КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,
з участю прокурора ОСОБА_5 ,
представника потерпілих адвоката ОСОБА_6 ,
потерпілих ОСОБА_7 ,
ОСОБА_8 ,
захисника ОСОБА_9 ,
обвинувачених ОСОБА_10 ,
ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві кримінальне провадження №0004319 відносно

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 189, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 345 КК України,

та

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Києва, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 189 КК України, за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_9 на вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 06 грудня 2018 року відносно ОСОБА_10 ,
_________________________________________________________________
Справа №11-кп/824/988/2019 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_12
Категорія: ч. 2 ст. 189, ч. 1 ст. 263 КК України Доповідач ОСОБА_1
в с т а н о в и л а:

Вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 06 грудня 2018 року:
ОСОБА_10 визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 189, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 345 КК України, та йому призначено покарання:
- за ч. 2 ст. 146 КК України у виді 4 років позбавлення волі;
- за ч. 2 ст. 189 КК України у виді 5 років 5 місяців позбавлення волі;
- за ч. 1 ст. 263 КК України у виді 6 років позбавлення волі;
- за ч. 1 ст. 345 КК України у виді 3 років позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено ОСОБА_10 покарання у виді 6 років позбавлення волі.
ОСОБА_11 визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 189 КК України, та йому призначено покарання:
- за ч. 2 ст. 146 КК України у виді 4 років позбавлення волі;
- за ч. 2 ст. 189 КК України у виді 5 років 4 місяців позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено ОСОБА_11 покарання у виді 5 років 4 місяців позбавлення волі.

Цим же вироком вирішено питання щодо речових доказів та судових витрат.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 , вказуючи на неправильне застосування судом закону України про кримінальну відповідальність, а саме - незастосування закону, який підлягає застосуванню, просить змінити вирок суду в частині призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_10 та призначити йому покарання із застосуванням ст. 69-1 КК України, що складає не більше 4 років 8 місяців.
В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_10 суд першої інстанції, враховувавши характер та ступінь суспільної небезпечності вчинених кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого ОСОБА_10 та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а саме те, що даним злочином збитків та шкоди потерпілим завдано не було, цивільний позов не заявлено, ніяких вимог чи побажань від потерпілих щодо відшкодування шкоди не надходило, а також щире каяття обвинуваченого ОСОБА_10 у вчиненому злочині, який неодноразово попросив вибачення у потерпілих, як обставину, що пом`якшує його покарання, та відсутність обтяжуючих його вину обставин, не застосував ст. 69-1 КК України, відповідно до якої, за наявності обставин, що пом`якшують покарання, передбачених пунктами 1 та 2 частини першої статті 66 цього Кодексу, відсутності обставин, що обтяжують покарання, а також при визнанні обвинуваченим своєї вини, строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого відповідною санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу, хоча сторона захисту і клопотала про її застосування.
Таким чином, на думку апелянта, вирок суду необхідно змінити в частині призначення покарання ОСОБА_10 із застосуванням ст. 69-1 КК України.

Апеляційних скарг від інших учасників судового провадження не надходило.

При апеляційному розгляді захисник ОСОБА_9 , за згодою обвинуваченого ОСОБА_10 , подала заяву про відмову від поданої нею апеляційної скарги.

Заслухавши думку учасників судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 підлягає закриттю, з таких підстав.

У відповідності зі ст. 403 КПК України, у разі відмови особи, яка подала апеляційну скаргу, від своїх вимог і при відсутності апеляційних скарг інших учасників судового провадження, суд апеляційної інстанції своєю ухвалою закриває апеляційне провадження.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, захисник ОСОБА_9 за згодою обвинуваченого ОСОБА_10 , в порядку ст. 403 КПК України, відмовилася від поданої нею в інтересах ОСОБА_10 апеляційної скарги, а апеляційних скарг від інших учасників судового провадження не надходило.

За таких обставин, апеляційне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_9 підлягає закриттю.

На підставі викладеного та керуючись ст. 403 КПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а:

закрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_9 на вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 06 грудня 2018 року відносно ОСОБА_10 , у зв`язку з її відмовою від поданої апеляційної скарги.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

__________________ ____________________ ___________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3