Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/9326/18
10 січня 2019 року Суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 та за участю прокурора ОСОБА_3 , заявника ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Черкаси заяву ОСОБА_4 про відвід слідчому судді ОСОБА_5 -,
22.12.2018р. заявник подав заяву про відвід слідчому судді ОСОБА_5 , який вмотивований тим, що ця суддя має упереджене ставлення до заявника, бо ухвалювала судові рішення всупереч інтересам заявника, які відповідно до положень процесуального законодавства не підлягають оскарженню. Вважає, що суддя ОСОБА_5 не забезпечує достатньо гарантії,щоб виключити підозру в її неупередженості.
В судовому засіданні заявник підтримав заявлений відвід і наполягав на його задоволенні. Зауважив, що поведінка судді, яка виразилася в ухваленні судових рішень, направлених на порушення його прав та інтересів та вчиненні процесуальних дій, що викликає в нього сумніви в її об`єктивності, хоче чесного правосуддя.
Прокурор заперечувала проти задоволення заяви про відвід, посилаючись на відсутність підстав, передбачених ст.ст.75, 76 КПК України для відводу судді, а доводи заявника викладені в заяві вважає надуманими необ`єктивними та незаконними.
Заслухавши пояснення ОСОБА_4 , прокурора, дослідивши матеріали заяви про відвід, суд дійшов наступних висновків.
Відповідно до п.3, 4 ч.1 ст.75 КПК суддя не може брати участь у кримінальному провадженні, якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження та за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.
При тлумаченні змісту поняття «підстави, які викликають сумніви у неупередженості суду» необхідно дотримуватися балансу між виправданою необхідністю застосування широкого тлумачення цієї категорії та недопустимістю зловживання наявністю такого права.
Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, наявність безсторонності (неупередженості) має визначатися, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.
Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (див. рішення у справі «Мироненко і Мартенко проти України», заява N4785/02, рішення від 10 грудня 2009року, п.66, 67).
В заяві про відвід заявник зазначає про наявність суб`єктивного критерію, який обґрунтовується поведінкою судді. Разом з тим, суд зауважує, що незгода з процесуальними діями судді в інших судових провадженнях не є підставою для відводу судді. Особа, яка вважає, що діями судді порушуються вимоги закону, має право на оскарження таких дій в порядку передбаченому законодавством. Повноваження щодо оцінки виконання судом першої інстанції вимог процесуального закону належить судам вищих інстанцій і може бути предметом дисциплінарного провадження щодо судді.
Щодо наявності об`єктивного критерію, то суд зауважує, що ухвали слідчого судді від 21.02.2018р. та 28.03.2018р.,24.04.2018 р.. стосовно особи ОСОБА_4 базувалися на обставинах, які не є предметом доказування і дослідження при розгляді скарги ОСОБА_4 від 02.11.2018р.. Підстав сумніватися у законності таких рішень у суду немає. Та обставина, що зазначені судові рішення не можуть бути предметом апеляційного оскарження не свідчить про їх протиправність та наявність у судді умислу на прийняття рішень, які суперечать інтересам заявника.
Тож зазначені в заяві доводи щодо особистості судді та наявності в нього суб`єктивної думки щодо кримінального провадження нічим не підтверджуються і є припущенням заявника, а тому не є підставою для відводу судді.
За таких обставин, доводи заявника щодо наявності ознак упередженості у діях судді ОСОБА_5 не знайшли свого підтвердження, а тому заява про відвід не підлягає задоволенню.
На підставі викладеного та, керуючись ст.ст. 75, 76, 81, 83, 372, 376 ч.2 КПК України, суддя, -

У задоволенні заяви ОСОБА_4 про відвід слідчому судді ОСОБА_5 - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголошено 14.01.2019 року о 08-45хв..

Слідчий суддя: ОСОБА_1