Справа № 612/582/17
Провадження № 1 кп /612/5/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2019 року смт. Близнюки

Близнюківський районний суд Харківської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю : прокурорів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
захисника адвоката ОСОБА_7 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000216, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03 липня 2018 року за обвинуваченням:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Дуніне Близнюківського району Харківської області, громадянина України, не працюючого, не одруженого, з неповною середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 1) 06.05.2005 Близнюківським районним судом Харківської області за ч.1 ст.185, ч.3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі з застосуванням ст. 75, 104 КК України на 1 рік 6 місяців; 2) 01.11.2005 Близнюківським районним судом Харківської області за ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185 КК України із застосуванням ст.ст. 70, 71 КК України до 3 років 6 місяцям позбавлення волі; 3) 12.09.2006 Київським районним судом м. Харкова за ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185 КК України із застосуванням ч.1 ст.70, ч.4 ст. 71 КК України до 3 років 6 місяцям позбавлення волі. 06.05.2008 року умовно-достроково звільнений з місця позбавлення волі на 1 рік 07 днів; 4) 04.06.2009 Близнюківським районним судом Харківської області за ч.3 ст.185 КК України із застосуванням ч.4 ст. 71 КК України до 3 років 6 місяцям позбавлення волі; 5) 10.02.2010 Близнюківським районним судом Харківської області за ч.3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України на 2 роки; 6) 09.12.2011 Близнюківським районним судом Харківської області за ч.1 ст. 384, ч.1 ст. 263, ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 296, ч.2 ст. 185 КК України із застосуванням ч.1 ст. 70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі та ч.1 ст. 71 КК України - 3 роки 9 місяців позбавлення волі. 12.07.2014 звільнений з місця позбавлення волі по відбуттю терміну покарання; 7) 24.10.2016 Гадяцьким районним судом Полтавської області за ч.2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України на 1 рік; 8) 31.01.2017 Близнюківським районним судом Харківської області за ч.2 ст.15, ч.3 ст.185; ч.3 ст.185; ч.3 ст.296 КК України із застосуванням ч.ч. 1,2 ст. 70 КК України до 8 років позбавлення волі; 9) 06.09.2017 Близнюківським районним судом Харківської області за ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 125, ч.1,ч.4 ст. 70 КК України до 8 років позбавлення волі. 10). 11.04. 2018 Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ч. 2 ст. 190, ч.2 ст. 185, ч.ч.1,4 ст. 70 КК України до 8 років позбавлення волі. 11) 04.07. 2018 Жовтневим районим судом м. Харкова за ч.1 ст. 309, ч.1 ст. 71 КК України до 8 років 3 місяців позбавлення волі. Перебуває під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор».

у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ :
ОСОБА_6 , маючи не зняту та не погашену у встановленому порядку судимість, на шлях виправлення не став та повторно, наприкінці весни початку літа 2016 року, точного часу встановити не виявилося можливим, діючи з прямим умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, усвідомлючюи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою наживи, керуючись корисливим мотивом, шляхом вільного доступу, проник до сараю, який розташований на території подвір`я житлового будинку ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 , звідки таємно викрав ручний культиватор «Землероб», який належит ОСОБА_5 , вартістю 431 грн. 78 коп.
Після вчинення злочину ОСОБА_6 з місця події зник з викраденим майном та в подальшому викраденим розпорядився на власний розсуд.
Матеріальна шкода потерпілому ОСОБА_5 , завдана злочином, вчиненим ОСОБА_6 , склала 431 грн. 78 коп.
У судовому засіданні ОСОБА_6 надати показання щодо кримінального провадження відмовився з посиланням на ст. 63 Конституції України.
Вислухавши заяву обвинуваченого ОСОБА_6 про відмову надавати показання, заслухавши показання потерпілого, свідків, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд вважає, що винуватість ОСОБА_6 доведена і підтверджується наступними доказами.
Показаннями потерпілого ОСОБА_5 який пояснив, що він проживає за адресою: АДРЕСА_2 . На території домоволодіння є сарай в якому він зберігав, придбаний в магазині «1000 дрібниць» у 2015 році культиватор «Землероб». Двері сараю закривалися лише на гачок. Культиватором користувався тільки літом та весною. Коли у 2016 році, дату не пам`ятає, можливо в травні чи червні місяці, з метою обробітки посівів картоплі, вирішив скористатися культиватором, його у сараї не виявив. Очевидцем крадіжки він не був. Про те що культиватор викрав ОСОБА_6 , дізнався від працівників поліції. Культиватор йому повернутий, претензій не має. Від ОСОБА_6 вибачень тощо не було.
Показами свідка ОСОБА_9 , який повідомив, що він мешкає за декілька будинків від місця де проживав ОСОБА_6 . Точно не пам`ятає в якому році це було, пора року можливо влітку, десь близько дев`ятої години вечора, оскільки уже темніло, він біля подвір`я ОСОБА_6 зустрів ОСОБА_6 . Той сказав що має власний культиватор який можна продати за 1 л. горілки. Після цього він зателефонував ОСОБА_10 і запитав чи не бажає той придбати культиватор. ОСОБА_10 уточнив ціну, він відповів, що 1 літр горілки. Невдовзі на велосипеді приїхав ОСОБА_10 . ОСОБА_6 при ньому віддав культиватор ОСОБА_10 , а той йому 1 л. горілки і забрав культиватор. Культиватор особливо не роздивлявся. Бачив що він складається із корпуса, колеса, ручок. Після цього вони разом із ОСОБА_6 вживали отриману горілку, а потім розійшлися. В подальшому, на запитання працівників поліції, повідомив їм кому ОСОБА_6 продав культиватор.
Показаннями свідка ОСОБА_10 , який повідомив, що в один із минулих років, точно не пам`ятає коли, о теплій порі року, на пропозицію ОСОБА_6 він купив у нього полінку (культиватор). Купівля-продаж відбулися біля подвір`я, де проживав ОСОБА_6 . Перед цим ОСОБА_6 вивіз культиватор зі свого подвір`я на вулицю. ОСОБА_6 сказав, що це його культиватор. Культиватор складається із корпуса, колеса, плужка, ручок. Перед купівлею він обдивився культиватор, той був справний. За культиватор ОСОБА_6 він віддав 1 літр горілки. Під час цієї події був присутній ОСОБА_11 . В подальшому, на звернення працівників поліції, він віддав їм цей культиватор.
Витягом із Єдиного реєстру досудових розслідувань: номер кримінального провадження 0000216 від 03.07. 2018 з якого вбачається що 03.07. 2018 до Близнюківського ВП Лозівського ВП ГУ Національної поліції в Харкіівській області надійшла заява від ОСОБА_5 про те, що невідома особа в період часу з 20.05. 2016 по 22.05. 2016 проникла на територію його домоволодіння звідки таємно викрала ручний культиватор, чим завдала збитку на суму 500 грн.(т.1 а.п. 220).
З`явленням із зізнанням ОСОБА_6 в якому він вказав, що щиросердно розкаюється в тім, що 21.05.2016 із домоволодіння ОСОБА_5 , розташованого по АДРЕСА_3 вчинив крадіжку(т.1 а.п.221).
Змістом протоколу огляду місця події від 03.07. 2017 з якого вбачається, що на території домоволодіння потерпілого ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 , є сараї. ОСОБА_5 повідомим, що він мав ручний культиватор. Під час огляду цей культиватор не виявлено (т. 2 а.п. 222-223).
Змістом протоколу огляду місця події від 05.07.2017 з фототаблицею з якого вбачається, що біля домоволодіння ОСОБА_10 за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_10 добровільно видав працівникам поліції ручний культиватор, який він придбав у ОСОБА_6 за горілку. Культиватор не мав будь-який видимих пошкоджень. Культиватор було вилучено (т.1 а.п.225-227).
Письмовою заявою ОСОБА_12 від 05.07. 2017 з якої вбачається, що він від працівників поліції отри мав належний йому ручний культиватор, який був у нього викрадений у 2016 році (т.1 а.п. 229).
У судовому засіданні ручний культиватор марки «Землероб», як речовий доказ був оглянутий. Потерпілий ОСОБА_5 повідомив суду що саме цей культиватор було у нього викрадено у 2016 році. При вивченні цього речового доказу встановлено, що він відповідає інформації з Фототаблиці до протоколу огляду місця події від 05.07. 2017.
Висновком №3328 від 13.07. 2017 експерта Харківського науково-дослудного експертно-криміналістичного центру з якого вбачається, що ринкова вартість з урахуванням зносу, викраденого у ОСОБА_5 ручного культиватора марки «Землероб», станом на 20.05. 2016 складала 431 грн. 78 коп(т.1 а.п. 233,234).
Таким чином суд вважає доведеним що своїми умисними діями ОСОБА_6 вчинив злочин, передбачений ч.3 ст.185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинене повторно, поєднане з проникненням у сховище, а саме крадіжку наприкінці весни початку літа 2016 року ручного культиватора марки «Землероб» у потерпілого ОСОБА_5 із його домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2
Заперечення ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 цих висновків суду не спростовують.
Так ОСОБА_6 у судовому засіданні надати показання щодо кримінального провадження відмовився з посиланням на ст. 63 Конституції України. Разом із тим він приймав участь у допиті потерпілого та свідків, вивченні речових доказів тощо.
Обвинувачений і його захисник вважають що належними та допустимими доказами вина ОСОБА_6 не доведена, він має бути виправданий, оскільки не встановлений точний час та дата вчинення крадіжки. В період, коли йому інкримінують вчинення крадіжки ОСОБА_6 перебував на стаціонарному лікуванні в КЗОЗ «Обласна психіатрична лікарня» в м. Барвінкове Харківської області. Крім того показання свідків та потерпілого суперечливі і не підтверджують обставини справи як вони викладені в обвинувальному акті. Обвинувальний акт за таких обставин не відповідає вимогам закону.
Оцінюючи ці твердження суд виходить з такого.
Із листа Комунального закладу охорони здоров`я «Обласна психіатрична лікарня №2» (м. Барвінкове Харківської області) від 20.04. 2018, № 217, який витребуваний на вимогу суду за клопотанням ОСОБА_6 , вбачається, що в ОСОБА_6 з діагнозом стан відміни алкоголю, перебував у них на стаціонарному лікуванні в період з 19.05. 2016 по 01.06. 2016.
Разом із тим, у письмовій заяві - з`явлення із зізнанням, ОСОБА_6 сам вказував, що крадіжку у ОСОБА_5 він вчиним 21.05. 2016 (т.1 а.п. 221).
Потерпілий ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснив, що йому точно не відомо коли саме відбулася крадіжка. Вважає, що це відбулося наприкінці весни початку літа 2016 року.
Допитані у суді свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_10 також не могли вказати ні рік ні місяць ні дату обставин, коли за їх участю відбулася купівля-продаж викраденого ОСОБА_6 культиватора. Пояснювали лише те, що було уже тепло, проводився обробіток сільгоспкультур.
В результаті судового розгляду прокурор дійшов переконання про необхідність змінити обвинувачення. В обвинувальному акті, із зміненим обвинуваченням, ОСОБА_6 обвинувачується в тім, що крадіжку ручного культиватора у потерпілого ОСОБА_5 він
вчинив наприкінці весни - початку літа 2016 року, оскільки точної дати вчинення крадіжки встановити не вдалося.
Показання свідків та потерпілого не є суперечливими, вони відповідають один одному та матеріалам кримінального провадження в тому числі і письмовій заяві ОСОБА_6 - з`явлення із зізнанням.
Свідки описали де і при яких обставинах ОСОБА_6 продавав викрадений культиватор та характеристики цього культиватора. Культиватор працівниками поліції було вилучено саме у особи якій він його продав ( ОСОБА_13 ) Культиватор як речовий доказ був досліджений у судовому засіданні. Потерпілий ОСОБА_5 вказав, що саме цей культиватор у нього і було викрадено. Вказані обставини відповідають і відомостям із протоколу огляду місця події від 05.07. 2017.
Щодо неповідомлення потерпілим та свідками точної дати вчинення кримінального правопорушення, на що звертає увагу сторона захисту, суд приймає до уваги наступне. Свідки та потерпілий у судовому засіданні були допитані в червні 2018 року, тобто через 2 роки після вчинення кримінального правопорушення. Саме з цих причин вони пояснили, що не можуть вказати коли були учасниками події про яку дають свідчення. Потерпілий крім того пояснив, що культиватор він використовує періодично, а тому коли саме він був викрадений у 2016 році точно вказати не може.
Скарг на дії слідчого, прокурора тощо ні захисник ні підозрюваний / обвинувачений ОСОБА_6 під час досудового слідства та судового розгляду не подавали.
За клопотанням ОСОБА_6 судом долучено довідку Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» в якій повідомлено, що ОСОБА_6 в установах Державної кримінально-виконавчої служби утримується з 02.02. 2017. Отже у 2016 році він в цих установах не утримувався.
Покарання за вироком Близнюківського районного суду Харківської області від 09.12.2011 ОСОБА_6 відбув повністю та звільнений 12.07.2014. За наступним вироком Гадяцького районного суду Полтавської області він був засуджений лише 24.10.2016 із застосуванням ст. 75 КК України.
Отже стороною захисту не спростовано що наприкінці весни, початку літа 2016 ОСОБА_6 перебував на свободі, а також те, що обвинувальний акт із зміненим обвинуваченням, не відповідає вимогам закону.
Вбачається, що обвинувальний акт містить виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положенн закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення, а також іншим вимогам, передбаченим ст. 291 КК України.
Частиною 1 ст. 85 КПК України визначено, що належними доказами є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.
Отже досліджені судом і взяті до уваги докази які є належними, допустимими і такими що містять фактичні дані які мають значення для кримінального провадження, доведено, що ОСОБА_6 дійсно наприкінці весни, початку літа 2016 року, вчинено крадіжку ручного культиватора у потерпілого ОСОБА_5 в чому він і звинувачується згідно обвинувального акту.
Зазначені вище твердження обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 ці висновки суду не спростовують.
При призначенні покарання суд. Відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують чи обтяжують його покарання.
Відповідно до ч.4 ст.12 КК України обвинуваченим ОСОБА_6 вчинено тяжкий злочин.
Відповідно до ст.66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд визнає з`явлення із зізнанням (т.1 ст. 221).

Обвинувальний акт не містить посилання на обставини, які обтяжують покарання, а тому суд вважає їх відсутніми.
Дослідженням особи ОСОБА_6 встановлено, що він громадянин України, раніше неодноразово судимий, в тому числі і за вчинення умисних корисливих тяжких злочинів, відбував покарання в місцях позбавлення волі, судимість не знята та не погашена у встановленому порядку. Всього, до постановлення цього вироку, ОСОБА_6 був засуджений 11 разів і кожного разу до покарання у виді позбавлення волі, в тому числі 8 разів до реального відбування покарання у кримінально-виконавчих установах. На війському обліку не перебуває. На обліку у лікаря- психіатра не перебуває. Перебуває на обліку у лікаря- нарколога з діагнозом синдром алкогольної залежності. У 2016 році лікувався у Комунальному закладі охорони здоров`я «Обласна психіатрична лікарня №2» (м. Барвінкове Харківської області) з діагнозом стан відміни алкоголю. ОСОБА_6 не одружений. Постійної роботи не має. На обліку в органі зайнятості населення не перебуває. За місцем проживання характеризується як особа схильна до правопорушень і яка серед односельців авторитетом не користується. Він зареєстрований в с. Дуніне Близнюківського району Харківської області але фактично проживав в домоволодінні разом із матір`ю в с. Острівщина цього ж району. Мати ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (т.1 а.п. 236-253. т.2 а.п.1-11).
Суд, враховуючи наведене, дані про особу обвинуваченого який себе винним не визнав, та не розкаявся, тяжкість вчиненого злочину, повернення потерпілому викраденого майна, наявність обставини яка пом`якшує покарання та відсутність таких, що його обтяжують, приходить до висновку, що покаранням необхідним і достатнім для виправлення і перевиховання обвинуваченого, попередження нових злочинів, буде покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.3 ст. 185 КК України із його відбуттям в кримінально-виправній установі.
Підстав для застосування ст.69 КК України суд не вбачає, оскільки наявність зазначеної вище обставини, що пом`якшує покарання, з урахуванням особи винного, не свідчить про те що вона істотно знижуює ступінь тяжкості вчиненого злочину.
Підстав ст. 75 КК України також не вбачається.
Крім того судом установлено, що вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 04 липня 2018 року, який набрав законної сили 20.09. 2018, ОСОБА_6 визнано винуватим у вчинені злочину, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України і призначено покарання у виді 2 років позбавлення волі. На підставі ч.1 ст. 71 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового приєднання покарання, призначеного за вироком Лозівського міськрайоного суду Харківської області від 11 квітня 2018 року, яким ОСОБА_6 було засуджено за ч.2 ст. 190, ч.2 ст. 185, ч.ч. 1,4 ст. 70 КК України до 8 років позбавлення волі, остаточне покарання ОСОБА_6 призначене у виді 8 років 3 місяців позбавлення волі.
Відповідно до ч.4 ст. 70 КК України, за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.
Приймаючи до уваги, що теперішнй злочин ОСОБА_6 вчинений до винесення вироку Жовтневого районного суду м. Харкова від 04 липня 2018 року, суд, на підставі ч.4 ст. 70 КК України частково приєднує покарання за попереднім вироком.
Відповідно до ч.5 ст.72 КК України, ОСОБА_6 в строк відбування покарання необхідно зарахувати строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі: з 16 серпня 2016 року по 24 жовтня 2016 року включно, згідно вироку Гадяцького районного суду Полтавської області від 24.10.2016 року; з 27 січня 2017 року по 20 червня 2017 року включно, згідно вироку Близнюківського районного суду Харківської області від 31.01.2017 року та ухвали Апеляційного суду Харківської області від 20 липня 2017 року; з 27 січня 2017 року по 30 січня 2017 року включно згідно ухвали слідчого судді Близнюківського районного суду Харківської області від 29.01.2017 року; з 21 червня 2017 року до 21 грудня 2017 включно.
Початок строку відбування покарання обчислювати з 27.01. 2017, тобто з моменту його затримання співробітниками поліції.

Запобіжний захід у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_6 не обирався, клопотань про його обрання від учасників кримінального провадження не надходило, підстав для його обрання не вбачається. ОСОБА_6 перебуває під вартою оскільки відбуває покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 04.07. 2018.
Цивільний позов не заявлений.
Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України, суд стягує з ОСОБА_6 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Заходи забезпечення кримінального провадження щодо яких необхідно прийняти рішення при постановлені вироку не застосовувалися.
Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до ч.9 ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368-374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_6 визнати винуватим за ч.3 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді 4 (чотирьох ) років позбавлення волі.
На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, до призначеного покарання частково у вигляді 8 (восьми) років позбавлення волі, приєднати невідбуту ОСОБА_6 частину покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 04.07. 2018 і остаточно ОСОБА_6 призначити покарання у виді 12 (дванадцяти) років позбавлення волі.
Строк відбування покарання обчислювати з 27 січня 2017 року.
За правилами ч.5 ст.72 КК України ОСОБА_6 в строк відбування покарання зарахувати строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі: з 16 серпня 2016 року по 24 жовтня 2016 року включно, з 27 січня 2017 року по 20 червня 2017 року включно, з 21 червня 2017 року до 21 грудня 2017 включно, а з 15 січня 2019 року по день набрання вироком законної сили - з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Речові докази: ручний культиватор марки «Землероб», переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_5 , залишити йому як власнику.
Запобіжний захід, до набрання вироком законної сили, щодо ОСОБА_6 , не обирати.
Стягнути із ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Дуніне Близнюківського району Харківської області, громадянина України, паспорт НОМЕР_1 , не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , на користь держави судові витрати за проведення судової товарознавчої експертизи №3328 від 13.07.2017 року в сумі 296 (двісті дев`яносто шість ) гривень 61 коп.;
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не буде подано.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду через Близнюківський районний суд Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а ОСОБА_6 , в той же строк з моменту отримання ним копії цього вироку.
Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.
Інші учасники судового провадження мають право копію вироку суду отримати в суді.

Суддя ОСОБА_1