ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 грудня 2018 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

Головуючого ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
секретаря ОСОБА_4
розглянула у відкритому судовому засіданні за участю прокурора ОСОБА_5 , представника ДП «Івано-Франківськ-Пропан» ОСОБА_6 ,матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000177 за апеляційною скаргою заступника керівника Кельменецької місцевої прокуратури ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Кельменецького районного суду Чернівецької області від 18 грудня 2018 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Цією ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ Кельменецького ВП ГУ НПУ в Чернівецькій області ОСОБА_7 про арешт автозаправної станції ДП «Івано-Франківськ-Пропан», яка знаходиться за адресою смт. Кельменці, вул. Паламаря 13М.

На таке судове рішення прокурор подав апеляційну скаргу із проханням скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою задовольнити клопотання слідчого про накладення арешту на майно. Вказує, що дану автозаправну станцію визнано речовим доказом та таке майно відповідає критеріям ст.98 КПК України .У випадку не накладення арешту зазначене майно,на думку апелянта,може бути приховане,відчужене,знищене,що перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні
Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, доводи представника власника майна ОСОБА_6 про відсутність підстав для скасування судового рішення, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали провадження, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Провадження №11-сс/822/42/18 Головуючий у І інстанції: ОСОБА_8
Категорія: ст.303 КПК України Суддя-доповідач: ОСОБА_1

Згідно ч.ч.1,3 ст.170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину та відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.Відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається, в тому числі з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до ч.1,2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати,зокрема, правову підставу для арешту майна; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;наслідки арешту майна.Слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Колегія суддів вважає, що слідчий суддя при прийнятті рішення повною мірою дотримався вимог закону.
З матеріалів провадження та ухвали слідчого судді вбачається, що 12.12.2018 року внесені відомості до ЄРДР за №0000177 за ознаками злочинів, передбачених ч.1 ст.204,ч.1 ст. 272 КК України.
За змістом внесених відомостей, службові особи ДП «Івано-Франківськ-Пропан» в період з 01.01.2018 року по 12.12.2018 року здійснювали незаконне придбання з метою збуту, зберігання та збут скрапленого газу, який відповідно до ст. 215 Податкового кодексу України відноситься до переліку підакцизних товарів, на автозаправній станції за адресою смт. Кельменці, вулиця Паламаря 13-м, за відсутності будь-яких дозвільних документів, передбачених законом України «Про ліцензування видів господарської діяльності».
Крім того, службові особи ДП «Івано-Франківськ-Пропан» в період з 01.01.2018 року по 12.12.2018 року, в порушення вимог ст. 6 Закону України «Про охорону праці», п. 10 Переліку робіт з підвищеною небезпекою, затвердженого наказом Державного комітету України по нагляду за охороною праці від 30 листопада 1993 року №123, здійснювали реалізацію скрапленого газу на автозаправній станції за адресою смт. Кельменці, вулиця Паламаря 13-м, з порушенням правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою, а саме не забезпечили працівників засобами індивідуального захисту, пожежогасіння, що створює загрозу загибелі людей чи настання інших тяжких наслідків.
Як зазначено у протоколі огляду місця події від 12.12.2018 року,під час огляду місця події у смт.Кельменці,вул.Паламаря,13-м вилучено автозаправну газову станцію,власником якого є ДП«Івано-Франківськ-Пропан»(а.с.7-8)
Згідно постанови слідчого від 13.12.2018 року автозаправна станція визнана речовим доказом як знаряддя вчинення злочину(а.с.9-10)

Диспозицією ч.1 ст.204 КК України передбачена кримінальна відповідальність за незаконне придбання з метою збуту або зберігання з цією метою, а також збут чи транспортування незаконно виготовлених алкогольних напоїв, тютюнових виробів або інших підакцизних товарів.
Слідчий суддя правильно вказав на відсутність та ненадання стороною обвинувачення доказів,які би давали підстави вважати,що на автозаправній станції,про арешт якої клопоче прокурор,вчинялись передбачені диспозицією дії щодо підакцизних товарів,які є незаконно виготовленими.
Також обгрунтовано у судовому рішенні слідчий суддя посилався на те,що за порушення правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою на виробництві або підприємстві особою,яка зобов`язана їх дотримувати,настає кримінальна відповідальність за ст.272 ч.1 КК України,якщо це порушення створило загрозу загибелі людей чи настання інших тяжких наслідків або заподіяло шкоду здоров`ю потерпілого.

Вбачається,що у матеріалах провадження відсутні та прокурором у судовому засіданні не надані докази,які би свідчили,що під час виконання робіт з підвищеною безпекою на автозаправочній станції було створено реальну загрозу загибелі людей чи настання інших наслідків, чи мав місце такий небезпечний стан, при якому можуть настати передбачені законом наслідки.

Окрім того,у провадження відсутні докази,які би вказували,що такі роботи із підвищеною небезпекою на цьому підприємстві взагалі виконуються,автозаправна станція функціонує та здійснює реалізацію скрапленого газу.

Отже,слідчим у клопотанні не було наведено достатніх підстав чи розумних підозр вважати, що вилучене під час огляду місця події майно відповідає критеріям ст.98 КПК України та може бути доказом злочинів,що передбачені ст.ст.204 ч.1,272 ч.1 КК України. Апеляційна скарга прокурора не містить доводів,які би спростовували такі висновки слідчого судді.
Накладення арешту на вилучене майно в даному випадку призвело б до необґрунтованого позбавлення власника права володіти , користуватися та розпоряджатися належним йому майном.

Визнання вилученого майна речовим доказом у цьому кримінальному провадженні,само по собі, не може бути достатньою підставою для накладення арешту на це майно.

Порушень вимог кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено,а тому апеляційну скаргу прокурора слід відхилити.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду,

У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу заступника керівника Кельменецької місцевої прокуратури ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Кельменецького районного суду Чернівецької області від 18 грудня 2018 року без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3