Справа №597/546/18
Провадження №1-кп/597/49/2018
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" листопада 2018 р. Заліщицький районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої-потерпілої ОСОБА_4
представника потерпілої ОСОБА_4 ОСОБА_5
обвинуваченої-потерпілої ОСОБА_6
захисника-представника ОСОБА_7
обвинуваченої ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Заліщики об`єднане кримінальне провадження №0000092, №0000094 про обвинувачення:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, із повною загальною середньою освітою, не працюючої, не військовозобов`язаної, розлученої, на утриманні має неповнолітню дочку, раніше не судимої, у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.125 ч.1 КК України;

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , уродженки с.Іванівка, Межівського району, Дніпропетровської області, жительки АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, із повною загальною середньою освітою, не працюючої, не військовозобов`язаної, розлученої, раніше не судимої, у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.125 ч.1 КК України;

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, із базовою загальною середньою освітою, пенсіонерки, не військовозобов`язаної, раніше не судимої, у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.125 ч.1 КК України;

в с т а н о в и в :

01 травня 2018 року близько 19 години 30 хвилин ОСОБА_6 перебувала на вулиці Українська села Дунів, Заліщицького району, Тернопільської області, де з криниці, яка знаходиься біля господарства ОСОБА_4 , брала воду. На той час на вулиці перебували також ОСОБА_8 та ОСОБА_4 , остання за допомогою залізного лома пересувала бетонний стовп. В цей час між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 виник словесний конфлікт, під час якого ОСОБА_4 , з метою нанесення тілесних ушкоджень, діючи умисно, кулаком лівої руки нанесла удар ОСОБА_6 у праву щоку. Тоді ОСОБА_6 , з метою нанесення тілесних ушкоджень, діючи умисно, нанесла удар рукою в ліве плече ОСОБА_4 . В цей час до ОСОБА_6 підійшла ОСОБА_8 та дерев`яною палицею, яку мала в руках, наносила удари по передпліччі та грудній клітці ОСОБА_6 . Після цього ОСОБА_6 повернулась обличчям до ОСОБА_8 , а ОСОБА_4 в цей час нанесла їй удар залізним ломом по правому плечі. ОСОБА_6 забравши дерев`яну палицю у ОСОБА_8 нанесла нею удар у ліву поперекову ділянку тіла ОСОБА_4 , а також ногами нанесла декілька ударів по правому стегні та лівій гомілці ОСОБА_4 .

Внаслідок неправомірних дій ОСОБА_6 потерпілій ОСОБА_4 заподіяно тілесні ушкодження у вигляді синців в лівій поперековій ділянці, лівому плечі, правому стегні та лівій гомілці, які за ступенем тяжкості кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, чим скоїла кримінальне правопорушення, передбачене ст.125 ч.1 КК України.

Внаслідок неправомірних дій ОСОБА_4 та ОСОБА_8 потерпілій ОСОБА_6 заподіяно тілесні ушкодження у вигляді синців на правому плечі, правій щоці, грудній клітці та лівому передпліччі, які за ступенем тяжкості кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, чим скоїли кримінальне правопорушення, передбачене ст.125 ч.1 КК України.

Вина обвинуваченої-потерпілої ОСОБА_6 знайшла своє повне ствердження в судовому засіданні показами самої обвинуваченої, яка хоча і не визнала своєї вини, однак пояснила, що дійсно мав місце інцидент 01.05.2018 року близько 19 год. 30 хв. між нею та ОСОБА_4 та ОСОБА_8 біля господарства останніх. В ході словесної суперечки вона вдарила рукою у ліве плече ОСОБА_4 в той час як остання замахнулась на неї залізним ломом, а коли її ззаду почала бити дерев`яною палицею ОСОБА_8 , вона відібравши в останньої палицю нанесла нею декілька ударів ОСОБА_4 . Також в ході обміну ударами наносила удари у відповідь ногами но ногах ОСОБА_4 . Також пояснила, що ОСОБА_4 вдарила її кулаком в обличчя та ломом в плече, а ОСОБА_8 била її дерев`яною палицею по передпліччі та грудній клітці.

Вина обвинуваченої-потерпілої ОСОБА_6 також стверджується показами потерпілої-обвинуваченої ОСОБА_4 та показами обвинуваченої ОСОБА_8 .

Вина обвинуваченої-потерпілої ОСОБА_4 знайшла своє повне ствердження в судовому засіданні показами самої обвинуваченої, яка хоча і не визнала своєї вини, однак пояснила, що 01.05.2018 року близько 19 год. 30 хв. її сусідка ОСОБА_6 йшла вулицею села, повз її господарство. В цей час вона за допомогою залізного лома пересувала бетонний стовп, а її мати ОСОБА_8 стояла на вході в господарство. Тоді між нею та ОСОБА_6 почалась словесна суперечка, в ході якої остання нанесла їй удар в плече. Тоді вона також вдарила її в обличчя, вони обидві тримались за лом, викручували його в різні сторони і вона не виключає, що в цей час могла даним ломом нанести удар ОСОБА_6 в плече. ЇЇ мама ОСОБА_8 бажаючи припинити їх бійку дерев`яною палицею, на яку опирається, нанесла декілька ударів ОСОБА_6 , однак остання забрала в неї палицю і била нею її, також ОСОБА_6 била її ногами, чим спричинила численні синці.
Вина обвинуваченої-потерпілої ОСОБА_4 також стверджується показами потерпілої-обвинуваченої ОСОБА_6 та показами обвинуваченої ОСОБА_8 .

Вина обвинуваченої ОСОБА_8 знайшла своє повне ствердження в судовому засіданні показами самої обвинуваченої, яка хоча і не визнала своєї вини, однак пояснила, що 01.05.2018 року близько 19 год. 30 хв. між її дочкою ОСОБА_4 та сусідкою ОСОБА_6 виникла словесна суперечка на ґрунті неприязних відносин, що переросла у бійку. Вони обмінялись ударами та схопились за лом, яким ОСОБА_4 пересувала бетонний стовп. Якийсь час вони тримаючись руками за лом викручували його в різні сторони і тоді вона вирішила припинити бійку, щоб не сталось чогось гіршого. Підійшовши до них, дерев`яною палицею, на яку опирається, вдарила один раз ОСОБА_6 , після чого остання відібрала в неї палицю та била нею її дочку.
Вина обвинуваченої ОСОБА_8 також стверджується показами потерпілої-обвинуваченої ОСОБА_6 та показами обвинуваченої-потерпілої ОСОБА_4 .

Вина обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , ОСОБА_8 стверджується показами свідка ОСОБА_9 , яка пояснила, що 01.05.2018 року ввечері почула на вулиці шум і крики. Вийшовши на вулицю побачила бійку між сусідами ОСОБА_8 , ОСОБА_4 та ОСОБА_6 . Вони наносили одні одним удари руками та ногами, залізним ломом та дерев`яною палицею.

Не дивлячись на те, що обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , ОСОБА_8 своєї вини в пред`явленому їм обвинуваченні не визнали, суд вважає, що їх вина у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.125 ч.1 КК України знайшла своє повне ствердження в судовому засіданні і стверджується наступними матеріалами кримінального провадження:

заявою в поліцію ОСОБА_6 від 01.05.2018 року про притягнення до відповідальності ОСОБА_4 та ОСОБА_8 за спричинення їй тілесних ушкоджень;

висновком судово-медичної експертизи №32 від 03.05.2018 року, згідно висновку якої у ОСОБА_6 виявлено синці на правому плечі, грудній клітці, лівому передпліччі та правій щоці, які за ступенем тяжкості належать до категорії легких і могли утворитись внаслідок дії тупих предметів при нанесенні ударів руками та металевим ломом;
протоколом проведення слідчого експерименту та фототаблицею до нього від 15.05.2018 року, в ході проведення якого ОСОБА_6 показала як їй наносили тілесні ушкодження ОСОБА_4 та ОСОБА_8 ;
заявою в поліцію ОСОБА_4 від 03.05.2018 року про притягнення до відповідальності ОСОБА_6 за спричинення їй тілесних ушкоджень;
висновком судово-медичної експертизи №34 від 07.05.2018 року, згідно висновку якої у ОСОБА_4 виявлено синці в лівій поперековій ділянці, лівому плечі, правому стегні, лівій гомілці, які за ступенем тяжкості належать до категорії легких і могли утворитись внаслідок дії тупих предметів при нанесенні ударів руками та дерев`яною палицею;
протоколом проведення слідчого експерименту та фототаблицею до нього від 15.05.2018 року, в ході проведення якого ОСОБА_4 показала як їй наносила тілесні ушкодження ОСОБА_6 .

Зважаючи на вищенаведене, суд, всебічно, повно й неупереджено дослідивши всі обставини кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про доведеність вини обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_4 та ОСОБА_8 та кваліфікує їх дії за ст.125 ч.1 КК України так, як ОСОБА_6 умисно нанесла легкі тілесні ушкодження ОСОБА_4 , ОСОБА_4 та ОСОБА_8 умисно нанесли легкі тілесні ушкодження ОСОБА_6 .

При призначенні покарання обвинуваченим суд виходить із загальних принципів призначення покарання, що передбачені ст.65 КК України.

Суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винних, наявність обтяжуючих та пом`якшуючих покарання обставин.

Відповідно до ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для виправлення та попередження нових злочинів, а згідно зі ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Призначаючи міру покарання обвинуваченій ОСОБА_6 , суд враховує те, що скоєне кримінальне правопорушення є невеликої тяжкості.

Особу обвинуваченої ОСОБА_6 , а саме те, що вона позитивно характеризується по місцю проживання, на її утриманні перебуває неповнолітня дочка.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченій ОСОБА_6 , суд не вбачає.

До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченій ОСОБА_6 , суд враховує обставини, що характеризують її особу.

А, тому, суд приходить до переконання, що міру покарання обвинуваченій ОСОБА_6 слід призначити в межах санкції ст.125 ч.1 КК України у виді громадських робіт.

Призначаючи міру покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , суд враховує те, що скоєне кримінальне правопорушення є невеликої тяжкості.

Особу обвинуваченої ОСОБА_4 , а саме те, що вона позитивно характеризується по місцю проживання.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , суд не вбачає.

До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , суд враховує обставини, що характеризують її особу.

А, тому, суд приходить до переконання, що міру покарання обвинуваченій ОСОБА_4 слід призначити в межах санкції ст.125 ч.1 КК України у виді громадських робіт.

Призначаючи міру покарання обвинуваченій ОСОБА_8 , суд враховує те, що скоєне кримінальне правопорушення є невеликої тяжкості.

Особу обвинуваченої ОСОБА_8 , а саме те, що вона позитивно характеризується по місцю проживання, являється пенсіонером.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченій ОСОБА_8 , суд не вбачає.

До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченій ОСОБА_8 , суд враховує обставини, що характеризують її особу.

А, тому, суд приходить до переконання, що міру покарання обвинуваченій ОСОБА_8 слід призначити в межах санкції ст.125 ч.1 КК України у виді штрафу в дохід держави.

Вирішуючи два цивільних позови потерпілих-обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_4 про стягнення одна з одної моральної шкоди заподіяної злочином, суд вважає, що вони до задоволення не підлягають, враховуючи, що ОСОБА_6 та ОСОБА_4 заподіяли одна одній тілесні ушкодження та відповідно моральну шкоду в ході обоюдної бійки, вели себе неправомірно одна відносно іншої і оцінили заподіяну одна одній моральну шкоду в однаковому розмірі. Тому, на переконання суду, задоволення їх цивільних позовів на одну і ту ж суму призведе до взаємовиключення виплат одна одній, тому суд не вбачає сенсу в задоволенні даних цивільних позовів.

Вирішуючи питання розподілу процесуальних витрат по справі, які обвинувачені-потерпілі понесли у зв`язку із оплатою допомоги захисників-представників, суд вважає, що їх слід покласти на осіб, що їх понесли в понесених ними розмірах, виходячи із того ж мотиву, що наведений судом при вирішенні цивільних позовів.

Керуючись ст.ст.50, 65-67 КК України, постановою №7 Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року Про практику призначення судами кримінального покарання, ст.ст.84-86, 91, 92, 120, 124, 126, 128, 129, 368, 370, 371, 373, 374, 376, 392, 393, 395 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_6 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.125 ч.1 КК України та призначити їй покарання у виді 200 (двісті) годин громадських робіт.

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.125 ч.1 КК України та призначити їй покарання у виді 200 (двісті) годин громадських робіт.

ОСОБА_8 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.125 ч.1 КК України та призначити їй покарання у виді 510 (п`ятсот десять) гривень штрафу в дохід держави, що становить 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В задоволенні цивільних позовів обвинувачених-потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_4 відмовити повністю.

Процесуальні витрат по справі, які обвинувачені-потерпілі ОСОБА_6 та ОСОБА_4 понесли у зв`язку із оплатою допомоги захисників-представників покласти на осіб, що їх понесли в понесених ними розмірах.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Тернопільського апеляційного суду через Заліщицький районний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя: ОСОБА_1