Справа № 675/3080/18
Провадження № 1-кп/675/33/2019
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"13" березня 2019 р. м. Ізяслав
Ізяславський районний суд Хмельницької області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ізяслав Хмельницької області матеріали кримінального провадження по обвинуваченню:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Торецьк Донецької області, без офіційного місця реєстрації, фактично проживаючого по АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не одруженого, не працюючого, освіта повна середня, раніше судимого: 28.11.2018 року року Нетішинським міським судом Хмельницької області за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ст. 70 КК України до покарання у виді 1 року 1 місяця позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України,- -
06.11.2018 близько 10 години перебуваючи поблизу будівлі Ізяславського РАЦС, що по вул. Миколи Микитюка, 16 А в м. Ізяслава, ОСОБА_4 (по тексту ОСОБА_4 , обвинувачений) помітив залишений без нагляду велосипед марки «Україна», темно-зеленого кольору, який був попередньо залишений ОСОБА_5 поблизу входу до вказаної будівлі, після чого у нього виник умисел на його викрадення.
З цією метою, ОСОБА_4 , керуючись корисливим мотивом, з метою особистого незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, умисно, таємно, повторно викрав належний ОСОБА_5 велосипед марки «Україна», темно-зеленого кольору, вартістю 1266 гривень 67 копійок.
У подальшому, сівши на велосипед, обвинувачений поїхав в напрямку колишньої військової частини, що розташована в АДРЕСА_2 , де заховав його за приміщенням недіючої казарми, з метою подальшої його реалізації.
Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_4 завдав майнової шкоди потерпілій ОСОБА_5 на суму 1266 гривень 67 копійок.
Крім того, 06.11.2018 року близько 12 години, ОСОБА_4 , перебуваючи поблизу будівлі інфекційного відділення Ізяславської центральної районної лікарні, що по вул. Б. Хмельницького, 47 в м. Ізяслав, помітив залишений без нагляду велосипед марки «ALU-ВІКЕ», модифікації «Fischer», сірого кольору, який був попередньо залишений ОСОБА_6 , поблизу входу до даної будівлі, після чого у нього виник умисел на його викрадення.
З цією метою, ОСОБА_4 , керуючись корисливим мотивом, з метою особистого збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, умисно, таємно, повторно викрав належний ОСОБА_6 , велосипед марки «ALU-ВІКЕ», модифікації «Fischer», сірого кольору, вартістю 2601,00 гривень.
У подальшому, викраденим велосипедом обвинувачений розпорядився на власний розсуд, продавши його ОСОБА_7 за 200 гривень.
Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_4 завдав майнової шкоди и потерпілій ОСОБА_6 на суму 2601, 00 гривню.
Крім цього, 07.11.2018. близько 16 години, ОСОБА_4 , перебуваючи поблизу будівлі Ізяславської міської ради, що по вул. Незалежності, 43 в м. Ізяслав, помітив залишений без нагляду велосипед марки «АІСТ», зеленого кольору, який був попередньо залишений ОСОБА_8 , поблизу входу до вказаної будівлі, після чого у нього виник умисел на його викрадення.
З цією метою, ОСОБА_4 керуючись корисливим мотивом, з метою особистого збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, умисно, таємно, повторно викрав належний ОСОБА_8 , велосипед марки «АІСТ», зеленого кольору, вартістю 946, 67 гривень.
У подальшому, 08.11.2018 року у вечірню пору доби, ведучи викрадений велосипед по вул. Незалежності м. Ізяслав, ОСОБА_4 був зупинений працівниками поліції, яким добровільно видав вказаний велосипед.
Такими своїми умисними діями ОСОБА_4 завдав майнової шкоди потерпілому ОСОБА_8 на суму 946,67 гривень.
Таким чином, своїми умисними діями, що виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненій повторно, ОСОБА_4 скоїв кримінальні правопорушення (злочин), передбачений ч. 2 ст. 185 КК України.
Допитаний в ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєнні злочину визнав повністю та пояснив, що обставини щодо події, місця і часу скоєння протиправних діянь викладені вірно, не оспорюючи фактичних обставин, які викладені в обвинувальному акті.
Потерпілі ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_8 у вказаному кримінальному провадженні вказали на необхідність призначення покарання обвинуваченому згідно вимог чинного законодавства, вказавши про відшкодування шкоди заподіяної ним кримінальним правопорушенням.
У відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України суд за згодою учасників судового провадження визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував правильність розуміння учасниками судового провадження змісту цих обставин, добровільність позиції обвинуваченого ОСОБА_4 , а також роз`яснив, що в даному випадку сторони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Сукупність оцінених доказів переконують суд, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 правильно кваліфіковано за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
Аналізуючи досліджені докази в їх сукупності, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 185 КК України є доведеною, а відтак він підлягає покаранню за його вчинення.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.
Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження нових злочинів.
Так, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим ОСОБА_4 злочину, який скоєно умисно, і, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до злочину середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий, свою вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні щиро визнав, не працює, відсутність матеріальних претензій у потерпілих до обвинуваченого.
Суд відносить визнання вини, активне сприяння розкриттю злочину та щире каяття обвинуваченого до обставин, що пом`якшують покарання, оскільки він визнав свою вину, проявив дійове каяття, що характеризуючи суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого нею злочину, означає, що особа визнає свою вину за усіма пунктами висунутого проти нього обвинувачення, дає правдиві свідчення, щиро жалкує про вчинене, негативно оцінює злочин, бажає виправити ситуацію, яка склалася, демонструє готовність понести заслужене покарання.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.
Призначаючи покарання, суд відповідно вимог ст. 65 КК України, враховує вищенаведені обставини, позицію прокурора, потерпілих, обвинуваченого, обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому, дані про його особу, досудову доповідь Славутського міськрайонного відділу філії Державна установа «Центр пробації» у Хмельницькій області від 08.02.2019 року, та вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у виді арешту, оскільки більш м`які види покарання не зможуть забезпечити досягнення його мети, підстав для застосування більш суворого покарання у виді позбавлення волі не встановлено, а виправлення обвинуваченого можливо в умовах короткострокової ізоляції останнього від суспільства.
На думку суду таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчинення ним нових злочинів.
Разом з тим судом встановлено, що вироком Нетішинського міського суду Хмельницької області від 28.11.2018 року ОСОБА_4 було засуджено за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 1 місяць, на підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік.
Кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 185 КК України скоєне ОСОБА_4 до постановлення вироку Нетішинським міським судом Хмельницької області від 28.11.2018 року.
Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України при сукупності злочинів суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожний злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.
Згідно з ч. 4 ст. 70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в ст. 72 цього Кодексу.
За правовим висновком Верховного Суду від 27 березня 2018 року в провадженні № 51-717км18 щодо застосування ч. 4 ст. 70 КК, коли особа, щодо якої було застосовано звільнення від відбування покарання з випробуванням, вчинила до постановлення першого вироку інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, або звільняється від відбування покарання з випробуванням, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно.
Стаття 70 КК України, що установлює порядок призначення покарання за сукупністю злочинів, не передбачає можливості поглинення чи складання іспитового строку, визначеного різними вироками.
Враховуючи вищенаведене, суд доходить висновку про необхідність виконання Нетішинського міського суду Хмельницької області від 28.11.2018 року окремо.
Цивільні позови у кримінальному провадженні не заявлені.
Судові витрати у кримінальному провадженні підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_4 в порядку ст.ст. 124, 126 КПК України.
Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України арешт накладений згідно ухвали слідчого судді Ізяславського районного суду Хмельницької області від 12.11.2018 року підлягає скасуванню.
Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 124, 126, 368, 369, 370, 373, 374 КПК України, суд,-
Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді арешту строком на 3 (три) місяці.
Строк відбуття покарання у виді арешту ОСОБА_4 рахувати з моменту звернення вироку до виконання.
Вирок Нетішинського міського суду Хмельницької області від 28.11.2018 року виконувати окремо.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на проведення експертиз в розмірі 1 573 (одна тисяча п`ятсот сімдесят три) гривні 00 коп.
Накладений ухвалою слідчого судді Ізяславського районного суду Хмельницької області від 12.11.2018 року арешт на велосипед дорожній марки «АІСТ» із рамою зеленого кольору, який належить ОСОБА_8 , шляхом заборони відчуження та розпорядження вказаним майном будь-яким шляхом, переданий його на відповідальне зберігання,- після набрання вироком законної сили скасувати.
Речові докази: велосипед марки «АLU-ВІКЕ» модифікації «Fischer», сірого кольору залишити у власності ОСОБА_6 ; велосипед марки «Аіст», зеленого кольору, - залишити у власності ОСОБА_9 ; велосипед марки «Україна», зеленого кольору, - залишити у власності ОСОБА_5 ; оптичний носій диск формату DVD-R, марки «Kaktuz», зеленого кольору, 700 Mb, 82 min 52х з відеозаписами з камер спостереження Ізяславського ВП, - залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.
На вирок суду може бути подано апеляційну скаргу до Хмельницького апеляційного суду через Ізяславський районний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення виключно з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, яка негайно після проголошення вручається безпосередньо обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1