Справа №: 398/1625/19
провадження №: 1-кс/398/929/19
УХВАЛА
Іменем України

"14" травня 2019 р., Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , розглянувши заяву слідчого судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області ОСОБА_4 про самовідвід у справі № 398/2766/18, провадження № 1-р/398/7/19,

В С Т А Н О В И В:

11 травня 2019 року слідчий суддя Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області ОСОБА_4 заявила самовідвід у справі № 398/2766/18, провадження № 1-р/398/7/19. Заява мотивована тим, в провадженні слідчого судді ОСОБА_4 вже перебувала на розгляді заява ОСОБА_3 про роз`яснення ухвали слідчого судді від 30 січня 2019 року про відмову в задоволенні скарги на бездіяльність Олександрійської місцевої прокуратури та слідчого Олександрійського ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_5 щодо невнесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальне правопорушення (справа № 398/2766/18; провадження № 1-р/398/4/19). В задоволенні заяви ОСОБА_3 ухвалою суду від 14.03.2019 р. було відмовлено.

Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 24.04.2019 року ухвалу слідчого судді від 14.03.2019 року було скасовано, призначено новий розгляд заяви у тому ж суді першої інстанції. Колегія суддів дійшла висновку, що слідчим суддею в порушення норм ч.1 ст. 380 КПК України не розглянуто по суті заяву ОСОБА_3 щодо роз`яснення ухвали слідчого судді від 30 січня 2019 року про відмову в задоволенні скарги на бездіяльність Олександрійської місцевої прокуратури та слідчого Олександрійського ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_5 щодо невнесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальне правопорушення. Однак , згідно ухвали слідчого судді ОСОБА_4 від 14.03.2019 р. та згідно технічного запису судового засідання від 14.03.2019 р. вбачається , що заява ОСОБА_3 щодо роз`яснення ухвали слідчого судді від 30 січня 2019 року була розглянута по суті. Враховуючи викладене, слідчим суддею ОСОБА_4 заявлено самовідвід.

Суддя ОСОБА_4 про час, дату та місце судового засідання повідомлена належним чином, будь-яких письмових пояснень не надала.

Скаржник в судовому засіданні заперечив проти задоволення заяви судді ОСОБА_4 .

Суд, дослідивши заяву слідчого судді ОСОБА_4 про самовідвід та матеріали справи приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що у провадженні слідчого судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області ОСОБА_4 перебуває заява ОСОБА_3 про роз`яснення ухвали слідчого судді від 30 січня 2019 року про відмову в задоволенні скарги на бездіяльність Олександрійської місцевої прокуратури та слідчого Олександрійського ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_5 щодо невнесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальне правопорушення № 398/2766/18, провадження № 1-р/398/7/19.

Згідно з ч. 2 ст. 76 КПК України суддя, який брав участь у кримінальному провадженні в суді першої інстанції, не має права брати участі у цьому ж провадженні в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а також у новому провадженні після скасування вироку або ухвали суду першої інстанції.

За наявності підстав, передбачених статтями 75 79 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний заявити самовідвід (ст. 80 КПК України).

Згідно з п. 12 висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету Міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів і незмінюваності суддів (далі Висновок), судова незалежність передбачає повну неупередженість з боку суддів. При розгляді справи між будь-якими сторонами судді повинні бути неупередженими, тобто вільними від будь-яких зв`язків, прихильностей, необ`єктивності, які впливають або можуть створювати враження впливу на спроможність суддів здійснювати судочинство незалежно. У цьому розумінні судова незалежність є розвитком основоположного принципу, згідно з яким «жодна особа не може бути суддею у своїй справі». Значущість цього принципу виходить за межі окремої судової справи та її сторін. Судовій владі повинні довіряти не лише сторони окремої справи, але й суспільство в цілому. Таким чином, суддя не просто насправді повинен бути вільним від будь-яких зв`язків, симпатій, упередженості, він чи вона також повинні вважатися вільними від цього з точки зору розсудливого спостерігача. У протилежному випадку, довіру до судової влади може бути підірвано.

Інститут відводу (самовідводу) є однією з найважливіших гарантій здійснення правосуддя неупередженим та справедливим судом. Відвід (самовідвід) дозволяє виключити найменшу підозру в зацікавленості судді в результатах розгляду конкретної справи, навіть якщо насправді такої зацікавленості немає, оскільки пріоритетною тут є суспільна довіра до суду.

Згідно ст.15 Кодексу суддівської етики , затвердженого ХІ черговим заїздом суддів України 22.02.2013 року, неупереджений розгляд справи є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи.

Оскільки, ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 24.04.2019 року було скасовано ухвалу слідчого судді ОСОБА_4 від 14.03.2019 року та призначено новий судовий розгляд заяви у тому ж суді першої інстанції, суд приходить до висновку, що заява про самовідвід підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 75, 80, 81 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Заяву слідчого судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області ОСОБА_4 про самовідвід у справі № 398/2766/18, провадження № 1-р/398/7/19, задовольнити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1