Справа № 166/1352/18 Провадження №11-сс/802/172/18 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія: арешт майна Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 листопада 2018 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

власника майна ОСОБА_7 ,

представника власника майна ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Ратнівського районного суду від 12 листопада 2018 року про відмову в накладенні арешту на майно (ЄРДР №0000067),

В С Т А Н О В И В

Ухвалою слідчого судді Ратнівського районного суду від 12 листопада 2018 року відмовлено в накладенні арешту на майно у кримінальному провадженні: автомобіль «MERSEDES BENZ» н.з. НОМЕР_1 , з ємностями із рідиною, що мають запах дизельного пального, належні ОСОБА_7 .

Слідчий суддя своє рішення мотивував тим, що слідчим та прокурором не доведено правову підставу для арешту майна не надано підтвердження, що транспортний засіб і паливно-мастильні матеріали, що знаходились в багажному відділенні цього автомобіля відповідають критеріям, зазначеним у ч.1 ст. 98, п.1 ч.2, ч.3 ст. 170 КПК України, і, що незастосування зазначеного виду забезпечення кримінального провадження призведе до зникнення, втрати чи пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, не доведено слідчим і прокурором розумності та співмірності обмеження права користування автомобілем. Разом з тим, санкція статті, за якою внесені відомості у ЄРДР не передбачає додаткового покарання у вигляді конфіскації майна та спеціальної конфіскації.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді Ратнівського районного суду, прокурор подала апеляційну скаргу. Вважає, що слідчим суддею допущено неповноту дослідження і судового розгляду матеріалів клопотання та справи і прийнято рішення, яке містить невідповідність висновків фактичним обставинам справи, та постановлене з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. У своїй апеляції просить ухвалу слідчого судді скасувати та задовольнити клопотання про арешт майна.

Заслухавши доповідача, який виклав суть ухвали слідчого судді та доводи апеляційної скарги, прокурора, який підтримав апеляцію з викладених в ній підстав, вказавши, що подія предикатного злочину встановлюється, власника майна і його представника, які заперечили апеляційну скаргу і просили залишити в силі рішення суду першої інстанції, перевіривши матеріали справи за доводами апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що скарга до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Стаття 41 Конституції України передбачає, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

В статті 2 КПК України зазначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, спеціальної конфіскації, конфіскації майна, відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення.

Слідчий суддя при розгляді клопотання, дотримався вказаних вимог Конституції України та чинного законодавства.

Аналіз матеріалів кримінального провадження свідчить, що слідчим не доведено яким чином автомобіль і пальне, що знаходилось в багажному відділенні вказаного транспортного засобу можуть мати значення речового доказу у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР з попередньою кваліфікацією за ст. 198 КК України. Жодних доказів, що вилучене майно під час проведеного 05 листопада 2018 року огляду місця події, відповідає критеріям, передбаченим ст.98 КПК України, стороною обвинувачення не надано. Злочин, передбачений ст. 198 КК України має формальний склад, а санкція зазначеної норми не передбачає додаткового покарання у вигляді конфіскації майна та спеціальної конфіскації.

Як вбачається з матеріалів справи, в даному кримінальному провадженні відсутні особи, про яких вказується в ч.1 ст.170 КПК України, а тому клопотання про арешт його майна вірно визнано слідчим суддею безпідставним.

Посилання прокурора у своїй апеляції, що незастосування, ініційованого слідчим заходу забезпечення кримінального провадження не забезпечить збереження речового доказу є надуманими. Зазначений транспортний засіб разом із пальним у кримінальному провадженні речовими доказами не були визнані.

Інші доводи прокурора не заслуговують на увагу, оскільки в самому клопотанні про арешт майна належним чином не мотивовані підстави для його задоволення.

Тому з висновками, які викладені в ухвалі слідчого судді, повністю погоджується і апеляційний суд.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя розглянув клопотання з дотриманням вимог ст.ст. 170-173 КПК України та прийшов до правильного висновку про необхідність відмови в його задоволенні.

На підставі наведеного і керуючись ст.ст. 407, 422 КПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Ратнівського районного суду Волинської області від 12 листопада 2018 року про відмову в задоволенні клопотання слідчого СВ Ратнівського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_10 щодо накладення арешту на майно автомобіль «MERSEDES BENZ» н.з. НОМЕР_1 , з ємностями із рідиною, що мають запах дизельного пального, належні ОСОБА_7 , без змін.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді