Справа № 317/3785/18
Провадження № 1-кс/317/1408/2018
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2018 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Запорізького районного суду Запорізької області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Запорізького РВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 , погодженого з прокурором Запорізької місцевої прокуратури №2 ОСОБА_4 , про арешт майна, подане в межах досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001420 від 12.11.2018, за ознаками вчинення злочину, передбаченого ст. 290 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий СВ Запорізького РВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 звернулась до суду з клопотанням по кримінальному провадженню № 0001420 за ст. 290 КК України про арешт майна, а саме: автомобілю «Mercedes-Benz», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

В судовому засіданні слідчий та прокурор підтримали клопотання, додавши, що метою арешту автомобілю є необхідність призначення експертизи, яку на цей час призначено не було, оскільки слідчий не звертався з клопотанням.

ОСОБА_5 в судовому засіданні повідомив, що він є власником транспортного засобу, однак довіреність була оформлена на його товариша ОСОБА_6 , з метою подальшого переоформлення автомобілю на його ім`я. Проти задоволення клопотання заперечував в повному обсязі, та пояснив, що у свідоцтві про реєстрацію. транспортного засобу дійсно маються два номера шасі, рама транспортного засобу змінювалась в ході його експлуатації, про що вносились відповідні дані органами ДАІ.

Власник автомобілю до суду не з`явився, причин неявки суду не сповістив, мешкає у Львівській області, тож суд був позбавлений можливості вчасно повідомити його про розгляд клопотання засобами поштового зв`язку.

Вивчивши клопотання, вислухавши осіб, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав для його задоволення, виходячи з наступного.

Так, відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Статтею 171 КПК України встановлено, що у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;

2) перелік і види майна, що належить арештувати;

3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;

4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Водночас клопотання не містить визначення мети накладення арешту на майно, відсутнє обґрунтування необхідності арешту майна.

Посилання слідчого про необхідність проведення експертизи не є підставою для арешту автомобілю, адже ніщо слідчому не заважало звернутись до слідчого судді з таким клопотанням.

Слідчим транспортний засіб не визнавався речовим доказом, тож відсутні і підстави для арешту його з метою збереження доказів.

Таким чином в ході розгляду клопотання не було встановлено сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що транспортний засіб «Mercedes-Benz», реєстраційний номер НОМЕР_1 є доказом вчинення злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Фактично клопотання слідчого не містить жодного обґрунтування необхідності застосування такого засобу забезпечення як арешт майна, а також таких підстав слідчий та прокурор не навели і в судовому засіданні, у зв`язку з чим слідчий суддя не вбачає підстав для арешту майна.

Крім того в ході розгляду клопотання було встановлено, що огляд автомобілю «Mercedes-Benz», реєстраційний номер НОМЕР_1 було проведено до внесення відомостей до ЄРДР, при цьому відповідно до ч. 2 ст. 237 КПК України огляд житла чи іншого володіння особи здійснюється згідно з правилами, передбаченими для обшуку житла чи іншого володіння особи, тобто на підстави ухвали слідчого судді.

Згідно до ч. 1 ст. 233 КПК України ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь-якою метою, інакше як лише за добровільною згодою особи, яка ними володіє, або на підставі ухвали слідчого судді

Доказів згоди власника зазначеного транспортного засобу, або особи, яка на відповідній правовій підставі володіла зазначеним автомобілем до клопотання надано не було, як відповідно не було надано ухвали слідчого судді на надання дозволу на проведення відповідного огляду в ході якого було вилучено вказаний транспортний засіб, що в свою чергу є порушенням прав, свобод та інтересів учасників кримінального провадження.

У зв`язку з чим, дії органу досудового слідства по даному кримінальному провадженню в ході яких було вилучено транспортний засіб «Mercedes-Benz», реєстраційний номер НОМЕР_1 не можна вважати правомірними, у зв`язку з чим клопотання про арешт майна також не може бути задоволено

Керуючись ст. 170-173 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ Запорізького РВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 , погодженого з прокурором Запорізької місцевої прокуратури №2 ОСОБА_4 по кримінальному провадженню № 0001420 від 12.11.2018 року за ст. 290 КК України про арешт майна автомобілю «Mercedes-Benz», реєстраційний номер НОМЕР_1 залишити без задоволення.

Відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Апеляційна скарга на ухвали слідчого судді подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції..

Слідчий суддя: ОСОБА_1