Справа № 348/1160/18
Провадження № 11-кп/4808/42/19
Категорія ст.185 ч.3 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2019 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано Франківського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

з участю прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000339 за апеляційною скаргою прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції, ОСОБА_10 на вирок Надвірнянського районного суду Івано Франківської області від 31 жовтня 2018 року, відносно ОСОБА_8 за ст. 185 ч.3 КК України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з професійно технічною освітою, не одруженого, проживає в незареєстрованому шлюбі, на утриманні одна малолітня дитина, працюючого бетонярем НГВУ «Долинанафтогаз», раніше судимого Надвірнянським районним судом 23.07.2010 року за ст. 185 ч.3 КК України до 3 років позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців; 08.07.2011 року за ст. 185 ч.3, ст. 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, -

в с т а н о в и л а :

В апеляційній скарзі прокурор, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції, ОСОБА_10 не оспорюючи правильність кваліфікації дій та доведеність вини обвинуваченого вважає вирок Надвірнянського районного суду від 31.10.2018 року незаконним та таким, що підлягає скасуванню з підстав неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідності призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості. Зазначає, що призначаючи покарання з застосуванням ст. 69 КК України у виді виправних робіт, суд повинен був врахувати те, що ОСОБА_8 у період непогашеної судимості за умисний тяжкий злочин, повторно вчинив умисний тяжкий корисливий злочин, який становить підвищену суспільну небезпеку.

Просить вирок Надвірнянського районного суду від 31.10.2018 року щодо ОСОБА_8 за ст. 185 ч.3 КК України скасувати та ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_8 винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч.3 КК України та призначити покарання без застосування ст. 69 КК України у виді позбавлення волі терміном на три роки.

За вироком суду ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч.3 КК України та призначено йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді 1 року 6 місяців виправних робіт за місцем його роботи з відрахуванням в дохід держави 10 відсотків із суми заробітку щомісячно.

Запобіжний захід ОСОБА_8 не обирався.

Питання речових доказів вирішено у відповідності до положень ст. 100 КПК України.

Судом встановлено, що ОСОБА_8 23.05.2018 року приблизно о 1.00 год. діючи умисно та повторно, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, пройшов на територію Надвірнянського професійного училища № 11, що в м. Надвірна, по вул. Ломоносова, 3, та шляхом зриву навісного замка проник до складу зберігання матеріальних цінностей, звідки таємно викрав майно, чим заподіяв Надвірнянському ПТУ № 11 в особі директора ОСОБА_11 майнову шкоду на загальну суму 2025,58 грн. Після вчинення крадіжки ОСОБА_8 залишив місце вчинення злочину та у подальшому розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Під час апеляційного розгляду:

- прокурор, підтримав подану апеляційну скаргу просив її задовольнити, а вирок суду першої інстанції скасувати;

- обвинувачений ОСОБА_8 та його захисник ОСОБА_9 заперечили з приводу поданої апеляційної скарги прокурора, просили залишити її без задоволення, а вирок суду першої інстанції без змін.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників апеляційного провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вирок суду, слід залишити без змін, з наступних підстав.

Ухвалений вирок судом першої інстанції в силу ст. 370 КПК України є законним, обґрунтованим і вмотивованим, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду, і відповідає вимогам ст. 374 КПК України.

Відповідно до вимог ст. 404 ч.1КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини кримінального провадження і його висновок про винуватість ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.3 КК України, ґрунтується на зібраних і досліджених належних і допустимих доказах, яким дано обґрунтовану правову оцінку.

Прокурор в апеляційній скарзі посилається на те, що суд першої інстанції призначив ОСОБА_8 надто м`яке покарання, яке суперечить тяжкості скоєного кримінального правопорушення, передбаченого ст. 12 КК України.

Однак, на думку колегії суддів призначаючи покарання обвинуваченому суд першої інстанції належним чином врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання в силу ст. 66, 67 КК України, тобто дотримався вимог ст. 65 КК України щодо загальних засад призначення покарання.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що судом першої інстанції визнано обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого: повне визнання вини, щире каяття, активне сприяння у розкритті злочину, відшкодування завданих збитків.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Окрім цього, при призначенні покарання судом було враховано ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, особу винного, його молодий вік, те, що обвинувачений має постійне місце проживання, за яким характеризується позитивно, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, офіційно працевлаштований бетонярем НГВУ «Долинанафтогаз», за місцем роботи характеризується позитивно, на утриманні має одну малолітню дитину, його поведінку до і після вчинення злочину, відношення до вчиненого, а також думку представника потерпілої сторони, яка претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого немає і не настоює на суворій мірі покарання.

Також судом враховано те, що згідно досудової доповіді Надвірнянського районного сектору з питань пробації ризик вчинення повторного кримінального правопорушення ОСОБА_8 оцінюється як середній. Зважаючи на розглянуті розділи оцінки ризику вчинення повторного кримінального правопорушення обвинувачуваним та наявність криміногенних факторів, що можуть впливати на поведінку, виправлення обвинувачуваного ОСОБА_8 можливе без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк та не ставить високої небезпеки для суспільства (а.с.28-29).

Стаття 65 КК України передбачає, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для виправлення та попередження нових злочинів, а згідно ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Окрім цього, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 65 КК України суди повинні призначати покарання в межах, установлених санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинений злочин.

У ст. 17 Закону від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» (далі Суд) передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права».

У справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Суд зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

Виходячи з вищенаведеного колегія суддів вважає, що суд оцінивши зібрані докази в сукупності, давши їм належну правову оцінку, врахувавши обставини, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого, прийшов до обґрунтованого висновку, щодо можливості застосування до обвинуваченого положень ст. 69 КК України та призначив ОСОБА_8 покарання нижче від найнижчої межі у виді виправних робіт.

Призначене покарання ОСОБА_8 на думку колегії суддів є необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів, а також справедливим щодо досягнення мети покарання, виходячи з вимог ст. 50 КК України, тому доцільності в призначенні більш суворого покарання колегія не вбачає.

Таким чином, під час апеляційного розгляду не встановлено апеляційних підстав, передбачених ст. 409 КПК України для скасування вироку суду та постановлення нового, а тому подана апеляційна скарга прокурора є необгрунтованою, а покарання судом першої інстанції призначене без порушень кримінального та кримінального процесуального закону.

З врахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції, ОСОБА_10 слід залишити без задоволення, а вирок Надвірнянського районного суду Івано Франківської області від 31 жовтня 2018 року без змін.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405,407, 418, 419 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу прокурора залишити - без задоволення, а вирок Надвірнянського районного суду Івано Франківської області від 31 жовтня 2018 про обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.3 КК України без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий ОСОБА_3

Судді: ОСОБА_4

ОСОБА_5