Ухвала

29 листопада 2018 року

м. Київ
справа № 592/8924/16

провадження № 51-9867ск18
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Ковпаківського районного суду м. Суми від 30 березня 2018 року та ухвалу Апеляційного суду Сумської області від 13 вересня 2018 року,
встановив:
За вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 30 березня 2018 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст. 186 Кримінального кодексу України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.
Апеляційний суд Сумської області ухвалою від 13 вересня 2018 року зазначений вирок місцевого суду залишив без змін.
У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_4 ставить вимогу про скасування оскаржених судових рішень щодо нього.
Перевіривши касаційну скаргу, долучені до неї документи, Верховний Суд дійшов такої думки.
Згідно з ч. 2 ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) у касаційній скарзі, зокрема, зазначаються: судове рішення, що оскаржується; обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення; вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції.
Положеннями ст. 436 КПК встановлено, що суд касаційної інстанції має право: залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу без задоволення; скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; змінити судове рішення.
Зі місту касаційної скарги видно, що ОСОБА_4 ставить вимогу про скасування оскаржених судових рішень та перекваліфікацію його дій, тобто касаційна скарга засудженого не містить вимоги щодо оскарженого судового рішення, яка б узгоджувалася з положеннями ст. 436 КПК.
Підстави для скасування або зміни оскаржуваних рішень касаційним судом визначено у ст. 438 КПК. Відповідно до ч. 2 ст. 438 КПК при вирішенні питання про наявність зазначених у ч. 1 цієї статті підстав суд касаційної інстанції має керуватися статтями 412 - 414 цього Кодексу.

Отже, посилаючись на незаконність судових рішень, особа, яка подає касаційну скаргу, повинна вказати на конкретні порушення закону, передбачені ст. 438 КПК, що є підставою для зміни чи скасування цих рішень, а також належним чином обґрунтувати свої доводи.
Зазначені вимоги закону засуджений ОСОБА_4 не виконав, оскільки належно не обґрунтував своїх доводів. Зокрема, зазначаючи, що касаційну скаргу подано на судові рішення як першої, так і апеляційної інстанції, він посилається лише на порушення, допущені, на його думку, судом першої інстанції.
Крім того, ОСОБА_4 хоч формально і зазначає про наявність, на його думку, істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідності призначеного покарання тяжкості злочину та особі засудженого, однак зі змісту касаційної скарги видно, що він не погоджується виключно з оцінкою доказів, наявних у матеріалах провадження, при цьому посилається на неповноту досудового розслідування та судового розгляду, невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, що відповідно до ст. 438 КПК не є підставами для скасування або зміни судових рішень судом касаційної інстанції.

Враховуючи викладене, засудженому ОСОБА_4 слід конкретизувати, які саме судові рішення він оскаржує, зазначити вимогу, яка має узгоджуватися з положеннями ст. 436 КПК, та обґрунтувати її з урахуванням положень ч. 1 ст. 438 цього ж Кодексу, вказавши, у чому, на його думку, полягали саме такі порушення та яким судом їх допущено.
Відповідно до ч. 1 ст. 429 КПК суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки касаційної скарги і встановлюється строк, необхідний для їх усунення, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.
Залишення касаційної скарги без руху не перешкоджає відкриттю касаційного провадження за умови усунення зазначених у цій ухвалі недоліків, якщо скарга надійде в межах строку, визначеного в ст. 426 КПК, або не пізніше п`ятнадцятиденного строкуз дня одержання копії ухвали про залишення касаційної скарги без руху (заявник має підтвердити, що він не пропустив цей строк при повторному зверненні до суду).
Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Верховний Суд
постановив:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Ковпаківського районного суду м. Суми від 30 березня 2018 року та ухвалу Апеляційного суду Сумської області від 13 вересня 2018 року залишити без руху.
Встановити ОСОБА_4 для усунення зазначених недоліків п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали.
У разі невиконання вимог суду касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3