Справа № 166/315/18 Провадження №11-кп/802/143/18 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ч. 2 ст.272 КК УкраїниДоповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 листопада 2018 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження №0000208 за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 на виправдувальний вирок Ратнівського районного суду Волинської області від 07.05.2018 щодо ОСОБА_8 ,

В С Т А Н О В И В:

Даним вироком ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Комарове Ратнівського району Волинської області, житель АДРЕСА_1 , громадянин України, українець, з середньою спеціальною освітою, одружений, має на утриманні двоє неповнолітніх дітей, працює на посаді майстра зміни на ДП «Вітаут» ЗАТ «Карпіс», раніше не судимий, -

визнаний невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст.272 КК України та виправданий за відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення.

Органом досудового розслідування ОСОБА_8 обвинувачувався в тому, що він, працюючи на посаді майстра зміни на ДП «Вітаут» ЗАТ «Карпіс», розташованого на вул. Граничній, в смт. Ратне Ратнівського району Волинської області, порушив правила безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою на виробництві, який зобов`язаний їх дотримувати, що спричинило загибель людини за наступних обставин.

Так, 13 травня 2017 року о 20 год. 40 хв., ОСОБА_11 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, працюючи в зміні, за вказівкою майстра зміни на ДП «Вітаут» ЗАТ «Карпіс» ОСОБА_8 виконував роботи по розкрижуванню фансировини. В цей час на розкрижувальному майданчику відбулось заклинення траверси поперечної ланцюга транспортера. О 20 год. 44 хв., після зміни, працівник підприємства ОСОБА_12 вийшовши на естакаду, самовільно, три рази потягнув дріт приводу вмикача транспортера, привівши його у дію. Внаслідок чого ОСОБА_13 , який перебував біля механізму приводу транспортера, не втримав рівноваги і впав головою на рухому муфту, що з`єднує електродвигун з редуктором транспортера, яка не була закрита захисним кожухом, отримав тілесні ушкодження, що спричинили його загибель.

ОСОБА_8 , працюючи на посаді майстра зміни на ДП «Вітаут» ЗАТ «Карпіс», згідно посадової інструкції є безпосереднім керівником і організатором роботи, маючи обов`язки дотримувати правила безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою на підприємстві під час роботи в зміні, не передбачаючи можливості настання небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинен був і міг їх передбачити, діючи в порушення вимог ст.13 Закону «Про охорону праці», за якою він зобов`язаний створити на робочому місці умови праці відповідно до нормативно-правових актів, забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці, здійснювати контроль за додержанням працівником технологічних процесів, правил поводження з машинами, механізмами, устаткуванням, не дотримався вимог Правил охорони праці в деревообробній промисловості (НПАОП 20.0-1,02-05) пунктів: 2.1.19; 3.2.1; 6.3.5; 6.3.11; 6.3.13 встановлюючих, що небезпечні зони на території промислових майданчиків підприємств, у виробничих приміщеннях і на робочих місцях мають бути позначені знаками безпеки відповідно до державного стандарту; небезпечні зони на всіх верстатах, машинах, механізмах, що експлуатуються на підприємстві, мають бути обладнанні захисними огородженнями, пристроями і засобами, що запобігають можливості контакту працівника з рухомими, нагрітими та відкритими струмопровідними частинами верстата тощо; видалення відходів від торцювання, тирси від різальних інструментів деревообробних верстатів мають закриватися автоматично діючими захисними засобами, що відкриватися під час проходження матеріалу, який обробляється, або рухомими огородженнями, зблокованими з пусковими і гальмівними пристроями; зона частини різального інструмента, яка не працює, повинна бути повністю огороджена нерухомою огорожею; вимог Посадової інструкції майстра ДП «Вітаут» ЗАТ «Карпіс», а саме не допускати виконання робіт на несправному обладнанні, використання несправних інструментів, пристосувань та інших засобів; забезпечувати постійний контроль стану умов праці; перевіряти стан робочих місць; слідкувати за наявністю і справністю огороджувальних улаштувань; здійснювати постійних контроль за дотриманням робітниками вимог інструкції з охорони праці; здійснювати постійний контроль за стажуванням нових робітників.

ОСОБА_8 13 травня 2017 року о 20 год., надав ОСОБА_11 , що перебував в стані алкогольного сп`яніння, вказівку виконувати роботи на розкрижувальному майданчику на території ДП «Вітаут» ЗАТ «Карпіс» та допустив його до виконання на технологічному устаткуванні підвищеної небезпеки, що в подальшому призвело до смертельного травмування ОСОБА_11 через порушення правил безпеки.

Дії ОСОБА_8 кваліфіковано за ч.2 ст.272 КК України, які виразились в порушенні правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою на виробництві особою, яка зобов`язана їх дотримувати, що спричинило загибель людини.

Мотивуючи своє рішення, суд першої інстанції у вироку зазначив, що дослідженими в судовому засіданні доказами не було доведено та встановлено наявність причинного зв`язку між діями (поведінкою) обвинуваченого ОСОБА_8 на роботі у зміні 13 травня 2017 року і заподіяною реальною шкодою, смертю ОСОБА_11 .

Слідством не доведено обставини, що обвинувачений ОСОБА_8 13 травня 2017 року допустив ОСОБА_11 до роботи на технологічному устаткуванні підвищеної небезпеки в зміні та дав ОСОБА_11 , що перебував в стані алкогольного сп`яніння, вказівку виконувати роботи на розкрижувальному майданчику на території ДП «Вітаут» ЗАТ «Карпіс».

Інкриміновані у винуватість ОСОБА_8 порушення ним ст.13 Закону «Про охорону праці», пунктів: 2.1.19; 3.2.1; 6.3.5; 6.3.11; 6.3.13 Правил охорони праці в деревообробній промисловості не знаходяться в прямому причинному зв`язку з наступивши ми наслідками загибеллю ОСОБА_11 ..

В апеляційній скарзі прокурор просить виправдувальний вирок суду скасувати та ухвалити новий, яким визнати ОСОБА_8 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.272 КК України, призначивши покарання у виді обмеження волі строком на 4 роки з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з організацією охорони праці на виробництві строком на 3 роки.
Посилається на те, що судом допущено неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального правопорушення, істотне порушення кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону про кримінальну відповідальність, що потягнуло безпідставне виправдання обвинуваченого. Зокрема, судом, в порушення вимог закону, не наведено жодних мотивів, з яких суд відкинув докази обвинувачення, якими стверджується винуватість ОСОБА_8 у скоєнні інкримінованого злочину. Зокрема, не дано оцінку доказам - показанням свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_12 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , даним протоколу дослідження інформації відеозапису від 26.07.2017, висновку експертизи від 05.12.2017, листа Управління Держпраці у Волинській області від 22.12.2017, відповіді ДП «Вітаут» ЗАТ «Карпіс» від 02.01.2018, листа ДП «Ратнівське ЛМГ», наказу про визначення осіб відповідальних за стан охорони праці від 21.12.2016, журналу реєстрації інструктажу з питань охорони праці на робочому місці, посадової інстанції майстра зміни ОСОБА_8 .
В основу виправдувального вироку покладено фактично лише показання обвинуваченого та директора підприємства ОСОБА_19 , які є зацікавленими особами.
Вислухавши доповідача, який виклав суть вироку і доводи апеляційної скарги, прокурора, який апеляційну скаргу підтримав і просив ухвалити обвинувальний вирок, обвинуваченого та його захисника, які подану апеляцію заперечили і просили вирок суду залишити без зміни, перевіривши її доводи та матеріали провадження, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.370 КПК України як обвинувальний, так і виправдувальний вирок повинен бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Як вбачається із матеріалів судового та кримінального проваджень даних вимог закону при прийнятті рішення про ухвалення виправдувального вироку суд першої інстанції не дотримався, передчасно прийняв рішення про виправдання ОСОБА_8 ..
Структура мотивувальної частини виправдувального вироку регламентована п.1 ч.3 ст.374 КПК України.
Зі змісту вказаної статті вбачається, що у виправдувальному вироку не повинен залишитися недослідженим жоден доказ, на якому ґрунтувалося обвинувачення.
Крім того, у мотивувальній частині виправдувального вироку належить викласти результати дослідження, аналізу і оцінки доказів, як тих, що були зібрані під час досудового розслідування, так і поданих в судовому засіданні.
Із цього випливає, що суд при розгляді справи повинен дослідити докази як ті, що викривають, так і ті, що виправдовують обвинуваченого, проаналізувати їх та дати їм оцінку з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та достатності для вирішення питань, зазначених у ст.368 КПК України.

Як вбачається із змісту оскаржуваного вироку, судом першої інстанції не було дотримано вказаних вимог закону.
При ухваленні оскаржуваного вироку судом було допущено невідповідність висновків суду, викладених в судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.
Як вбачається із звукозапису судового засідання та оскаржуваного вироку, суд першої інстанції, дослідивши всі матеріали кримінального провадження, в тому числі докази, які викривають обвинуваченого у вчиненні інкримінованих їм злочинів, не проаналізував їх та не дав їм оцінку з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та достатності для вирішення питань, зазначених у ст.368 КПК України.

Як вбачається із оскаржуваного рішення, в основу виправдувального вироку покладено показання самого обвинуваченого та директора підприємства ОСОБА_20 ..

Також місцевий суд вказав у вироку, що потерпілий ОСОБА_11 не був працівником товариства, а тому відсутній причинний зв`язок між діями ОСОБА_8 і смертю ОСОБА_11 ..

Проте, поза увагою місцевого суду залишилась та обставина, що потерпілими від злочину, передбаченого ст.272 КК України можуть бути будь-які особи як учасники виробничого процесу (робітники і службовці підприємства, де виконуються роботи з підвищеною небезпекою), так і інші особи, включаючи тих, що не мають будь-якого відношення до даного виробництва.

Крім того, місцевий суд допитавши в судовому засіданні свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_12 , які підтвердили факт перебування потерпілого ОСОБА_11 на ДП «Вітаут» та виконання ним робіт по розкрижуванню лісу.

Дані обставини також підтверджуються і протоколом дослідження відеозапису від 26.07.2017.

Також суд першої інстанції не дав оцінки висновку експерта від 05.12.2017, відповідно до якого реконструйована привідна станція ланцюгового транспортера подачі розкряжованих колод у сортувальні кармани (марка не встановлена), що встановлена ДП «Вітаут» ЗАТ «Карпіс» на момент експертизи не відповідала вимогам нормативно-правових актів з охорони праці та промислової безпеки.

Однак, в порушення вимог кримінального процесуального законодавства, жодних мотивів неврахування вказаних доказів в оскаржуваному рішенні не наведено.

Крім того, судом першої інстанції не наведено та не проаналізовано також такі докази сторони обвинувачення лист Управління Держпраці у Волинській області №3580/01-10 від 22.12.2017 згідно якого привідна станція поздовжнього ланцюгового транспортера Б22У-1 є його складовою частиною, а сам ланцюговий транспортер є технологічним устаткуванням деревообробної промисловості, а отже і устаткуванням підвищеної небезпеки; наказ про визначення осіб, відповідальних за стан охорони праці від 21.12.2016, відповідно до якого ОСОБА_8 є відповідальним за стан охорони праці на ввіреній ділянці роботи; журнал реєстрації інструктажу з питань охорони праці на робочому місці, відповідно до даних якого, інструктаж з ОСОБА_21 не проводився; посадова інструкція майстра зміни ОСОБА_8 ..

Судом мотиви неврахування наведених доказів не зазначено, чим в черговий раз порушено вимоги ч.3 ст.374 КПК України.

В порушення ст.374 КПК України деякі досліджені судом докази, що мають істотне значення для прийняття судового рішення, взагалі не висвітлені у вироку.

Отже, дослідивши вказані докази в судовому засіданні, суд першої інстанції не надав їм оцінки у вироку, що є недопустимим. Адже у виправдувальному вироку не повинен залишитися недослідженим жоден доказ, на якому ґрунтувалося обвинувачення і всім доказам обвинувачення в тому числі і письмовим, суд повинен був дати оцінку та навести переконливі мотиви, чому не прийняв їх до уваги.

Поверхневе дослідження доказів в даному кримінальному провадженні позбавило суд першої інстанції ухвалити законне і вмотивоване рішення.
Таким чином, апеляційний суд вважає, що така вибірковість перевірки доказів під час судового засідання в суді першої інстанції попри аналіз у вироку низки інших доказів у кримінальному провадженні перешкодила суду ухвалити законний, обґрунтований та вмотивований вирок.
Тому, за наведених обставин, висновок суду про виправдання ОСОБА_8 є передчасним, зробленим без повного, всебічного та об`єктивного аналізу наявних у кримінальному провадженні доказів, а тому не може визнаватися законним, обґрунтованим та вмотивованим.

За таких обставин вирок Ратнівського районного суду від 07.05.2018 відносно ОСОБА_8 підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження, істотними порушеннями вимог кримінального процесуального законодавства та неповнотою судового розгляду.

Матеріали кримінального провадження слід направити на новий судовий розгляд до суду першої інстанції, оскільки ст.420 КПК України не передбачено постановлення судом апеляційної інстанції свого вироку після скасування вироку суду першої інстанції з вищенаведених підстав.

А тому апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню.

При новому розгляді суду слід всебічно, повно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності, перевірити доводи апеляційної скарги прокурора, дати належну юридичну оцінку здобутим доказам та прийняти законне, обґрунтоване та вмотивоване рішення.

На підставі викладеного, керуючись статтями 376, 404, 405, 412,415 КПК України, Волинський апеляційний суд,

У Х В А Л И В :
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні задовольнити частково.

Вирок Ратнівського районного суду Волинської області від 07.05.2018 щодо ОСОБА_22 скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Головуючий:

Судді: