Справа № 199/2501/19
ВИРОК
іменем України
2019 року травня місяця 14 дня м. Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро кримінальне провадження № 0000954 від 27.03.2019року відносно:

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , в м. Дніпро (Дніпропетровськ), українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, працюючого ТОВ «Акам» - налагоджувальник автоматичних ліній та агрегатних станків, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, -
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.286 КК України, -

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

представника потерпілої ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 26.10.2018 близько 06-46 години, маючи посвідчення водія НОМЕР_1 від 12.12.2014, керуючи технічно справним автомобілем «Opel Record» реєстраційний номер НОМЕР_2 , який згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 від 27.03.2007 належить ОСОБА_8 , в темний час доби здійснював рух по штучно освітленій міськими ліхтарями освітлення проїжджій частині вул. Любарського з боку пр. Мануйлівського в напрямку вул. Молодогвардійська у м. Дніпро.

Рухаючись на проїжджій частині дороги вул. Любарського в м. Дніпро зі швидкістю 80 км/год та наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, позначеного дорожнім знаком 5.35.1 «Пішохідний перехід» розділу № 33 «Дорожні знаки» та дорожньою розміткою 1.14.1 «Зебра» розділу № 34 «Дорожня розмітка» Правил дорожнього руху України, який знаходився поряд з електроопорою №156, водій ОСОБА_3 , порушуючи правила дорожнього руху, не діяв таким чином, щоб не наражати на небезпеку життя і здоров`я громадян, проявляючи крайню неуважність щодо дорожньої обстановки та її змінам, мав об`єктивну можливість спостерігати на вищезазначеному пішохідному переході пішохода ОСОБА_9 , не зменшив своєчасно швидкості руху автомобіля «Opel Record» та не зупинився, щоб дати перевагу в дорозі пішоходу, тим самим створив йому небезпеку для руху, внаслідок чого правою передньою частиною автомобіля «Opel Record» здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_9 , який перетинав проїжджу частину дороги вул. Любарського в м. Дніпро на вказаному пішохідному переходу зліва направо відносно напрямку руху автомобіля «Opel Record».

Своїми діями ОСОБА_3 , грубо порушив вимоги п.п. 12.4, 12.9 «б» та 18.1. Правил дорожнього руху України, де зазначено:

п. 12.4. «У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.»;

п. 12.9. «Водієві забороняється:

б) перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту "и" пункту 30.3 цих Правил;

п. 18.1. «Водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека».
Порушенняводієм ОСОБА_3 п.18.1. Правил дорожнього руху України знаходиться у причинно-наслідковому зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої пішоходу ОСОБА_9 спричинено тілесні ушкодження у вигляді: сумісної тупої травми тіла: масивних ран на голові та лівій гомілці, численних саден на голові, тулубі та кінцівках, переломів хребта, ребер та нижньої кінцівки, які утворились від дії тупого твердого предмета(-ів) або об такий(-і), задовго до настання смерті, відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, (згідно правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень наказу №6 МОЗ України від 17.01.1995 р. «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України» пп.2.1.2, 2.1.3) і знаходяться у прямому причинному зв`язку з настанням смерті. Тілесні ушкодження, виявлені при експертизі трупа, у вигляді сумісної тупої травми тіла: масивні рани на голові та лівій гомілці, численні садна на голові, тулубі та кінцівках, переломів хребта, ребер та нижньої кінцівки, які утворились від дії тупого твердого предмета(-ів) або об такий(-і), задовго до настання смерті, відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, (згідно правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, (згідно правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень наказу №6 МОЗ України від 17.01.1995 р. «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України» пп. 2.1.2, 2.1.3) і знаходяться у прямому причинному зв`язку з настанням смерті останнього, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_2 о 08 годині 20 хвилин в приміщенні КЗ «Дніпропетровської обласної клінічної лікарні ім. І.І. Мечнікова» від сумісної тупої травми тіла у вигляді переломів ребер, хребта та нижньої кінцівки, клінічний перебіг якої ускладнився розвитком шоку.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 286 КК України, при обставинах, викладених вище, визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся і суду показав, що він дійсно 26.10.2018 приблизно о 06-30 годині рухався по вул. Любарського в напрямку від Центрального мосту до вул. Мологвардійська у м. Дніпро. По вказаній вулиці він рухався на автомобілі «Опель Рекорд», реєстрацій номер НОМЕР_2 з ввімкненим ближнім світлом фар. Під час руху автомобіль, яким він керував, був в технічно справному стані. У вказаний час йшов сильний дощ, тому на автомобілі працювали двірники та швидкість його руху складала близько 50 км за годину. Він з`їхав з віадуку, який прокладений зверху пр. Слобожанський у м. Дніпро та, продовжуючи свій рух у вказаному напрямку, помітив попереду себе на деякій відстані знак пішохідний перехід. Оскільки на той час на пішохідному переході нікого не було, він продовжив рухатися у вказаному напрямку. Він з правої сторони проїзної частини за напрямком руху керованого ним автомобіля помітив пішоходів, які стояли та чекали на маршрутне таксі. Спустившись вже з віадуку та наближаючись до пішохідного переходу, йому на зустріч рухався автомобіль також з включеним світлом фар. Перебуваючи в безпосередній близькості відносно нього, вказаний автомобіль своїм світлом фар осліпив його. Коли вони роз`їхались з зустрічним автомобілем, на пішохідному переході він повернув автомобіль праворуч та відразу помітив пішохода. Після чого, з метою уникнення наїзду на вказаного пішохода він різко повернув кермо ліворуч, та застосував гальма, однак уникнути наїзду на вказаного пішохода не вдалося Після цього він зупинився, вийшов з автомобіля та підбіг до потерпілого, та помітив, що останній подає признаки життя. Він зателефонував в швидку допомогу та поліцію і повідомив про вказаний факт. Після чого приїхала швидка допомога та поліцейські. Потерпілого ОСОБА_9 госпіталізували до медичного закладу. Пізніше йому стало відомо, що потерпілий ОСОБА_9 помер. На теперішній час ним та його рідними відшкодовано в добровільному порядку 67000 грн. моральної шкоди. Він дуже шкодує, що таке трапилось. Просить не позбавляти його волі, має намір в подальшому відшкодовувати спричинену шкоду згідно цивільного позову.
Вина обвинуваченого ОСОБА_3 , з врахуванням повного визнання ним вини, у вчиненні злочину за обставин, викладених у вироку, повністю підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме:

- показами потерпілої ОСОБА_5 , яка суду пояснила, що 26.10.2018 року її чоловік йшов зі свого місця мешкання та направився на зупинку маршрутного таксі,
яка розташована по вул. Любарського у м. Дніпро. ЇЇ чоловік поспішав до
військового госпіталю, де йому потрібно було пройти курс лікування. Того ж дня, тобто 26.10.2018, в обідній час їй стало відомо що її чоловік став учасником дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої зазнав тілесних ушкоджень, від яких помер в лікарні ім. Мечнікова. На теперішній час їй частково відшкодована моральна шкода в сумі 67.000грн. Просить не позбавляти волі винного в дорожньо-транспортній пригоді ОСОБА_3 та стягнути з нього завдану її сім*ї моральну шкоду.
- протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 26.10.2018 з фото-таблицею та схемою до нього, відповідно до якої проведені необхідні виміри на вул. Любарського біля електроопори № 156 в місті Дніпро, де відбулося зіткнення автомобіля «Опель Рекорд» реєстрацій номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 з пішоходом ОСОБА_9 . На час огляду з 08-25 години до 09-30 години стан покриття мокре (дощ), дорожнє покриття асфальтоване, призначено для руху в двох напрямках, має одну смугу для руху в одному напрямку, які розділені смугами. Огляд проводився в світлу пору доби. Видимість з загального місця водія не обмежена. Об`єктів, що обмежують оглядовість з робочого місця водія у напрямку руху, не виявлено. Наявність слідів, що свідчать про переміщення об`єктів на місці пригоди після ДТП не виявлено ;

- свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 , відповідно до якого автомобіль марки «Опель Рекорд», р/н НОМЕР_2 , належить ОСОБА_8 ;

- полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ 5409319, відповідно до якого цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 застрахована строком до 14.09.2019;

- висновком судової транспортно-трасологічної експертизи №5/10.4/907 від 16.11.2018, відповідно до якої оцінюючи ознаки, що вказують на розташування місця наїзду, і слідову інформацію, наявну в матеріалах кримінального провадження, необхідно дійти висновку, що визначити експертним шляхом розташування місця наїзду, як геометричну крапку (у метрах) щодо меж проїзної частини нерухомих орієнтирів не надається можливим. Однак аналіз наведених вище даних з матеріалів провадження і літературних джерел дає підставу стверджувати, що місце наїзду в повздовжньому напрямку розташовувалося на деякій відстані перед елементом слідової інформації №1 (осип скла червоного кольору) за напрямком руху автомобіля «Opel Record», тобто від Мануйлівського проспекту до вул. Молодогвардійської у м. Дніпро;

- висновком судової експертизи технічного стану транспортного засобу №5/10.2/906 від 07.12.2018 та фото-таблицею до неї, відповідно до якої:

1. Робоча гальмівна система автомобіля «Opel Record» на момент проведення дослідження перебуває в працездатному стані.

2. Рульове керування автомобіля «Opel Record» на момент проведення дослідження перебуває у працездатному стані.

- лікарським свідоцтвом про смерть № 2322 від 27.10.2018 відносно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 : смерть настала ІНФОРМАЦІЯ_2 о 08 годині 20 хвилин в приміщенні КЗ «Дніпропетровської обласної клінічної лікарні ім. І.І. Мечнікова» від сумісної тупої травми тіла у вигляді переломів ребер, хребта та нижньої кінцівки, клінічний перебіг якої ускладнився розвитком шоку.

- актом судово-медичного дослідження трупу № 2322 від 26.10.2018 року згідно якого:
На підставі даних судово-медичного дослідження трупа гр. ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , при дослідженні трупа виявлено: нерівномірне кровонаповнення судин внутрішніх органів. Внутрішньоальвеолярний та інтерстиційний набряк легень. Ділянки внутрішньоальвеолярних крововиливів. Ділянка субарахноїдального крововиливу в області борозни гемісфер головного мозку. Велика ділянка
інфільтруючого крововиливу з лейкоцитарною реакцією в оточуючій нирку жировій клітковині. Морфологічні ознаки недокрів`я мозкового шару нирок. Паренхіматозна дистрофія нирок. Великі інфільтруючі крововиливи в області розриву капсули печінки ознаками вираженої перифокальної лейкоцитарної реакції. Судинний лейкоцитоз в печінці. Зональна жирова дистрофія печінки. Невеликий інфільтруючий крововилив в оточуючій наднирник жировій клітковині. Помірно виражений ліпоматоз підшлункової залози на тлі автолізу. Гіпертрофія та паренхіматозна дистрофія міокарда. Периваскулярний кардіосклероз. Помірно виражене просте ожиріння міокарда.
Смерть настала від сумісної тупої травми тіла у вигляді переломів ребер, хребта та нижньої кінцівки, клінічний перебіг якої ускладнився розвитком шоку, що підтверджується даними судово-медичної експертизи трупа.
При експертизі трупа виявлено тілесні ушкодження у вигляді сумісної тупої травми тіла: масивні рани на голові та лівій гомілці, числені садна на голові, тулубі та кінцівках, переломів хребта, ребер та нижньої кінцівки, які утворились від дії тупого твердого предмета(-ів) або об такий(-і), задовго до настання смерті, відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, (згідно правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень наказу № 6 МОЗ України від 17.01.1995 р. «Про збиток та вдосконалення судово-медичної служби України» пп. 2.1.2, 2.1.3) і знаходяться у прямому причинному зв`язку з настанням її смерті, що підтверджується даними судово-медичної експертизи трупа;
- висновком судово-медичного експерта № 2322/876-Е від 05.12.2018 року, відповідно до якого :
На підставі даних судово-медичної експертизи по факту смерті гр. ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , при дослідженні трупа виявлено: нерівномірне кровонаповнення судин внутрішніх органів. Внутрішньоальвеолярний та інтерстиційний набряк легень. Ділянки внутрішньоальвеолярних крововиливів. Ділянка субарахноїдального крововиливу в області борозни гемісфер головного мозку. Велика ділянка
інфільтруючого крововиливу з лейкоцитарною реакцією в оточуючій нирку жировій клітковині. Морфологічні ознаки недокрів`я мозкового шару нирок. Паренхіматозна дистрофія нирок. Великі інфільтруючі крововиливи в області розриву капсули печінки ознаками вираженої перифокальної лейкоцитарної реакції. Судинний лейкоцитоз в печінці. Зональна жирова дистрофія печінки. Невеликий інфільтруючий крововилив в оточуючій наднирник жировій клітковині. Помірно виражений ліпоматоз підшлункової залози на тлі автолізу. Гіпертрофія та паренхіматозна дистрофія міокарда. Периваскулярний кардіосклероз. Помірно виражене просте ожиріння міокарда.
Смерть настала від сумісної тупої травми тіла у вигляді переломів ребер, хребта та нижньої кінцівки, клінічний перебіг якої ускладнився розвитком шоку, що підтверджується даними судово-медичної експертизи трупа.
При експертизі трупа виявлено тілесні ушкодження у вигляді сумісної тупої травми тіла: масивні рани на голові та лівій гомілці, числені садна на голові, тулубі та кінцівках, переломів хребта, ребер та нижньої кінцівки, які утворились від дії тупого твердого предмета(-ів) або об такий(-і), задовго до настання смерті, відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, (згідно правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень наказу № 6 МОЗ України від 17.01.1995 р. «Про збиток та вдосконалення судово-медичної служби України» пп. 2.1.2, 2.1.3) і знаходяться у прямому причинному зв`язку з настанням її смерті, що підтверджується даними судово-медичної експертизи трупа;
Смерть настала від сумісної тупої травми тіла у вигляді переломів ребер, хребта та нижньої кінцівки, клінічний перебіг якої ускладнився розвитком шоку, що підтверджується даними судово-медичної експертизи трупа.
Тілесні ушкодження, виявлені при експертизі трупа у вигляді сумісно: травми тіла: масивні рани на голові та лівій гомілці, численні садна на голові, ту. кінцівках, переломів хребта, ребер та нижньої кінцівки, які утворились від дії твердого предмета(-ів) або об такий(-і), задовго до настання смерті, відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, (згідно правил судово-медичного визначення ступеня т тілесних ушкоджень наказу № 6 МОЗ України від 17.01.1995 р. «Про розвнт:*) вдосконалення судово-медичної служби України» пп. 2.1.2, 2.1.3) і знаходяться у п причинному зв`язку з настанням смерті.
Згідно даних медичної документації, смерть його настала ІНФОРМАЦІЯ_2 о 08:20 годині.
- диском з відеозаписом з нагрудного відеореєстратора працівників патрульної поліції, стосовно дорожньо-транспортної пригоди яка мало місце 26.10.2018 року по вул. Любарського в м. Дніпро, який був переглянутий в судовому засіданні;
- протоколом проведення слідчого експерименту від 12.02.2019 із план-схемою та фото таблицею до нього за участі свідка ОСОБА_11 та понятих ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , під час проведення якого свідок ОСОБА_11 вказав на обставини, за яких 26.10.2018 року він був свідком того, як автомобіль «Опель Рекорд», р/н НОМЕР_2 рухався по вул. Любарського з боку пр. Мануйлівського в напрямку вул. Молодогвардійська в м. Дніпро, і в районі е/о № 156 автомобіль «Опель Рекорд» на пішохідному переході скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_9 ;
- висновком судової авто-технічної експертизи № 1060-19 від 11.03.2019, відповідно до якої у даній дорожній обстановці дії водія автомобіля «Опель Рекорд» ОСОБА_3 регламентувались вимогами п.12.4, п.12.9 «б», п.18.1 Правил дорожнього руху України, відповідно до яких він, здійснюючи рух в межах населеного пункту, повинен був рухатись зі швидкістю, яка не перевищує дозволену 50км/год, а при наближенні до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебував пішохід, повинен був зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходу.
В даній дорожній обстановці, при заданих вихідних даних, водій автомобіля «Опель Рекорд» ОСОБА_3 мав технічну можливість запобігти ДТП шляхом виконання вимог п.18.1 Правил дорожнього руху України.
В даній дорожній обстановці, при заданих вихідних даних, дії водія автомобіля «Опель Рекорд» ОСОБА_3 не відповідали вимогам п.12.4, п.12.9 «б», п.18.1 Правил дорожнього
руху України, а дії, що не відповідали вимогам п.18.1 Правил дорожнього руху України перебували упричинному зв`язку з настанням ДТП;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 15.03.2019 з план-схемою до нього, відповідно до якого обвинувачений ОСОБА_3 в присутності понятих ОСОБА_14 та ОСОБА_15 вказав на обставини наїзду його автомобілем марки «Опель Рекорд», р/н НОМЕР_2 на пішохода ОСОБА_9 , що мало місце 26.10.2018року на пішохідному переході по вул. Любарського з боку пр. Мануйлівського в напрямку вул. Молодогвардійська в м. Дніпро;

- висновком судової авто-технічної експертизи № 11/10.1/250 від 25.03.2019, відповідно до якої:

У даній дорожній обстановці водій автомобіля «опель Рекорд» ОСОБА_3 повинен був діяти відповідно до вимог п.п.18.1, 12.2 ,12.4 та 12.9б Правил дорожнього руху України.
При заданих вихідних даних водій автомобіля «Опель Рекорд» ОСОБА_3
мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода шляхом застосування
своєчасного екстреного гальмування із зупинкою автомобіля до місця наїзду.
При заданому механізмові події дії водія автомобіля «Опель Рекорд»
ОСОБА_3 не відповідали вимогам п.п. 12.4, 12.9б та 18.1 ПДР України. А
невідповідності його дій вимогам п. 18.1 ПДР з технічної точки зору перебувають
у причинному зв`язку з даною ДТП.
Покази свідка ОСОБА_3 в частині розташування вказаного ним місця
наїзду на пішохода з технічної точки зору не спроможні, тому його покази не
використовувались при оцінці його дій і визначенні для нього технічної
можливості уникнути наїзду на пішохода.
Покази свідка ОСОБА_11 , в частині вказаного ним місця наїзду
автомобіля «Опель Рекорд» на пішохода не позбавлені технічного сенсу. Тому
оцінка дій водія автомобіля і визначення для водія технічної можливості уникнути наїзду на пішохода виконувалась тільки за показами свідка ОСОБА_11
- протоколом демонстрації відеозапису від 27.03.2019 року обвинуваченому ОСОБА_3 та його захиснику ОСОБА_7 , відеозапис від 26.10.2018 року знятий нагрудним відеореєстратором та скріншотоми до нього;

- речовими доказами.
Оцінюючи докази в їх сукупності, відповідно до ст. 94 КПК України, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 знайшла своє повне підтвердження в процесі судового розгляду.
Дії обвинуваченого ОСОБА_3 правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 286 КК України, як такі, що виразилися в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілому ОСОБА_9 .
Судом встановлено, що всі докази, досліджені в судовому засіданні і покладені в основу вироку, є достовірними, допустимими і достатніми, які повною мірою підтверджують встановлені в суді фактичні обставини по справі.

Досліджені судом і покладені в основу вироку докази не суперечать одне одному і узгоджуються між собою.

Суд, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, відповідно до ст. 94 КПК України, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд відповідно до ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.
Зокрема, під врахуванням особи винного слід розуміти врахування позитивних і негативних, соціальних, фізичних, психічних і правових елементів характеристики особи, що вчинила злочин, які мають кримінально-правове значення.
Так, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим ОСОБА_3 злочину, який скоєно з необережності і, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до тяжкого злочину, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_3 , який свою вину визнав повністю, щиро розкаявся, негативно оцінив свій злочин, раніше злочинів не вчиняв, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, за місцем проживання та працевлаштування характеризується виключно з позитивної сторони, крім своєї сім`ї, обвинувачений утримує сім`ю своєї матері, яка має ще трьох доньок, дві з яких: ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , є інвалідами дитинства, частково відшкодував заподіяну моральну шкоду потерпілій, думку самої потерпілої.
Суд відносить: часткове відшкодування потерпілій заподіяної моральної шкоди в сумі 67000 гривень, повне визнання вини до обставин, що згідно ст. 66 КК України пом`якшують покарання, оскільки обвинувачений визнав свою вину, що характеризуючи суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого нею злочину, означає, що особа визнає свою вину за усіма пунктами висунутого проти неї обвинувачення, дає правдиві свідчення, щиро жалкує про вчинене, негативно оцінює злочин, бажає виправити ситуацію, яка склалася, демонструє готовність понести заслужене покарання.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Враховуючи вищенаведені обставини, позицію прокурора, який просив призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі з іспитовим строком та з додатковим покаранням у виді позбавлення права керування транспортними засобами; позицію потерпілої ОСОБА_5 та її представника, які просили не позбавляти обвинуваченого волі, але застосувати до нього додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, позицію обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисника ОСОБА_7 , суд вважає за необхідне призначити покарання ОСОБА_3 у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 286 КК України, із застосуванням вимог ст. 75 КК України та із покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, з призначення додаткового покарання, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 3 роки.

Призначаючи додатковий вид покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, суд, виходить з того, що обвинувачений ОСОБА_3 двічі протягом 2018 року притягався до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху України та знову грубо прирушив ПДР України, ДТП відбулася на пішохідному переході і від дій обвинуваченого настали тяжкі наслідки смерть потерпілого ОСОБА_9 та на руках у матері залишилась п`ятирічна дитина. На день розгляду справи судом, обвинуваченим та його захисником не надано суду доказів того, що професія водія є єдиним джерелом доходу обвинуваченого.

Крім вказаного, суд зазначає, що основним безпосереднім об`єктом злочину за ст. 286 КК України, є безпека руху й експлуатації автомобільного та деяких інших видів транспорту, а вже його додатковим обов`язковим об`єктом життя та здоров`я особи.

Тобто, не призначення ОСОБА_3 додаткового покарання у виді позбавлення керування транспортними засобами, буде суперечити та не відповідати інтересам суспільства, а також принципам справедливості, законності та індивідуалізації призначення покарання.

З огляду на вказане, саме, це покарання, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових злочинів.

Потерпілою ОСОБА_5 заявлений цивільний позов, та із врахуванням добровільного відшкодування обвинуваченим 67 000,00 гривень, остання просила стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на її користь моральну шкоду в сумі 138 324 гривні та на її користь, як представника малолітньої доньки ОСОБА_18 205 324,00 гривень моральної шкоди завданої смертю її батька.

Крім того, в судовому засіданні ОСОБА_5 просила свої позовні вимоги до ТЗДВ СК «Ю.ЕС.АЙ» про відшкодування на її користь моральної шкоди в сумі 44 676,00 гривень, а також на її користь, як представника малолітньої доньки ОСОБА_18 , в сумі 44 676,00 гривень моральної шкоди, та в сумі 134 028,00 гривень страхового відшкодування, яке передбачене утриманцям одного померлого за шкоду, пов`язану зі смертю потерпілого ОСОБА_19 залишити без розгляду.

Прокурор ОСОБА_20 позовні вимоги потерпілої ОСОБА_5 до обвинуваченого ОСОБА_3 підтримав повністю та не заперечував проти залишення без розгляду позовних вимог потерпілої ОСОБА_5 до ТЗДВ СК «Ю.ЕС.АЙ».

Обвинувачений ОСОБА_3 позовні вимоги потерпілої ОСОБА_5 визнав повністю.

Вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_3 моральної шкоди, заподіяної в наслідок злочину, підлягають повному задоволенню.

Відповідно до статті 3 Конституції України, Людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Закон України від 30.06.1993, № 3353-XII "Про дорожній рух", визначає правові та соціальні основи дорожнього руху з метою захисту життя та здоров`я громадян, створення безпечних і комфортних умов для учасників руху та охорони навколишнього природного середовища. Юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України ( ст. 53 Закону).

Згідно ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Така шкода, виходячи з п. 1 і п. 2 ч. 2 ст. 23 ЦК України може проявлятися у фізичному болі та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я та у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Згідно ч.3 ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливостей їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахування інших обставин, які мають істотне значення, також при визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості.

Згідно ч. 4 ст. 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Фізична особа, дією або бездіяльністю якої порушено особисте немайнове право фізичної особи, зобов`язана вчинити необхідні дії для його негайного відновлення (ч. 1 ст. 276 ЦК України). Якщо дії, необхідні для негайного поновлення порушеного особистого немайнового права фізичної особи, не учиняються, суд може постановити рішення про відновлення порушеного права, а також про відшкодування моральної шкоди, завданої його порушенням (ч. 2 ст. 276, ст. 280 ЦК України).

Частиною 1 ст. 1167 ЦК України встановлено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її заподіяла, за наявності її вини.

За таких обставин, враховуючи роз`яснення, які містяться в п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», суд, враховуючи характер і глибину душевних, емоційних, моральних страждань, перенесених потерпілою та її малолітньою донькою в наслідок загибелі потерпілого ОСОБА_9 , ґрунтуючись на принципах розумності та справедливості, вважає суми, зазначені ОСОБА_5 в своїй позовній заяві, такими, що відповідають завданій моральній шкоді, а тому в якості компенсації моральної шкоди з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь потерпілої ОСОБА_5 підлягає стягненню сума в розмірі 138 324,00 гривні та на користь потерпілої ОСОБА_5 , яка діє в інтересах малолітньої доньки ОСОБА_18 , 205 324,00 гривень, в якості компенсації моральної шкоди.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 просила суд про залишення без розгляду її позовних вимог до ТЗДВ СК «Ю.ЕС.АЙ» про відшкодування на її користь моральної шкоди 44 676,00 гривень, на її користь, як представника малолітньої доньки ОСОБА_18 , 44 676,00 гривень моральної шкоди, та 134 028,00 гривень страхового відшкодування, яке передбачене утриманцям одного померлого за шкоду, пов`язану зі смертю потерпілого ОСОБА_19 .

У зв`язку з вищевикладеним, суд вважає за можливе позовні вимоги потерпілої ОСОБА_5 до ТЗДВ СК «Ю.ЕС.АЙ» залишити без розгляду.

По даному кримінальному провадженню автомобіль «Opel Record», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 від 27.03.2007 належить ОСОБА_8 , визнано речовим доказом згідно постанови слідчого від 26.10.2018, та на даний автомобіль накладено арешт, згідно постанови слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 26.10.2018.

Наразі судом не вирішується питання щодо речового доказу автомобіля «Opel Record», реєстраційний номер НОМЕР_2 , оскільки судом задоволена позовна заява потерпілої ОСОБА_21 про відшкодування заподіяної моральної шкоди на її користь в сумі 138 324,00 гривні, та на її користь, як представника малолітньої доньки ОСОБА_18 , 205 324,00 гривень.

За вимогами ч. 2 ст. 124 КПК України із ОСОБА_3 належить стягнути на користь держави витрати пов`язані із проведенням експертиз в загальній сумі 8 568,00 грн.

Керуючись ст.ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування основного покарання, встановивши йому іспитовий строк 3 (три) роки.

На підставі п.1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

На підставі п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язок: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Позовну заяву потерпілого ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 в рахунок відшкодування моральної шкоди 138 324,00 гривні.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 , яка діє в інтересах малолітньої доньки ОСОБА_18 , 205 324,00 гривень моральної шкоди.

Позов, потерпілої ОСОБА_5 в частині стягання з ТЗДВ СК «Ю.ЕС.АЙ» залишити без розгляду.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати пов`язані із проведенням судових експертиз в загальній сумі 8 568,00 гривень (одержувач платежу УДКСУ у Шевченківському районі м. Дніпра Дніпропетровської області рахунок № 0004 МФО 805012 ).

На вирок можуть бути подані апеляційні скарги протягом 30 днів з дня його проголошення до судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1

14.05.2019