справа № 165/1943/16-к
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 січня 2019 року. Смт. Маневичі.

Маневицький районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 , його захисника ОСОБА_7 ,

за результатами проведення у відкритому судовому засіданні в залі суду судового засідання по кримінальному провадженню, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000081 від 31 січня 2016 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 286, ч.1 ст. 125, ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 342, ч.2 ст. 345 КК України та ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 342, ч.1 ст. 345 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

У судовому провадженні перебуває обвинувальний акт про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 286, ч.1 ст. 125, ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 342, ч.2 ст. 345 КК України та ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 342, ч.1 ст. 345 КК України, складений старшим слідчим Нововолинського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_8 , затверджений прокурором Нововолинського відділу Володимир Волинської місцевої прокуратури ОСОБА_3 .

Прокурором заявлено клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 на строк 60 днів, яке вмотиване тим, що ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий та обвинувачується у вчиненні ряду злочинів, маючи не зняту та не погашену судимість за вироком Івано Франківського міського суду від 16 липня 2015 року, яким його засуджено за ч.3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі та на підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком тривалістю 2 роки. ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні під час вказаного випробувального терміну двох злочинів невеликої тяжкості, двох злочинів середньої тяжкості та трьох тяжких злочинів, за найтяжчі з яких передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до шести років. Усвідомлюючи тяжкість реального покарання у виді позбавлення волі, яке загрожує ОСОБА_4 після визнання винним у вчиненні даних злочинів, існує високий ризик вчинення обвинуваченим спроб переховуватися від суду з метою уникнення вказаного покарання. Крім того, перебуваючи на свободі, ОСОБА_4 буде мати можливість впливати на потерпілих та свідків, примушуючи давати неправдиві показання. Зважаючи на вказане, просив продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 на 60 днів.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 вважає клопотання необґрунтованим у зв`язку з чим просив відмовити у його задоволенні.

Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_7 , кожен зокрема, також заперечили щодо продовження ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_4 покладався на розсуд суд.

З`ясуваши думку учасників судового провадження, кожного зокрема, суд приходить висновку про задоволення клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Продовжуючи такий вид запобіжного заходу, суд виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених ст.177 КПК України, зі ступеня тяжкості інкримінованих йому злочинів, а також приймає до уваги ту обставину, що підстави, за яких судом було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не відпали.

Також суд оцінює суспільну небезпечність кримінальних правопорушень, які інкримінуються обвинуваченому та ймовірну можливість продовження ним протиправної поведінки у подальшому.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що наявність підстав для тримання під вартою та доцільність продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, якщо цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Продовжуючи строк тримання під вартою, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Таким чином, проаналізувавши матеріали клопотання про продовження строку тримання під вартою, виходячи з положень ст.ст. 177, 178, 182, 183, 194 КПК України, ст.ст. 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, беручи до уваги той факт, що ОСОБА_4 під час досудового розслідування не були виконані обов`язки, покладені при застосуванні щодо нього більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, а саме застави, суд приходить висновку про наявність обґрунтованих ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 176 178, 183 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора задовольнити, продовжити строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на шістдесят днів до 14 березня 2019 року включно.

Згідно п.3 ч.4 ст. 183 КПК України, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст. ст. 177, 178 КПК України, розмір застави не визначати.

Ухвала про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1