при постановленні вироку питання про відшкодування матеріальної шкоди, має керуватися відповідними нормами цивільного, трудового та іншого законодавства, які регулюють майнову відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам, підприємствам, установам, організаціям, державі.

Покладаючи на підсудного обов`язок відшкодувати матеріальну шкоду, суд має виходити з установленого законом правила про те, що шкода, заподіяна злочином, підлягає відшкодуванню в повному обсязі. Суд може зменшити розмір відшкодування заподіяної шкоди лише з підстав, передбачених законодавством, з наведенням у вироку відповідних мотивів. Не підлягає зменшенню розмір шкоди, якщо вона заподіяна злочинними діями засудженого, вчиненими з корисливою метою.

До складу реальних збитків як одного з елементів майнової шкоди відповідно до ч. 2 ст. 22 ЦК України входять втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які вона зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Таким чином, усі зазначені витрати підлягають відшкодуванню у повному обсязі і при вирішенні цивільного позову у кримінальному провадженні, що не суперечить засадам кримінального судочинства.

Відповідно до обвинувального акту неправомірними діями ОСОБА_9 заподіяно матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_11 у розмірі 10677 грн., під час досудового розслідування відшкодовано 270 грн., отже, невідшкодованою є сума 10429 грн., ОСОБА_8 надано підтвердження належності йому житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться по АДРЕСА_1 .

Розмір відшкодування збитків є предметом позовних вимог у межах заявленого цивільного позову, доводиться цивільним позивачем (потерпілим) самостійно за правилами цивільного судочинства з дотриманням приписів ч.5 ст. 128 КПК України і не охоплюється межами обвинувачення, яке формулюється прокурором в обвинувальному акті або постанові про зміну обвинувачення в суді і тягар доказування якого покладається на державного обвинувача.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали провадження та цивільний позов ОСОБА_8 , з`ясувавши обставини провадження, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази в сукупності, які б мали значення для вирішення цивільного позову, суд приходить до висновку, що цивільний позов ОСОБА_8 слід задовольнити частково у розмірі 10429 грн., тобто у розмірі заподіяння матеріальної шкоди, підтвердженої під час досудового розслідування, оскільки позовні вимоги у розмірі 25679 грн. не підтверджено цивільним позивачем ОСОБА_8 належними й допустимими доказами. Отже, у решті позовних вимог цивільний позов ОСОБА_8 не підлягає задоволенню.

Арешт на майно обвинуваченого ОСОБА_9 у кримінальному провадженні не накладався.

Процесуальні витрати у кримінальному провадження відсутні.

Питання щодо речових доказів у кримінальному провадження необхідно вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 100, 124, 368, 370, 373, 374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, та призначити покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання, призначеного ОСОБА_9 за вироком Радомишльського районного суду Житомирської області від 15 листопада 2017 року за ч.2 ст.309 КК України, остаточно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки 1 (один) місяць.

Строк відбування покарання ОСОБА_9 обчислювати з 10 квітня 2018 року.

Запобіжний захід ОСОБА_9 до набрання вироком законної сили залишити без зміни у виді тримання під вартою в Державній установі «Житомирська установа виконання покарань (№8)» та вважати продовженим.

Стягнути з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_8 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 10429 (десять тисяч чотириста двадцять дев`ять) гривень.

Речові докази: лом, який зберігається в кімнаті речових доказів Радомишльського ВП Коростишівського ВП ГУНП в Житомирській області знищити; алюмінієві листи, повернуті на зберігання власнику ОСОБА_11 залишити у розпорядженні.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Коростишівський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1