Дата документу 04.11.2018
Справа № 334/8878/18
Провадження № 1-кс/334/3641/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2018 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

слідчого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю слідчого ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Ленінського райсуду м. Запоріжжя клопотання Слідчого Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 та матеріали кримінального провадження № 0004229, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26 листопада 2018 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст15, ч.1 ст.115 КК України про арешт майна

встановив

25 листопада 2018 року, близько 18 години 57 хвилин, Хуцидзе Р ІП-, перебуваючи біля будинку № 12 по вулиці Метрополітенівській в місті Запоріжжі, здійснив декілька пострілів з карабіну CZ 557 SPORTER, серія НОМЕР_1 , в ОСОБА_5 , в результаті чого спричинив потерпілому вогнепальне поранення правого плеча.

З метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, а також у зв`язку з невідкладністю та першочерговістю проведення слідчих дій, у період часу з 01 години 37 хвилин до 01 годин 45 хвилин 26 листопада 2018 року, у приміщенні кабінету № 302 Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області за адресою: м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 191, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , який є пасинком підозрюваного ОСОБА_7 і під час скоєння злочину знаходився у будинку, де було вчинено кримінальне правопорушення, добровільно надано для огляду куртку зимову синього кольору, яку. в ході проведення огляду вилучено.

Вилучена під час огляду куртка, відповідають критеріям п. 2 ст. 167 КПК України, а саме є достатні підстави вважати, що вона зберегла на собі сліди скоєння злочину.

Беручи до уваги вищевикладене та враховуючи, що у органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що вилучена під час огляду куртка, відповідають критеріям п. 2 ст. 167 КПК України, а саме є достатні підстави вважати, що вона зберегла на собі сліди скоєння злочину.

У зв`язку з чим, у слідства виникла необхідність у накладенні арешту на вищевказану річ, яка є тимчасово вилученими.

У судовому засіданні слідчий наполягаючи на фактах, викладених у позовній заяві, просив суд задовольнити клопотання з підстав, викладених у ньому.

Захисник ОСОБА_7 , адвокат ОСОБА_4 просив суд відмовити у задоволенні клопотання, оскільки воно не ґрунтується на вимогах кримінально процесуального закону.

Вислухавши доводи та пояснення слідчого, думку захисника, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку:

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

У клопотанні слідчий просить суд, застосувати захід забезпечення кримінального провадження арешт майна, щодо вилученого майна, а саме: куртки зимової синього кольору, яка належить ОСОБА_6 , 1991 року народження.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчий мотивує накладення арешту на вищевказане майно тим, що воно має суттєве значення для встановлення обставин, з метою проведення ряду судових експертиз, а також збереження речових доказів.

Відповідно до ч.2 ст.171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

У клопотанні про арешт майна не зазначено власників або користувачів вказаним майном, не долучено жодних документів, які б вказували на власника або користувача майном.

Більше того, слідчим взагалі не конкретизовано що за майно, а саме, його кількісні та якісні показники. Наразі не відомо що це за майно, не встановлено його вид та будь-які характеристики.

Згідно вимог КПК України арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Слідчим не обґрунтована заборона особам користуватися, розпоряджатися та відчужувати зазначене майно.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Відповідно до вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, яка його подала, не доведе необхідність арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої ст.170 цього Кодексу.

Обовязок доведення необхідності застосування цього засобу забезпечення та цілі накладення арешту на майно перед слідчим суддею покладено на прокурора, слідчого.

Матеріали клопотання не місять документальних підтверджень, що по даному кримінальному провадженню є підозрюваним/обвинуваченим. Та в судовому засіданні цей факт не було доведено, що предявлена підозра, є ризики знищення чи пошкодження майна.

В клопотанні, в порушення ч.ч.1, 2 ст.170 КПК України, чітко не зазначені підстави та мета накладення арешту на майно, не доведенні наявність ризиків, що зазначене майно може бути не збережене як речовий доказ, що в межах кримінального провадження має місце спеціальна конфіскація, конфіскація майна як вид додаткового покарання чи відшкодування матеріальних збитків завданих злочином.

Отже, слідчим не дотриманні вимоги ч.ч.3,5 ст.132 КПК України щодо доведеності обставин застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Вимоги ч.1ст.173 КПК України зобов`язують слідчого суддю, суд відмовити у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першоїстатті 170 КПК України.

Враховуючи вищенаведене, слідчий суддя вважає, що в судовому засіданні під час розгляду клопотання слідчим не доведена необхідність арешту на перелічене у клопотанні майно та не доведена наявність хоча б одного з ризиків, передбачених ч.1 ст.170 цього Кодексу, тому слідчим суддею передбачених законом підстав для задоволення клопотання слідчого про арешт майна на теперішній час не встановлено. Тому, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність відмови в задоволенні клопотання слідчого.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.167,170,171,172 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання Слідчого Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом пяти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1