У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 грудня 2018 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого в ОВС 2 відділення СВ Управління СБ України в Закарпатській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором, про накладення арешту на майно, -
ВСТАНОВИВ:

З внесеного слідчим клопотання, яке погоджене з прокурором, та доданих матеріалів вбачається, що 30.11.2018 року о 00 год. 25 хв. в ППР "Саловка" на виїзд з України прибув потяг № 3647 сполученням "Батьово-Еперешке" (Угорщина). В ході проведення прикордонно-митного контролю та поглибленого митного огляду вагону № 291155298 який слідував у складі вказаного потягу, у переміщуваному вантажі дерев`яних ящиках з паливними гранулами виявлено приховані від митного контролю тютюнові вироби у великій кількості.

За результатом проведення огляду місця події 01.12.2018 вилучено 84 дерев`яних ящики піддони, в яких згідно товарно-супровідних документів переміщувалися паливні гранули та в яких містяться приховані від митного контролю тютюнові вироби іноземного виробництва без марок акцизного збору, а також металеву пломбу № Ш452297, якою був опломбований вагон з вказаним вантажем.

В обґрунтування заявленого клопотання слідчий зазначає, що вилучені предмети та майно відповідають критеріям зазначеним ч. 2 ст. 167 КПК України, тобто, використані як засоби та знаряддя вчинення кримінального правопорушення та є об`єктом кримінально протиправних дій у зв`язку з чим мають ознаки речових доказів.

На підставі викладеного просить накласти арешт на тимчасово вилучене майно, яке містить ознаки речових доказів у даному кримінальному провадженні - 84 дерев`яні ящики піддони, з прихованими від митного контролю тютюновими виробами іноземного виробництва без марок акцизного збору, а також металеву пломбу № Ш452297.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно п.7 ч.2 ст.131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

В частині 1 статті 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч.2 цієї ж статті арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна згідно ч.2 ст.171 КПК України повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Дослідженням наявних матеріалів встановлено, що клопотання слідчого про арешт майна не відповідає вимогам ст.ст.170, 171 КПК України.

Так, всупереч вимогам частини 2 статті 171 КПК України у клопотанні про арешт майна слідчим не зазначено підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.

Слідчим не доведено, що вказані у клопотанні 84 дерев`яні ящики піддони, з прихованими від митного контролю тютюновими виробами іноземного виробництва без марок акцизного збору, а також металева пломба № Ш452297, які були вилучені в ході проведення 01.12.2018 року огляду потягу № 3647 сполученням "Батьово-Еперешке" (Угорщина), вагону № 291155298, на які він просить накласти арешт, відповідають критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України та мають значення речового доказу у кримінальному провадженні №0000436.

Крім того, у клопотанні про арешт майна слідчим не зазначено чіткого переліку і виду майна, що належить арештувати (індивідуальні або родові ознаки речей, документів, їх торгівельну марку, серійний номер тощо).

Дані обставини в своїй сукупності позбавляють суд можливості вирішити заявлене слідчим клопотання про арешт майна по суті.

Зі змісту ч.3 ст.172 КПК України вбачається, що слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

Виходячи з викладеного, слідчий суддя вважає за необхідне повернути клопотання прокурору з метою усунення його недоліків у відповідності до вимог кримінального процесуального закону, що не позбавляє його права після усунення недоліків в строки, передбачені ст.172 КПК України, повторно звернутися до суду з даним клопотанням.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання слідчого в ОВС 2 відділення СВ Управління СБ України в Закарпатській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором, про накладення арешту на майно - повернути прокурору, як таке, що подано без додержання вимог статті 171 КПК України та встановити строк в сімдесят дві години для усунення недоліків.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1