Справа № 584/1771/18
Провадження № 1-кс/584/861/18
УХВАЛА
03.12.2018 року м.Путивль
До суду надійшло вказане клопотання погоджене із прокурором Путивльського відділу Конотопської місцевої прокуратури юристом 1 класу ОСОБА_4 , в якому сторона обвинувачення просить накласти арешт на тимчасово вилучене майно, яке належить ОСОБА_5 та яке вилучене 29.11.2018 в ході огляду місця події.
Клопотання обґрунтоване тим, що 29.11.2018 від інспектора відділу безпеки дорожнього руху УПП в Сумській області ОСОБА_6 до ЧЧ Путивльського ВП надійшло повідомлення про те, що ним поблизу м. Путивль був зупинений автомобіль МАЗ, під керуванням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та під час перевірки ОСОБА_7 надав посвідчення водія з явними ознаками підробки.
В ході огляду місця події 29.11.2018 тимчасово вилучено посвідчення водія НОМЕР_1 , видане на ім`я ОСОБА_7 .
Посилаючись на ці обставини та на те, що вказане тимчасово вилучене майно має ознаки підробки та відповідно є речовим доказом, а також той факт, що його збереження необхідне для проведення технічної експертизи документів, просив накласти арешт на вказане посвідчення водія.
У судовому засіданні слідчий своє клопотання підтримав.
ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що відповідно до положень ч.1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання.
Заслухавши слідчого, вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступного.
Згідно з протоколом огляду місця події від 29.11.2018, вказане посвідчення водія НОМЕР_1 , видане на ім`я ОСОБА_7 , тимчасово вилучено слідчим.
Частинами 1, 5 ст. 237 КПК України визначено, що з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор проводить огляд місцевості, приміщення речей та документів. При проведенні огляду дозволяється вилучення лише речей і документів, які мають значення для кримінального провадження, та речей, вилучених з обігу.
Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.
Частинами 2 і 3 ст. 168 КПК України передбачено, що тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду. Слідчий, прокурор, інша уповноважена службова особа під час затримання або обшуку і тимчасового вилучення майна або негайно після їх здійснення зобов`язана скласти відповідний протокол, копія якого надається особі, у якої вилучено майно, або її представнику
Статтею ст. 167 КПК України визначено, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно ч. 2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).
Зазначений документ містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто в силу ст. 98 КПК України може бути використаний як речовий доказ в даному кримінальному провадженні.
При цьому пошкодження чи втрата цього майна може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню, зокрема проведенню криміналістичних експертиз.
Враховуючи викладене, вважаю, що є правові підстави для арешту цього майна з метою збереження речових доказів, що буде розумним та співрозмірним з обмеженням права власності завданням кримінального провадження, а тому клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.
Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.
Виходячи з викладеного, керуючись ст. ст. 170-173, 309, 369-372,376 КПК України, слідчий суддя,
ухвалив:
Клопотання слідчого задовольнити повністю.
Накласти арешт на посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке вилучено в ході огляду місця поді 29.11.2018.
Роз`яснити, що відповідно до ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Сумської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Повний текст ухвали складено 05.12.2018.

Слідчий суддя: ОСОБА_1