ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/784/18 Справа № 208/6122/17 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
судді доповідача ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,
потерпілої ОСОБА_7 ,
цивільного позивача ОСОБА_8 ,
представника потерпілої та цивільного позивача - адвоката ОСОБА_9 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою т.в.о. Голови Правління ПрАТ СК Провідна - ОСОБА_10 на вирок Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 16 квітня 2018 року щодо
ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська, громадянина України, який навчається на 5-му курсі ДГТУ, не одруженого, працюючого в ТОВ «Варус» старшим охоронцем, зареєстрованого та мешкаючого: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001810,-
встановила:
Вказаним вироком ОСОБА_11 визнано винуватим у скоєні злочину, передбаченого ч.1. ст. 286 КК України та призначено покарання у виді штраф у розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3 400 гривень, без позбавлення права керування транспортними засобами.
Цивільний позов ОСОБА_7 задоволено частково: стягнуто солідарно з засудженого ОСОБА_11 та ПАТ «Страхова Компанія «ПРОВІДНА» на її користь 4 885 гривень, в рахунок стягнення матеріальної шкоди, та з засудженого ОСОБА_11 п`ять тисяч гривень, в рахунок відшкодування моральної шкоди.
В решті позовних вимог ОСОБА_7 відмовлено.
Цивільний позов ОСОБА_8 задоволено частково: стягнуто солідарно з засудженого ОСОБА_11 та ПАТ «Страхова Компанія «ПРОВІДНА» на його користь 107 033 гривень 08 копійок, в рахунок стягнення матеріальної шкоди, та з ОСОБА_11 десять тисяч гривень, в рахунок відшкодування моральної шкоди.
В решті позовних вимог ОСОБА_8 відмовлено.
Стягнуто з засудженого ОСОБА_11 на користь держави судові витрати, у зв`язку з проведенням судових експертиз у загальній сумі 3 836 гривень 30 копійок.
Вирішено долю речових доказів.
Вказаним вироком ОСОБА_11 визнано винуватим у тому, що він, в порушення вимог п. 2.3 ч. «а», п. 31.1, п. 31.4, п. 31.4.1 «б», «в» Правил дорожнього руху України, не здійснив належного контролю за технічним станом транспортного засобу, не переконався перед виїздом у справності транспортного засобу, та знаючи про несправність гальмівної системи автомобіля жодних заходів по усуненню несправності не вжив та продовжував експлуатувати автомобіль з несправною гальмівною системою.
Приблизно о 19.15 годині 19.08.2017 року, ОСОБА_11 , керуючи технічно несправним автомобілем ВАЗ-2106, рухався по вулиці Сачко та наближаючись до перехрестя з вулицею Москворецькою в м. Кам`янське, застосував гальмування, але гальмівна система не спрацювала, внаслідок чого сталося зіткнення з мікроавтобусом «Форд Транзит», державний номер НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_8 , що наближався до перехрестя по головній дорозі вулиці Москворецької, з боку проспекта Аношкіна в напрямку проспекту Т. Шевченка.
В результаті ДТП, пасажиру автомобіля «Форд Транзит» ОСОБА_7 заподіяні тілесні ушкодження у вигляді тупої травми грудної клітини з переломом 2,4,5-го ребер ліворуч, які відносяться до середнього ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, що викликали тривалий розлад здоров`я понад 21 добу.

В апеляційній скарзі:
- представник цивільного відповідача ПрАТ СК Провідна просить вирок скасувати в частині задоволення цивільних позовів до ПрАТ СК Провідна, та відмовити в задоволенні цивільних вимог позивачів, в цій частині.
Вважає, що судом не було досліджено Договір (Поліс) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/7271234, укладеного між ОСОБА_11 та ПрАТ СК Провідна. Зазначає, що п.4 вказаного Полісу встановлено страхову суму (ліміт відповідальності) за шкоду, заподіяну у розмірі 100 000,00 грн. на одного потерпілого.
На думку апелянта, стягуючи з ПрАТ СК Провідна суму страхового відшкодування у розмірі 107 033,08 грн., суд порушив умови договору (полісу), та положення ст. 9 Закону Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, щодо стягнення суми понад ліміту відповідальності Страховика.
Вказує, що згідно п.22.1 ст. 22 Закону, при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленим цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті дорожно-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Частиною 1 ст. 25 Закону України Про страхування, передбачено, що здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування або законодавством на підставі заяви страхувальника.
На думку апелянта, суд в порушення вказаної норми перебрав на себе повноваження страховика по визначенню розміру заподіяної шкоди.
Зазначає, що відповідно до Договору про врегулювання страхового випадку №, укладеного між ОСОБА_8 та ПрАТ СК Провідна, сторони дійшли згоди, що розмір страхового відшкодування за заявленим випадком складає 80 000 грн.
20.06.2018 року було виплачено страхове відшкодування на користь ОСОБА_8 у розмірі 80 000 грн, що підтверджується платіжним дорученням.
Вважає, що суд не звернув увагу на положення ст. 36.2, Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» де вказано, що виплата страхового відшкодування здійснюється страховиком не пізніш, як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування. Обов`язок по обгрунтуванню вимоги, заявника та надання доказів, що підтверджують заявлені вимоги відповідно покладений саме на заявника, тобто в даному випадку на цивільних позивачів. Разом з тим, для виплати страхового відшкодування ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» необхідна встановлена у судовому порядку вина страхувальника (водія застрахованого автомобіля) у вчиненні ДТП, а саме: належним чином завірена копія постанови про притягнення до адміністративної відповідальності страхувальника або обвинувальний вирок суду відносно водія застрахованого автомобіля, які набрали законної сили. Саме ці документи визначають винну особу у скоєнні ДТП, та особу, що є у цій ДТП потерпілою або є цивільним позивачем.
Враховуючи те, що ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» діє на умовах, визначених Законом, обов`язок щодо прийняття рішення стосовно виплати страхового відшкодування виникає у ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» лише після звернення із відповідною заявою та наданих визначених у ст.35 Закону документів про ДТП. Тому, на думку апелянта, судом грубо порушено положення ст 36.2 Закону, де визначено, якщо дорожньо- транспортна пригода розглядається в цивільній, господарській або кримінальній справі, перебіг цього строку припиняється до дати, коли страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) стало відомо про набрання рішення у такій справі законної сили. Враховуючи наведене, вважає, що подання Позивачами позовів було передчасним, оскільки їх права не були порушені, невизнані чи оспорені, а тому заявлені цивільні позови, на думку апелянта, слід було залишити без розгляду.
Вважає, що ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» не може бути цивільним відповідачем по даній кримінальній справі, відповідно до норм чинного законодавства, в зв`язку з чим у задоволенні цивільних позовів до страхової компанії необхідно було відмовити в повному обсязі, з огляду на наступне.
ПрАТ «СК «Провідна» несе відповідальність за полісом страхування не відповідно до Закону України, а відповідно до умов такого полісу страхування, тому ПрАТ «СК «Провідна», на думку апелянта, не може бути цивільним відповідачем по кримінальній справі.
Вважає, що згідно п. 5 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 31.03.1989 року «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна» та п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України № 13 від 02.07.2004 року «Про практику застосування судами законодавства, яким передбачені права потерпілих від злочинів», не підлягають розгляду є кримінальній справі позови про відшкодування шкоди, що не випливають із пред`явленого обвинувачення. При виникненні такої ситуації суд повинен роз`яснити потерпілому можливість вирішення спірних питань у порядку цивільного судочинства.
Вважає, що цивільні позови цивільних позивачів про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, не можуть розглядатися в рамках такого кримінального провадження.
Вважає, що в оскаржуваному вироку суд ухвалив солідарно стягнути з Відповідачів матеріальні збитки, але не навів правових підстав можливості солідарного стягнення. Судом не досліджено, що законодавством України не передбачено спричиненої шкоди винуватцем та страховиком, оскільки в даному випадку страховик (ПрАТ «СК «ПРОВІДНА») не є заподіювачем шкоди.
Обвинувачений, його захисник та представник цивільного відповідача в судове засідання апеляційного суду не з`явилися. Про дату, час та місце слухання справи повідомлені належним чином. Дані про поважність неявки до суду не надходило. Тому колегія суддів вважає за можливе розглянути подану апеляційну скаргу за їх відсутності, відповідно до вимог ст. 405 КПК.
Заслухавши доповідь судді, думки прокурора, потерпілої, цивільного позивача та їх представника, які заперечували проти задоволення поданої апеляційної скарги та вважали вирок суду законним та обґрунтованим, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що вона підлягає задоволенню з наступних підстав.
Колегія суддів у відповідності до ч. 1 ст. 404 КК України переглядає судове рішення щодо ОСОБА_11 в межах поданої апеляційної скарги.
Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченим цим кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Частиною 2 КПК України передбачено, що завданням кримінального судочинства є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим. щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необгрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Згідно ч.1 ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
Частиною 5 ст. 128 КПК України передбачено, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Як вбачається з вироку, вказані вимоги закону судом першої інстанції були дотримані в повному обсязі.
Аналізуючи доводи апеляційної скарги про те, що судом, в порушення норм чинного законодавства та Договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладеного між ОСОБА_11 та ПрАТ СК Провідна, було ухвалено стягнути суму спричиненої матеріальної шкоди в розмірі, що перевищує суму ліміту відповідальності Страховика, колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції, проаналізувавши всі вимоги цивільного позивача ОСОБА_8 , обґрунтовано дійшов до висновку, що вимоги позивача є законними, підтвердженими належними доказами, та ухвалив солідарно стягнути з ОСОБА_11 та ПрАТ СК Провідна заявлену суму матеріальної шкоди в розмірі 107 033,08 грн. Таке рішення суду є правильним, обгрунтовани, та належно вмотивованим.
Колегія суддів зазначає, що відповідно до частини другої статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Таким чином висновок суду першої інстанції про солідарне стягнення з обвинуваченого ОСОБА_11 та ПрАТ СК Провідна на користь ОСОБА_8 107 033, 08 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, на дуку колегії суддів, є законним та обґрунтованим.
Посилання апелянта, що 20.06.2018 року ПрАТ СК Провідна було виплачено страхове відшкодування на користь ОСОБА_8 у розмірі 80 00 грн., на переконання апеляційного суду, не може бути підставою для задоволення апеляційних вимог, оскільки СК Провідна зобов`язана застрахованим особам відшкодовувати відповідні збитки. ОСОБА_8 згідно судового рішення слід виплатити і решту сумми: 27 тис. 33 грн 08 коп., оскільки збитки потерпілого підтверджені належними доказами.
Не є обгрунтованими доводи апелянта і про те, що суду першої інстанції необхідно було залишити заявлені цивільні позови без розгляду, як подані передчасно, оскільки обов`язок щодо прийняття рішення стосовно виплати страхового відшкодування виникає у ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» лише після звернення із відповідною заявою та надання відповідних документів, зокрема, вироку суду про визнання винуватою особи у скоєнні ДТП. Колегія суддів зазначає, що звернення потерпілого до суду з позовом про відшкодування матеріальної шкоди, завданої злочином, є його правом, передбаченим ст. 128 КПК України. Тому доводи апелянта в цій частині, є безпідставними. Потерпіла використала своє право обгрунтовано в рамках кримінального провадження.
Не грунтується на вимоах закону і доводи апелянта, що ПрАТ «СК «ПРОВІДНА не може бути цивільним відповідачем по даній кримінальній справі, адже, ст. 62 КПК України передбачено, що цивільним відповідачем у кримінальному провадженні може бути фізична або юридична особа, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану злочинними діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, та до якої пред`явлено цивільний позов у порядку, встановленому цим Кодексом. Права та обов`язки цивільного відповідача виникають з моменту подання позовної заяви органу досудового розслідування або суду.
Згідно ст. 22 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Тому доводи апеляційної скарги в цій частині, на думку колегії суддів, є також необґрунтованими.
Колегія суддів зазначає, що злочин, передбачений ч.2 ст. 286 КК України полягає у тому, що порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспортного засобу особою, яка керує транспортним засобом, спричинило смерть потерпілого або заподіяло тяжке тілесне ушкодження, середньої тяжкості.
Об`єктивна сторона даного злочину включає такі обов`язкові ознаки:1) діяння, 2) обстановку, 3) наслідки та 4) причинний зв`язок між діянням і наслідками.
Кримінальна відповідальність за ч.1 ст. 286 КК України, настає за умови заподіяння наслідків у вигляді фізичної шкоди. Районним судом правильно встановлено, що потерпілій ОСОБА_7 спричинено середнього ступеню тяжкості тілесні ушкодження, що перебуває в причинно наслідковому звязку з діяннями водія ОСОБА_12 ..
На переконання колегії суддів, доводи апеляційної скарги представника ПрАТ «СК «ПРОВІДНА зводяться по суті до однобічного трактування законодавства з метою уникнення належного виконання умов договору, як страхувальника.
Як видно зі змісту вироку рішення суду щодо задоволення цивільного позову, є неналежно вмотивованим та обгрунтованим.
Отже, підстав для задоволення вказаної апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу т.в.о. Голови Правління ПрАТ СК Провідна - ОСОБА_10 , - залишити без задоволення.
Вирок Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 16 квітня 2018 року щодо ОСОБА_11 , залишити без зміни.
Ухвала набирає чинності з дня її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4