Справа № 359/6626/15-к
Провадження № 1-о/359/1/19
О К Р Е М А Д У М К А
судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1
у справі за заявою засудженого ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Київського міського суду від 08.08.2000 року, ухваленого відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нижній Новгород (Російська Федерація), засудженого до довічного позбавлення волі.
В провадженні Бориспільського міськрайонного суду Київської області знаходиться вищезазначена заява засудженого ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Київського міського суду від 08.08.2000 року.
Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 27.02.2019 р. у складі суду присяжних: головуючого судді ОСОБА_1 , судді ОСОБА_3 , присяжних: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , прийнятої більшістю голосів, клопотання адвоката ОСОБА_7 , яка діє в інтересах засудженого ОСОБА_2 , задоволено, та направлено судову справу № 359/6626/15-к за заявою ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Київського міського суду від 08.08.2000 року, - до Верховного Суду для вирішення питання підсудності.
Так, глава 34 КПК України 2012 року визначає підстави та порядок здійснення провадження за нововиявленими обставинами, строки звернення й вимоги до заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.
Відповідно до ч. 1 ст. 459 КПК України 2012 року (в редакції, яка діяла на момент звернення із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами) судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами.
Частинами 2, 3 ст. 464 КПК України (у вищезазначеній редакції) встановлено, що суддя перевіряє заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами на відповідність вимогам ст. 462 цього Кодексу і вирішує питання про відкриття кримінального провадження за нововиявленими обставинами.
З матеріалів справи вбачається, що адвокат ОСОБА_8 , який на той момент діяв в інтересах засудженого ОСОБА_2 , у серпні 2013 року звернувся до Апеляційного суду м. Києва із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Київського міського суду від 08.08.2000 року щодо засудженого ОСОБА_2 , в якій зазначав про наявність обставини, передбачені п.п. 2, 5 ч.2 ст. 459 КПК України 2012 року.
Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 25 грудня 2014 року заяву захисника ОСОБА_8 в інтересах засудженого ОСОБА_2 , про перегляд вироку Київського міського суду від 08 серпня 2000 року за нововиявленими обставинами, залишено без задоволення.
Ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 червня 2015 року, було скасовано ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 25 грудня 2014 року, та призначено новий розгляд у Бориспільському міськрайонному суді Київської області.
Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 21 липня 2015 року відкрито кримінальне провадження за заявою захисника ОСОБА_8 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Київського міського суду від 08.08.2000 року щодо засудженого ОСОБА_2 .
Ці обставини в сукупності свідчать про те, що адвокат ОСОБА_8 , який на той момент діяв в інтересах засудженого ОСОБА_2 , звернувся до суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Київського міського суду від 08.08.2000 року, відносно засудженого ОСОБА_2 , в порядку КПК 2012 року, і так само питання про вирішення питання щодо відкриття кримінального провадження за нововиявленими обставинами, було вирішено в порядку, визначеному цим Кодексом.
Так, у п. 16 "Перехідних положень" КПК України 2012 року (в редакції, яка діяла на момент звернення із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами) зазначено, що клопотання про перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами, подані відповідним прокурорам до дня набрання чинності цим Кодексом, розглядаються та подаються ними до суду в порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом. Заяви про перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами, подані до суду до дня набрання чинності цим Кодексом, а також заяви, подані прокурорами відповідно до абзацу першого цього пункту після набрання ним чинності, розглядаються відповідними судами у порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом.
У п. 7 інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 1735/о/4-12 від 26.11.2012 року "Про деякі питання застосування розділу ХІ "Перехідні положення" Кримінального процесуального кодексу України" зазначено, що клопотання (заяви) про перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами, подані відповідним прокурором до дня набрання чинності КПК України (до 19 листопада 2012 року включно), розглядаються, подаються ними до суду, а також розглядаються судом за правилами, передбаченими КПК 1960 року. В такому ж порядку розглядаються заяви про перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами, подані до суду згідно з реєстраційним штампом останнього, до набрання чинності КПК, тобто до 19 листопада 2012 року включно. Разом із тим, заяви (клопотання) про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, подані учасниками процесу (судового провадження) безпосередньо до суду 20 листопада 2012 року або пізніше, розглядаються судом у порядку визначеному главою 34 чинного КПК України.
Як вбачається зі змісту клопотання адвоката ОСОБА_7 про направлення справи за заявою засудженого ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Київського міського суду від 08.08.2000 року за підсудністю до вищестоящого суду, остання мотивує його тим, що ЗУ "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" від 03.10.2017 року № 2147-VІІІ, який набрав чинності 15.12.2017 року, підпунктом 48 (в) пункту 7 §1 розділу 4, пункт 15 у розділі ХІ "Перехідні положення" КПК України було викладено у новій редакції, а саме: апеляційні та касаційні скарги, заяви про перегляд судових рішень у кримінальних справах, які були розглянуті до набрання чинності цим Кодексом, або у справах, розгляд яких не завершено з набранням чинності цим Кодексом, подаються і розглядаються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом, з урахуванням положень, передбачених § 3 розділу 4 Закону України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів". З огляду на вказані зміни у законодавстві України, на думку адвоката ОСОБА_7 , справа за заявою засудженого ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Київського міського суду від 08.08.2000 року має розглядатися в порядку КПК України 1960 року, тобто Верховним Судом за правилами перегляду справ в касаційному порядку.
Однак, вважаю, що дані твердження сторони є хибною, оскільки ґрунтується на довільному тлумаченні приписів процесуального законодавства, виходячи із наступного.
Так, слід зазначити, що питання щодо порядку розгляду та подачі клопотань та заяв про перегляд судових рішень саме за нововиявленими обставинам чітко визначено у п. 16 "Перехідних положень" КПК України 2012 року, зміст якого викладений вище. Ці обставини в свою чергу свідчать про те, що в даному випадку підлягає застосуванню саме вказана норма як спеціальна.
Відповідно до підпункту 48 (г) пункту 7 §1 розділу 4 ЗУ "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" від 03.10.2017 року, пункт 16 у розділі ХІ "Перехідні положення" КПК України було лише доповнено словами та цифрами, а саме: "в складі суду, передбаченому статтею 35 цього Кодексу".
Це в свою чергу свідчить про те, що зміст п. 16 у розділі ХІ "Перехідні положення" КПК України 2012 року, як в редакції цього Кодексу, яка діяла на момент звернення із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами в інтересах засудженого ОСОБА_2 , так і в редакції Закону № 2147-VІІІ від 03.10.2017, в частині порядку подачі та розгляду заяв про перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами, є ідентичним.
Враховуючи вищевикладені норми законодавства, та те, що заява адвокатом ОСОБА_8 , який на той момент діяв в інтересах засудженого ОСОБА_2 , була подана до суду у серпні 2013 року, тобто після набрання чинності КПК України 2012 року, в порядку, передбаченому саме діючим кримінального процесуального закону, то провадження за вказаною заявою підлягає розгляду судом у порядку визначеному главою 34 чинного КПК України.
У ч. 1 ст. 466 КПК України 2012 року (в редакції, яка діяла на момент звернення із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами) закріплено, що заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами розглядається судом протягом двох місяців з дня її надходження згідно з правилами, передбаченими цим Кодексом для кримінального провадження в суді тієї інстанції, яка здійснює перегляд.
Як вбачається із ухвали колегії суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 червня 2015 року, Апеляційний суд м. Києва не є судом першої інстанції у зв`язку зі зміною чинного законодавства України, а тому позбавлений можливості здійснити кримінальне провадження за нововиявленими обставинами за заявою захисника ОСОБА_8 в інтересах засудженого ОСОБА_2 . Тому розгляд даної заяви повинен відбуватися у суді першої інстанції, тобто у Бориспільському міськрайонному суді Київської області, за місцем вчинення злочину.
З огляду на вищевикладене вважаю, що адвокат ОСОБА_7 безпідставно, у своєму клопотанні про направлення справи за підсудністю, посилається на п. 15 розділу ХІ "Перехідні положення" КПК України (в редакції Закону № 2147-VІІІ від 03.10.2017), зазначаючи, що справа за заявою засудженого ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Київського міського суду від 08.08.2000 року має розглядатися в порядку КПК України 1960 року Верховним Судом за правилами перегляду справ в касаційному порядку, оскільки відсутні достатні правові обґрунтування для застосування вказаної норми.
Вважаю, що вказані твердження адвоката ОСОБА_7 зводяться виключно до особистого тлумаченням норм кримінального процесуального законодавства України, шляхом "вибіркового" їх застосування, в частині порядку розгляду заяви засудженого ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Київського міського суду від 08.08.2000 року, що є неприпустимим.
Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 391 КПК України нарадою суду присяжних керує головуючий, який послідовно ставить на обговорення питання, передбачені статтею 368 цього Кодексу, проводить відкрите голосування і веде підрахунок голосів. Усі питання вирішуються простою більшістю голосів. Головуючий голосує останнім. В ч. 4 вказаної статті закріплено, що кожен із складу суду присяжних має право викласти письмово окрему думку, яка не оголошується в судовому засіданні, а приєднується до матеріалів провадження і є відкритою для ознайомлення.
Встановлено, що заява про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Київського міського суду від 08.08.2000 року відносно засудженого ОСОБА_2 подана у серпні 2013 року, а тому вона розглядаються судом у порядку визначеному главою 34 чинного КПК України 2012 року.
Це в свою чергу свідчить про те, що клопотання адвоката ОСОБА_7 про направлення справи за підсудністю до вищестоящого суду, в порядку ч. 3 ст. 41, п. 8 ч. 2 ст. 48 КПК України в ред. 1960 року, є необґрунтованим та безпідставним, а тому задоволенню не підлягає.
З огляду на це вважаю, що підстави для направлення судової справи № 359/6626/15-к за заявою ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Київського міського суду від 08.08.2000 року, до Верховного Суду для вирішення питання підсудності, відсутні.
27.02.2019 р. Суддя ОСОБА_1