ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 грудня 2018 року м. Фастів

Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурорів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

потерпілої ОСОБА_8 ,

представника потерпілої ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засідані у кримінальному провадженні №0000287 від 24.03.2018 рокупо обвинуваченню ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Мала Солтанівка, Васильківського району, Київської області, українця, громадянина України, одруженого, не працюючого, що має середню-технічну освіту проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.286 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_6 , 23.03.2018 року близько 09 год. 20 хв., керуючи технічно справним автомобілем «FORD Transit», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в світлу пору доби, приїхав до провулку Шевченка міста Фастів, де навпроти будинку № 4, залишив свій транспортний засіб на краю проїжджої частини, пішов в своїх справах.Цього дня, 23.03.2018 року близько 14 год., повернувшись до вище вказаного автомобіля «FORD Transit», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та керуючи ним, здійснював рух заднім ходом, при цьому будучи неуважним, не врахувавши дорожню обстановку, не виявив пішохода ОСОБА_8 , яка в цей час перебувала позаду його автомобіля, здійснив на неї наїзд. У наслідок дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_8 отримала тілесні ушкодження.
Згідно висновку судово-медичної експертизи № 18/д від 20.04.2018:
Згідно представленої медичної документації у гр. ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 мав місце закритий перелом верхньої третини лівої малогомілкової кістки і медіальної кісточки зліва.Описані ушкодження, утворилися від дії тупого предмета і відносяться до категорії ушкоджень середнього ступеня тяжкості, так як для повного загоєння переломів необхідно більше, ніж 21 день.
Таким чином, водій ОСОБА_6 керуючи автомобіля автомобілем «FORD Transit», реєстраційний номер НОМЕР_1 , грубо порушив вимоги:
п.1.3., де вказано, що «Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими»;
п.1.5., де вказано, що «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»;
п. 10.9., де вказано, що «Під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб».
Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2002 року.
Порушення водієм ОСОБА_6 вимог п. 10.9, Правил дорожнього руху знаходяться в прямому причинному зв`язку із скоєною дорожньо-транспортною пригодою та наслідками, що настали.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 винуватим себе в інкримінованому діянні визнав повністю, підтвердив обставини вчиненого кримінального правопорушення, повідомив, що дійсно 23.03.2018 року близько 09 год. 20 хв., він керуючи автомобілем «FORD Transit», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в світлу пору доби, приїхав до провулку Шевченка міста Фастів, де навпроти будинку № 4, залишив свій транспортний засіб пішов в своїх справах.Цього ж дня, повернувшись до вище вказаного автомобіля «FORD Transit» разом з дружиною сіли до автомобіля, почав прогрівати його. Подивившись у дзеркала заднього виду нікого не помітив, тому почав здійснювати рух заднім ходом. В цей час почув, що автомобілю щось перешкоджає здійснювати рух. Вийшовши з автомобіля помітив потерпілу, нога якої знаходилась під авто. Разом із дружиною підняв потерпілу викликали швидку допомогу. Дружина поїхала із потерпілою до лікарня, а він залишився чекати працівників поліції. Надалі потерпіла та її родичі відмовились спілкуватися та отримувати кошти за завдані збитки. Потім, обвинувачений пропонував компенсувати шкоду у розмірі 10 000 грн., проте потерпілі просили 1 000 дол. США.
Крім визнання обвинуваченим ОСОБА_6 своєї вини у вчинені злочину, його вина за викладених вище обставин підтверджується сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів, які узгоджуються між собою та не викликають жодних сумнівів у їх достовірності.

Так, в судовому засіданні судом досліджено витяг з ЄРДР від 24.03.2018 року згідно якого 23.03.2018 року близько 14 год. водій автомобіля Форд Транзит, реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_6 , здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_8 в АДРЕСА_2 (а.с.39).

З дослідженого в судовому засіданні рапорту старшого інспектора-чергового Фастівського ВП Васильківського відділу ГУ НП в Київській області ОСОБА_10 від 23.03.2018 року встановлено, що зі служби 102 надійшло повідомлення про те, що 23.03.2018 року о 13.50 год. за адресою: м. Фастів, пров. Тараса Шевченка, 5, авто Форд Транзит збило жінку. Потрібна швидка медична допомога (а.с.40).

З дослідженого судом протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 23.03.2018 року встановлено, що працівниками поліції в присутності понятих оглянуто місце дорожньо-транспортної пригоди за адресою: м. Фастів, вул. Шевченка, напроти буд. № 4. Дорога пряма, асфальтне покриття вкрите мокрим снігом, на проїжджій частині відсутня нанесена дорожня розмітка, сліди гальмування не виявлено. У процесі огляду складена та прилучена до протоколу схема (а.с.41-49).

З дослідженого судом протоколу огляду транспортного засобу від 02.04.2018 року встановлено, що працівниками поліції в присутності понятих оглянуто транспортний засіб «FORD Transit» реєстраційний номер НОМЕР_1 . При огляді даного автомобіля механічних пошкоджень на кузові не виявлено (а.с.51-59).

Згідно дослідженого судом висновку експерта № 18/д від 20.04.2018 року судом встановлено, що згідно представленої медичної документації у гр. ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мав місце закритий перелом верхньої третини лівої малогомілкової кістки і медіальної кісточки зліва. Описані ушкодження, утворилися від дії тупого предмета, не виключена можливість, що при обставинах, зазначених та в час вказаних в клопотанні і відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, так як, для повного загоєння переломів необхідно більше, ніж 21 день. «Забій правого плеча. Забій грудної клітки», згідно „Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень (наказ МОЗ України від 17 січня 1995 року № 6) п.4.6 (примітка) не являється ушкодженням, тому при судово-медичній оцінці ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, до уваги не приймається, судово-медичній оцінці не підлягають (а.с.65).

Суд вважає вказаний висновок експертизи належно мотивованими, науково обґрунтованими, та таким, що підтверджує, обставини за яких ОСОБА_8 отримала тілесні ушкодження.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_8 суду повідомила, що 23.03.2018 року по провулку Шевченка у м. Фастів потрапила під автомобіль «FORD Transit», злякалась та голосно закричала. Після її крику автомобіль зупинився. Водій хотів її підняти, на що вона заперечувала, проте пізніше він її підняв та викликав швидку. Після приїзду швидкої дружи на обвинуваченого разом з нею поїхала до лікарні де оплатила вартість ренгену. На наступний день дружина потерпілого зателефонувала та запропонувала допомогу, проте потерпіла погано себе почувала та відмовилась з нею спілкуватись. Потерпіла зазначила, що почуває себе погано, вживає ліки, зараз її важко ходити. Водій перед нею не вибачився та не відшкодував заподіяну шкоду.
Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні повідомила, що 23.03.2018 року разом із її чоловіком, ОСОБА_6 , вийшли з будинку культури з музикальними інструментами, та поклали їх до власного автомобіля «FORD Transit». Сівши в автомобіль, чоловік завів авто, щоб його прогріти. Через кілька хвилин почав рух назад, але одразу натиснув на гальма, пояснив, що почув удар. Вийшовши з машини, помітили, що потерпіла лежала під авто. Підняли потерпілу, викликали швидку допомогу. Після цього, намагалися відшкодувати кошти за завдані збитки. Донька потерпілої просили 1 000 дол. США., але документів, які підтверджують суму витрат на лікування не надала.
Суд приймає до уваги показання потерпілої та свідка, які підтвердили обставини вчинення ОСОБА_6 злочину, факт наїзду на потерпілу, що спричинило їй тілесні ушкодження.

У судовому засіданні були допитані всі особи, свідчення яких має значення для правильного вирішення кримінального провадження, дослідження всі зібрані під час досудового розслідування та судового розгляду докази, всім їм надана оцінка.

За таких обставин, суд вважає обвинуваченого ОСОБА_6 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України за ознаками порушення правил безпеки дорожнього руху особою, що керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій середньої тяжкості тілесне ушкодження.
При призначенні покарання суд, у відповідності до положень ст.ст. 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчинення злочину, дані, які характеризують особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_6 суд визнає його щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_6 судом не встановлено.

Так, ОСОБА_6 вчинив злочин, який згідно із ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, раніше не судимий, офіційно не працюючий, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, одружений, має на утриманні неповнолітню доньку, за місцем проживання характеризуються позитивно.

Згідно висновку досудової доповіді Фастівського МРВ філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області рівень ризику вчинення повторного кримінального правопорушення згідно оцінки ризиків є низьким. Рівень ризику та небезпеки для суспільства в тому числі для окремих осіб оцінюється як низький. Беручи до уваги інформацію, що характеризує обвинуваченого, його спосіб життя, його історію правопорушень, виправлення ОСОБА_6 можливе без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк.

Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, враховуючи, думку потерпілої яка просила призначити покарання на розсуд суду, суд вважає за можливе, призначити обвинуваченому покарання серед альтернативних санкцій ч.1 ст.286 КК України у виді обмеження волі. Зважаючи на тяжкість злочину, позитивну характеристику обвинуваченого, його щире каяття, обставини пов`язані з вчиненням злочину та поведінку особи після вчинення злочину, а саме надання допомоги потерпілій, бажання відшкодувати шкоду, приймаючи до уваги висновок органу пробації, згідно якого рівень ризику вчинення повторного кримінального правопорушення та рівень ризику та небезпеки для суспільства в тому числі для окремих осіб оцінюється як низький, тому суд дійшов висновку про можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства, та вважає за можливе застосувати ст.75 КК України і звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, одночасно поклавши на нього встановлені ст. 76 КК України обов`язки, які сприятимуть його виправленню.

Суд при вирішенні питання про призначення додаткового покарання за відповідною частиною ст. 286 КК України враховує не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб (пішоходів, водіїв транспортних засобів, працівників, відповідальних за технічний стан і правильну експлуатацію останніх, тощо), а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, та особу винного.
Так, транспортний засіб на якому керував ОСОБА_6 є технічно справним, згідно схеми ДТП транспортна пригода відбулася на проїжджій частині провулку, відсутні обставини, що обтяжують покарання, чи документи, які свідчать про тяжкі наслідки, тому суд не вбачає законних підстав для призначення додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.
Саме таке рішення, на думку суду, є обґрунтованим, справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_6 та попередження вчинення ним нового злочину.

Питання речових доказів вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Судові витрати відсутні.

Під час судового розгляду з боку сторін кримінального провадження були відсутні клопотання щодо обрання заходів забезпечення, у тому числі запобіжного заходу.

На підставі викладеного, керуючись, ст. 1, ч.3 ст. 349, ст.ст.368, 373, 374, 376, 395, 532 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком 2 (два) роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання у виді обмеження волі з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_6 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Іспитовий строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_6 обчислювати з дня ухвалення вироку.

Речові докази після набрання вироком законної сили, а саме: автомобіль «FORD Transit», реєстраційний номер НОМЕР_1 , - переданий на зберігання ОСОБА_6 , залишити власникові.
Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Фастівський міськрайонний суд Київської області протягом 30-ти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, і його копія після проголошення негайно вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутній у судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1