Справа № 567/583/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 лютого 2019 року м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1

секретар - ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Острозі Рівненської області кримінальне провадження за №0000113 від 28 березня 2018 року

по обвинуваченню ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, тимчасово не працюючого, раніше судимого, востаннє - 27.09.2017 Острозьким районним судом Рівненської області за ч.1 ст.185, ч.2 ст.185, ст. 360 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування призначеного покарання з випробуванням, із встановленням іспитового строку 3 роки, на підставі п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покладено обов`язок періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи

встановив

ОСОБА_4 , будучи раніше судимим 27.09.2017 Острозьким районним судом Рівненської області за ч.1 ст.185, ч.2 ст.185, ст. 360 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування призначеного покарання з випробуванням, із встановленням іспитового строку 3 роки,на підставі п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покладено обов`язок періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи під час якого повторно вчинив новий умисний злочин.
Так, 17 березня 2018 року, близько 09 години, обвинувачений ОСОБА_4 , перебуваючи у житловому будинку, де проживає потерпіла ОСОБА_6 , що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, керуючись корисливим мотивом з метою власного збагачення, скориставшись тим, що за ним ніхто не спостерігає, діючи повторно і таємно, шляхом вільного доступу, знаходячись на кухні вказаного будинку, викрав зі стіни ікону із зображенням Святого Миколи Чудотворця, виготовленої кін. XIX - поч. XX століття, згідно висновку мистецтвознавчої експертизи № 5/33 від 18.04.2018, вартістю 1600 гривень.В подальшому ОСОБА_4 покинув приміщення будинку потерпілої, привласнив викрадену ним ікону та розпорядився нею на власний розсуд, чим заподіяв ОСОБА_6 майнову шкоду на суму 1600 гривень.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винуватість у скоєному кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.2 ст. 185 КК України визнав повністю, не оспорював фактичних обставин, викладених у обвинувальному акті, пояснив, що він, дійсно вчинив інкримінований йому злочин у спосіб, в час та за обставин, зазначених в обвинувальному акті.
Пояснив, що протягом тривалого часу товаришує з ОСОБА_7 , сином потерпілої, який проживає спільно зі своєю матір?ю в АДРЕСА_2 . Пояснив, що 17.03.2018 близько 09.00 год. він прийшов до місця проживання матері товариша, в кімнаті на стінці помітив дерев?яну ікону та вирішив таємно її вкрасти. Зазначає, що скориставшись неуважністю потерпілої, непомітно для останньої, шляхом вільного доступу викрав ікону та помістив її під куртку в якій був одягнений, після чого покинув будинок. Наступного дня викрадену ікону продав своєму знайомому ОСОБА_8 , який скуповує антикварні речі, за 550 гривень. За отримані кошти придбав спиртні напої у магазині.
У вчиненому щиро розкаюється та просить його суворо не карати.
Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилася, подала суду заяву з проханням здійснювати розгляд справи в її відсутності. Вказує, що їй відомий зміст обвинувачення ОСОБА_4 та виклад фактичних обставин кримінального правопорушення нею не оспорюються. Вказала, що майнових претензій до ОСОБА_4 не має, так як він повністю відшкодував завдану шкоду. Щодо покарання покладається на розсуд суду.
Суд вважає недоцільним дослідження інших доказів, окрім тих, які просить дослідити прокурор і з чим погодились інші учасники судового провадження.
Крім повного визнання ОСОБА_4 його вини у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України його вина у вчиненому злочині повністю доведена дослідженими та перевіреними в судовому засіданні доказами.
Відповідно до витягу з ЄРДР № 0000113 внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 185 КК України щодо ОСОБА_4 (т.1, а.с.1).
Відповідно до протоколу про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 20.03.2018 надійшла заява ОСОБА_6 про те, що 17.03.2018 близько 09.00 год. ОСОБА_4 здійснив крадіжку ікони в її будинку за адресою АДРЕСА_2 (т.1, а.с. 3).
Відповідно до протоколу огляду місця події від 20.03.2018 оглянутий житловий будинок потерпілої ОСОБА_6 за адресою АДРЕСА_2 та ілюстративна таблиця до нього (т.1, а.с. 5-8).
Відповідно до заяви ОСОБА_8 від 28.03.2018 року, останній добровільно видав для працівників поліції ікону із зображенням Святого Миколая на дерев`яній дошці ( т.1 а.с.26).
Згідно з протоколом огляду місця події від 28.03.2018 було оглянуто приміщення швейної майстерні, що в м. Острог, Рівненської області, вул. Бельмаж, 2а та ілюстративна таблиця до нього (т.1, а.с. 28-30)
Згідно висновку експерта № 5/33 від 18.04.2018 про проведену мистецтвознавчу експертизу було досліджено ікону із зображенням Св.Миколи Чудотворця, кін. XIX поч. XX ст., невідомий майстер (дерево, олія) та встановлено орієнтовну її вартість, яка становить 1600 грн. (т.1, а.с. 35-42).
Відповідно до протоколу пред`явлення речей для впізнання від 26.04.2018 за участю потерпілої в присутності понятих ОСОБА_6 було пред`явлено для впізнання фотознімки зображення ікон, де остання впізнала ікону на фото № 4 із зображенням Святого Миколи (т.1, а.с. 45-46).
Згідно вимоги УІ ПКП в Рівненській області та вироку № 567/404/17 Острозького районного суду Рівненської області ОСОБА_4 засуджений 27.09.2017 Острозьким районним судом Рівненської області за ч.ч.1,2 ст.185 ККта ст.360 України до покарання у виді трьох років позбавлення волі на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з встановленням іспитового строку три роки, на підставі п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покладено обов`язок періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи. ( т.1 а.с. 63-64, 66-70).
Суд приходить до висновку, що пред`явлене ОСОБА_4 обвинувачення знайшло своє підтвердження в судовому засіданні в повному обсязі із показань обвинуваченого ОСОБА_4 та досліджених у судовому засіданні письмових доказів, відтак дії ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч.2. ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
Відповідно до ст. 65 КК України при призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого і зокрема те, що відповідно до ст. 12 КК України обвинуваченим вчинено злочин середньої тяжкості, за вчинення якого передбачено альтернативу видів покарання.
При призначенні обвинуваченому покарання, необхідного та достатнього для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.
Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 у відповідності до ст.66 КК України суд враховує щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку.
Обставинами, що обтяжують покарання ОСОБА_4 є рецидив злочинів та вчинення злочину щодо особи похилого віку.
Обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення, яке відносяться до категорії злочинів середньої тяжкості, за місцем проживання характеризується з негативної сторони, на «Д» в лікаря психіатра не перебуває, раніше судимий, злочин вчинив під час іспитового строку.
Крім того, при призначенні покарання суд бере до уваги той факт, що ОСОБА_4 був засуджений Острозьким районним судом Рівненської області 27.09.2017 за ч.1 ст.185, ч.2 ст.185, ст. 360 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням, із встановленням іспитового строку 3 роки.
Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.
Враховуючи ступінь тяжкості та суспільної небезпеки вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, його відношення до вчиненого, позицію прокурора та потерпілої, а також мету покарання, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе лише виключно в умовах ізоляції від суспільства, призначивши йому покарання у виді позбавлення волі у межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, буде достатнім та необхідним для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.
Злочин, за який засуджується даним вироком обвинувачений ОСОБА_4 вчинив в період відбування покарання з іспитовим строком за вироком Острозького районного суду Рівненської області від 27.09.2017 року.
При призначенні покарання судом враховуються вимоги ч.ч.1, 4 ст.71 КК України тому слід частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Острозького районного суду від 27.09.2017.
Згідно з частиною 4 статті 71 КК України остаточне покарання за сукупністю вироків має бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.
Згідно ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. З матеріалів кримінального провадження вбачається, що витрати на проведення судової експертизи по даному кримінальному провадженню становлять 1144 грн., тому суд приходить до висновку про наявність фактичних та правових підстав для стягнення з ОСОБА_4 витрат, пов`язаних з проведенням експертизи.
Питання щодо речових доказів слід вирішити відповідно до вимог п.5 ч.9 ст. 100 КПК України, згідно якої майно, яке було об`єктом кримінального правопорушення, повертається законному володільцю.

Керуючись ст.ст. 370-374 КПК України, суд

засудив

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді двох років позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Острозького районного суду від 27.09.2017 року, остаточно призначити покарання ОСОБА_4 у виді позбавлення волі строком три роки один місяць.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з дня набрання вироком законної сили.

Продовжити ОСОБА_4 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання до набрання вироком законної сили.Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведення судово-мистецтвознавчої експертизи в розмірі 1144 (одну тисячу сто сорок чотири) грн. 00 коп.
Речовий доказ - ікону із зображенням Св. ОСОБА_9 вважати повернутою потерпілій ОСОБА_6 .

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду через Острозький районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Острозького районного судуОСОБА_1