Дата документу 04.12.2018 Справа № 311/2930/18
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №311/2930/18 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11-кп/807/584/18 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2018 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду Російської Федерації у відповідність із законодавством України відносно засудженого

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Оріхів, Оріхівського району, Запорізької області, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

засудженого вироком Хімкінського міського суду Московської області від 20 квітня 2016 року за ч.3 ст.30, п «г» ч.4 ст.228.1 Кримінального кодексу Російської Федерації та призначено йому покарання у вигляді 10 років позбавлення волі з відбуттям покарання в виправній колонії суворого режиму,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

захисника засудженого адвоката ОСОБА_8

ВСТАНОВИЛА:

прокурор Василівського відділу Енергодарської місцевої прокуратури ОСОБА_9 звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на ухвалу Василівського районного суду Запорізької області від 11 вересня 2018 року, якою задоволено клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду Російської Федерації у відповідність із законодавством України, приведено у відповідність із законодавством України вирок Хімкінського міського суду Московської області від 20 квітня 2016 року, яким ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджено за ч.3 ст.30, п.«г» ч.4 ст.228.1 Кримінального кодексу Російської Федерації та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 10 років з відбуттям основного покарання в виправній колонії суворого режиму, ухвалено ОСОБА_6 вважати засудженим за ч.2 ст.15, ч.2 ст.307 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років 6 місяців без конфіскації майна.

Строк відбування призначеного покарання ОСОБА_6 рахувати з 27 жовтня 2015 року.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_6 у вигляді триманні під вартою-залишено без змін.

В апеляційній скарзі прокурор просить вищевказану ухвалу суду першої інстанції скасувати в частині визначеного покарання, ухвалити в цій частині нову ухвалу, якою привести вирок Хімкінського міського суду Московської області від 20 квітня 2016 року відносно ОСОБА_6 у відповідність із законодавством України та вважати ОСОБА_6 засудженим за ч.2 ст.15, ч.2 ст.307 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років 8 місяців.

На думку прокурора, вказана ухвала підлягає скасуванню в частині визначеного строку покарання у зв`язку із невідповідністю покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, яке за своїм розміром є несправедливим через м`якість, а також неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

Не оспорюючи фактичні обставини справи та обґрунтованість клопотання Міністерства юстиції України, в обґрунтування доводів апелянт зазначає, що ч.3 ст.68 КК України передбачено, що за вчинення замаху на злочин строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією статті Особливої частини кодексу, всупереч вимогам закону судом призначено менше покарання. Так, оскаржуваною ухвалою ухвалено ОСОБА_6 вважати засудженим за ч.2 ст.15. ч.2 ст.307 КК України, максимальний розмір покарання за ч.2 ст.307 КК України становить 10 років позбавлення волі, звідси виходить, що дві третини від цього покарання становлять 6 років 8 місяців.

Згідно з ухвалою суду, до Василівського районного суду Запорізької області надійшло клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку Хімкінського міського суду Московської області від 2 квітня 2016 року у відповідність із законодавством України відносно засудженого ОСОБА_6 .

В судовому засіданні прокурор вважав, що клопотання підлягає задоволенню.

Заслухавши доповідь судді; прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу і просила її задовольнити в межах заявлених вимог, захисника засудженого адвоката ОСОБА_8 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, переглядаючи оскаржувану ухвалу в межах поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що остання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.1 ст.602 КПК України, вирок суду іноземної держави може бути визнаний і виконаний на території України у випадках і в обсязі, передбачених міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Пунктом b) частини 1 статті 9 Європейської конвенції про передачу засуджених осіб визначено, що компетентні власті держави виконання вироку визнають вирок і таким чином замінюють міру покарання, призначену в державі визначення вироку, мірою покарання, передбаченою законодавством держави виконання вироку за такий самий злочин, згідно з положеннями ст. 11.

Пунктами а), d) статті 11 Конвенції про передачу засуджених осіб встановлено, що при заміні вироку мають враховуватися зроблені щодо фактів висновки, які ясно викладені або припускаються в рішенні, ухваленому державою винесення вироку, а також не може посилюватися кримінальне покарання засудженої особи.

Порядок розгляду судом питання про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України регламентований положеннями ст.610 КПК України, відповідно до яких під час розгляду клопотання Міністерства юстиції України суд визначає статті (частини статей) закону України про кримінальну відповідальність, якими передбачена відповідальність за кримінальне правопорушення, вчинене засудженим громадянином України, і строк позбавлення волі, визначений на підставі вироку суду іноземної держави. При призначені строку покарання у виді позбавлення волі, що підлягає відбуванню на підставі вироку суду іноземної держави, суд дотримується тривалості призначеного таким вироком покарання, крім випадків, визначених у ч.4 ст.610 КПК України.
При цьому суд, як це визначено у ч. 3 ст.603 КПК України, не перевіряє фактичні обставини, встановлені вироком суду іноземної держави, та не вирішує питання щодо винуватості особи.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції визначаючи статті (частини статей) закону України про кримінальну відповідальність, якими передбачена відповідальність за кримінальне правопорушення, вчинене засудженим ОСОБА_6 вимог закону дотримався, та правильно визначив статті за якими засуджено ОСОБА_6 - за ч.2 ст.15, ч.2 ст.307 КК України.

Разом з цим, колегія суддів приходить до переконання, що при визначенні ОСОБА_6 строку покарання суд першої інстанції не в повній мірі врахував вимоги ст.65 КК України та положення п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24 жовтня 2003 року №7, згідно з якими, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Частиною 3 ст.68 КК України передбачено, що за вчинення замаху на злочин строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією статті Особливої частини цього Кодексу.

Максимальним покаранням за ч.2 ст.307 КК України є позбавлення волі на строк 10 років, а дві третини цього покарання складають 6 років 8 місяців, а не 6 років 6 місяців, як помилково вказав суд в оскаржуваній ухвалі.

Тому, відповідно до вимог ст.ст.407, 409, 413, 420 КПК України, ухвала суду в частині визначеного засудженому ОСОБА_6 строку покарання не може бути визнана законною та обґрунтованою і підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нової ухвали.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 409, 414 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу прокурора Василівського відділу Енергодарської місцевої прокуратури ОСОБА_9 задовольнити.

Ухвалу Василівського районного суду Запорізької області від 11 вересня 2018 року, якою задоволено клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду Російської Федерації у відповідність із законодавством України в частині визначеного покарання ОСОБА_6 скасувати.

Ухвалити в цій частині нову ухвалу, якою визначити ОСОБА_6 покарання за ч.2 ст.15, ч.2 ст.307 КК України - у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років 8 (вісім) місяців без конфіскації майна.

У решті ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення, та може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її оголошення.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4