Справа № 362/2137/18
Провадження № 1-кп/362/294/18
В И Р О К
І М Е Н Е М УК Р А Ї Н И
07.12.2018 року Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_7 ,
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -
27.09.2017 р., близько 20 год. 50 хв., ОСОБА_6 , керуючи технічно справним автомобілем «Volkswagen Caddy», реєстраційний номер НОМЕР_1 , порушуючи вимоги пункту 2.3б) Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 р. та введених в дію з 01.01.2002 р. (далі - Правила дорожнього руху), згідно з яким «для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»,не був уважним під час керування транспортним засобом, не стежив за дорожньою обстановкою, та в порушення вимог п. 12.4 ПДР України, згідно з яким «У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 60 км/год.», рухаючись по 28 км автодороги «Київ-Одеса», що проходить по території селища Глеваха Васильківського району, Київської області, позначеного дорожніми знаками 5.45-5.46 в напрямку м. Одеса, із швидкістю 112-117 км/год., що значно перевищує максимально допустиму 60 км/год., скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_8 , яка перетинала проїзну частину з права на ліво відносно напрямку руху автомобіля.
В результаті дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_8 від отриманих тілесних ушкоджень померла на місці події.
Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 338 від 27.10.2017 р. смерть ОСОБА_8 настала в результаті поєднаної тупої травми голови, тулуба та кінцівок, з саднами і кровопідтоками на шкірних покривах обличчя та кінцівок, крововиливами в м`які тканини в областях пошкоджень, крововиливом під м`які оболонки головного мозку, двосторонніми прямими і конструкційними переломами ребер з розривами пристінкової плеври, забоями і розривами плеври і тканини правої легені, забоєм і розривом правого шлуночка серця, забоями і розривами тканини і капсули печінки, розривами капсули і тканини селезінки, крововиливом в зачеревинну клітковину, що ускладнилися розвитком внутрішньої кровотечі, комбінованого шоку.
Вказана травма кваліфікується як тяжке тілесне ушкодження, являється безпосередньою причиною смерті, виникла незадовго перед настанням смерті ОСОБА_8 внаслідок впливу у вказані частини тіла потерпілої масивного тупого предмета (предметів).
Виходячи із характеру і локалізації, виявлених на трупі ОСОБА_8 , тілесних ушкоджень, можливо висловитися про те, що в момент первинного контакту з автомобілем потерпіла перебувала у вертикальному чи близькому до нього положенні і була обернена до рухомого автомобіля лівою боковою частиною тіла. Таким чином, грубе порушення водієм ОСОБА_6 вимог пунктів 2.3б) та 12.4 Правил дорожнього руху України перебувають у прямому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та настанням наслідків у вигляді смерті потерпілої ОСОБА_8 .
Дії ОСОБА_6 кваліфіковано за ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілої ОСОБА_8 .
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вину свою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, визнав повністю та показав, що 27.09.2017 р. близько 20 год. 50 хв., він рухався на технічно справному автомобілі марки «Volkswagen Caddy», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який йому не належить, по а/д Київ-Одеса, в напрямку м. Одеса. Дорога на той час була суха. Він бачив знак населеного пункту «Глеваха», по самому населеному пункту він рухався з дозволеною швидкістю руху. Проїхавши Васильківський міст, він подумав, що населений пункт закінчився, оскільки там не було будинків і був міст. Він почав набирати швидкість руху і побачив, що на дорозі хтось є і не зрозумів, чи то собака, чи то людина. Потім він побачив, що це людина і почав гальмувати, але уникнути наїзду на пішохіда можливості не було. Він зупинився після наїзду, відразу зателефонував у швидку допомогу, яка не відповідала. Здійснив виклик поліції по телефону і повідомив про наїзд на пішохода. Потім додзвонився до швидкої допомоги, яка приїхала на місце ДТП і поліція теж. Працівник швидкої допомоги оглянула потерпілу, перевірила, чи є пульс і констатувала смерть потерпілої. Потім приїхав слідчий і його відвезли на медогляд, де виявили, що він був в тверезому стані. Завдану шкоду внаслідок ДТП він відшкодував потерпілому з власної ініціативи, тобто в добровільному порядку. Під час керування автомобілем він не був втомленим і від керування транспортним засобом не відволікався. Шкодує, що так сталося. Вибачення у потерпілого просив. Посвідчення водія він має з 2008 р., категорії В і С. До адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху України він не притягувався. Щиро розкаявся в скоєному кримінальному правопорушенні, просив не призначати покарання, пов`язане з позбавленням волі.
Потерпілий ОСОБА_9 надав до суду письмову заяву про те, що завдана ДТП йому матеріальна та моральна шкода обвинуваченим ОСОБА_6 йому повністю відшкодована і він претензій до нього не має і в майбутньому мати не буде. З приводу покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , просив суворо його не карати, не позбавляти волі.
На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів у кримінальному провадженні щодо тих обставин, які ніким з учасників судового розгляду не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники кримінального провадження зміст обставин, які ніким не оспорюються, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Враховуючи вищевказане, суд приходить до висновку про повну доведеність вини ОСОБА_6 у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілої ОСОБА_8 , а його дії правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 286 КК України.
Визнаючи винним обвинуваченого ОСОБА_6 і обираючи йому міру покарання, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, що відноситься, відповідно до ст. 12 КК України, до тяжких злочинів, також повною мірою вивчена особа обвинуваченого: відповідно до вимоги ІП Васильківського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_6 раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем працевлаштування характеризується позитивно.
Судом, відповідно до ст. 66 КК України, обставини, пом`якшуючі відповідальність обвинуваченого ОСОБА_6 є визнання вини та щире каяття.
Обставин, що обтяжують відповідальність обвинуваченого ОСОБА_6 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Підстав для застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_6 положень ст. 69 КК України судом не вбачається.
Беручи до уваги те, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, одночасно враховуючи позитивну характеристику на обвинуваченого ОСОБА_6 за місцем його роботи, те, що він раніше не судимий, щире каяття, суд вважає за можливе призначити ОСОБА_6 покарання в межах санкції ч. 2 ст. 286 КК України у виді позбавлення волі на певний строк, без позбавлення права керування транспортними засобами, оскільки вчинений обвинуваченим ОСОБА_6 злочин відбувся, коли останній не перебував в стані алкогольного сп`яніння, але із застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України, оскільки виправлення обвинуваченого ще можливе без ізоляції від суспільства.
Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами.
Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а тому призначене покарання ОСОБА_6 буде відповідати його особі і вчиненому ним кримінальному правопорушенню.
Судові витрати за проведення в КНДЕКЦ інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю «Транспортно-трасологічні дослідження» (висновок №12-1/2180 від 05.12.2017 р.) у розмірі 790,96 грн., інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю «Дослідження технічного стану транспортних засобів» (висновок №12-1/2176 від 06.12.2017 р.) у розмірі 1237,00 грн., інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю «Дослідження обставин і механізму дорожньо-транспортної пригоди» (висновок №12-1/820 від 25.04.2018 р.) у розмірі 1144,00 грн. необхідно стягнути з ОСОБА_6 на користь держави.
Відповідно до реєстру матеріалів досудового розслідування, запобіжний захід відносно ОСОБА_6 не обирався та в судовому засіданні прокурором не було заявлено такого клопотання, а тому суд при постановленні вироку не застосовує до ОСОБА_6 запобіжного заходу.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 369-371, 373-374 КПК України, суд,
ОСОБА_6 визнати винним за ч. 2 ст. 286 КК України і призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі, без позбавлення прав керування транспортними засобами.
Застосувати до призначеного покарання ОСОБА_6 ст. 75 КК України і звільнити його від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.
Відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_6 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Відповідно до ч. 2 ст. 76 КК України додатково покласти на ОСОБА_6 обов`язок - не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Іспитовий строк ОСОБА_6 відраховувати з дня постановлення вироку.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави Україна судові витрати за проведення в КНДЕКЦ інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю «Транспортно-трасологічні дослідження» (висновок №12-1/2180 від 05.12.2017 р.) у розмірі 790,96 грн., інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю «Дослідження технічного стану транспортних засобів» (висновок №12-1/2176 від 06.12.2017 р.) у розмірі 1237,00 грн., інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю «Дослідження обставин і механізму дорожньо-транспортної пригоди» (висновок №12-1/820 від 25.04.2018 р.) у розмірі 1144,00 грн., а всього - 3171,96 грн.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Вирок може бути оскаржено протягом 30 днів з дня його проголошення до Київського Апеляційного суду.

Копію вироку після його проголошення вручити учасникам кримінального провадження.

Учасники судового розгляду мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1