ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/231/19 Справа № 194/718/17 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

21 січня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

судді - доповідача ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4

при секретарях ОСОБА_5 , ОСОБА_6

за участю прокурорів ОСОБА_7 , ОСОБА_8

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі матеріали за апеляційною скаргою першого заступника прокурора Дніпропетровської області на вирок Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 28 серпня 2017 року щодо

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Тернівка Дніпропетровської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого:

1) 03.10.2002 року Тернівським міським судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки, звільнився 16.09.2003 року на підставі ЗУ «Про амністію»;

2) 05.12.2005 року Петропавлівським районним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ст. 395, ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік;

3) 05.05.2006 року Тернівським міським судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ст. 70 ч. 4 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік 8 місяців, звільнився 02.07.2007 року;

4) 04.11.2008 року Тернівським міським судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 289, ст. 69, ст. 395, ч. 1 ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців, звільнився 14.04.2011 року умовно-достроково на 11 місяців 11 днів;

5) 09 квітня 2013 року вироком Тернівського міського суду Дніпропетровської області за ч.1 ст.263 КК України на 3 роки позбавлення волі, на підставі ст.ст.75, 76 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки. 03 березня 2014 року ухвалою Тернівського міського суду Дніпропетровської області іспитовий строк

скасовано, звільнено 22 квітня 2016 року умовно-достроково на 11 місяців 7 днів,

визнаного винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000351,-

встановила:

Вироком Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 28 серпня 2017 року ОСОБА_9 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення та призначено йому покарання за ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на два роки.

На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_9 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на один рік шість місяців з покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України: періодично зявлятися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.

Прокурор не погодився з вказаним рішенням суду. В своїй апеляційній скарзі просить вирок суду скасувати, та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_9 покарання за ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 рік. В іншій частині вирок залишити без змін.

В судові засідання апеляційної інстанції обвинувачений ОСОБА_9 не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

В апеляції прокурором ставиться питання про погіршення процесуального становища обвинуваченого, у зв`язку з чим участь обвинуваченого під час розгляду скарги є обов`язковою.
Заслухавши суддюдоповідача, думку прокурора, яка просив доставити обвинуваченого в судове засідання приводом, дослідивши надані матеріали, колегія суддів прийшла до висновку про необхідність задоволення клопотання прокурора та застосування до обвинуваченого примусового приводу.
Відповідно до ст. 323 КПК, якщо обвинувачений, до якого не застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, не прибув за викликом у судове засідання, суд відкладає судовий розгляд, призначає дату нового засідання і вживає заходів до забезпечення його прибуття до суду. Суд також має право постановити ухвалу про привід обвинуваченого та/або ухвалу про накладення на нього грошового стягнення.

Привід, згідно зі ст. 140 КПК, полягає у примусовому супроводженні особи, до якої він застосовується, особою, яка виконує ухвалу про здійснення приводу, до місця її виклику в зазначений в ухвалі час. Привід може бути застосований до підозрюваного, обвинуваченого або свідка.

З наданих матеріалів вбачається, що обвинувачений про місце, дату та час розгляду повідомлений належним чином.

Станом на 21 січня 2019 року даних про поважні причини неявки обвинувачений не повідомив, заяв чи клопотань про перенесення розгляду справи до суду не надав.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 13 грудня 2018 року до обвинуваченого ОСОБА_9 було постановлено застосувати примусовий привід в судове засідання.

Вказана ухвала апеляційного суду не виконана.

? Враховуючи наведене, колегія вважає за необхідне повторно, відповідно до ст. 323 КПК застосувати повторно привід до обвинуваченого ОСОБА_9 в судове засідання Апеляційного суду Дніпропетровської області.
Керуючись ст. ст. 140, 323 КПК України, колегія суддів -

постановила:
Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

привід в судове засідання Апеляційного суду Дніпропетровської області, яке відбудеться о 10.30 годин 01 березня 2019 року за адресою: вулиця Харківська, 13 в м. Дніпро.
Виконання ухвали про привід обвинуваченого ОСОБА_9 покласти на місцевий орган поліції за місцем мешкання останнього, а саме Тернівське ВП Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області.
Контроль за виконанням приводу покласти на прокурора Тернівського відділу Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_10 та прокурора Дніпропетровської області.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4