ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження №11кп/818/1179/18 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Справа №619/1697/17 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч. 2 ст. 164 КК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,
суддів: - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі - ОСОБА_5 ,
за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора на вирок Дергачівського районного суду Харківської області від 15 травня 2018 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Вказаним вироком
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Харкова, громадянка України, із середньою технічною освітою, розлучена, яка має на утриманні малолітню дитину: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судима: 11 грудня 2015 року Дергачівським районним судом Харківської області за ч.1 ст.164 КК України до штрафу в розмірі 1700 гривень,
визнана винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.164 КК України, та їй призначено покарання у виді 240 (двохсот сорока) годин громадських робіт.
Покарання у виді штрафу в розмірі 1700 гривень, яке призначене ОСОБА_7 вироком Дергачівського районного суду Харківської області від 11 грудня 2015 року, постановлено виконувати самостійно.

Вироком встановлено, що згідно з виконавчим листом №619/3218/16-ц від 26.03.2014 р. за рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 15.08.2013 р. було призначено стягнення з ОСОБА_7 на користь державного закладу Зеленогайського НВК с. Високий Харківського району Харківської області, аліментів в розмірі частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно на утримання її неповнолітньої дитини сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , починаючи з 02 липня 2013 року і до досягнення дитиною повноліття. Після набрання вказаним рішенням суду законної сили ОСОБА_7 , маючи умисел направлений на злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання свого неповнолітнього сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , достовірно знаючи, що дитина хвора та перебуває на обліку у лікаря-психіатра з діагнозом легка розумова відсталість, яка супроводжується гіперкинетичним розладом поведінки, маючи тимчасові заробітки та можливість виплачувати на користь Комунального закладу «Зеленогайський спеціальний загальноосвітній навчально-виховний комплекс (дошкільний навчальний заклад школа-інтернат І-ІІІ ступенів) Харківської обласної ради, в якому він перебуває, грубо порушуючи обов`язки, які покладаються на батьків Конституцією України та сімейним законодавством, посягаючи на нормальний розвиток та здоров`я дитини, систематично, злісно ухилялася від цього обов`язку та відповідно до розрахунку боргу по аліментам, наданого відділом Державної виконавчої служби Дергачівського районного управління юстиції Харківської області станом на 01.04.2017 року, навмисно, будучи раніше судимою за злочин, передбачений ч.1 ст.164 КК України, допустила заборгованість по аліментам за період з 01 січня 2016 року по 01 квітня 2017 року на загальну суму 22734,06 грн.

В апеляційній скарзі прокурор просить змінити вирок районного суду у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність; виключити з резолютивної частини вироку посилання на самостійне виконання вироку Дергачівського районного суду Харківської області від 11.12.2015 року та вважати ОСОБА_7 засудженою за ч.2 ст.164 КК України до покарання у виді 240 годин громадських робіт. Мотивуючи скаргу вказав, що згідно із ст. 80 КК України, особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності вироком його не було виконано впродовж двох років, у разі засудження до покарання менш суворого ніж обмеження волі. Враховуючи, що на час постановлення оскаржуваного вироку минули строки виконання покарання у виді штрафу, вважає, що рішення про самостійне виконання вироку Дергачівського районного суду Харківської області від 11.12.2015 року свідчить про неправильне застосування судом закону України про кримінальну відповідальність.

Заслухавши доповідь головуючого судді, з`ясувавши думку прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про необхідність її задоволення, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що судом першої інстанції, відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України, за згодою всіх учасників судового провадження, не досліджувалися докази щодо фактичних обставин справи, а сама обвинувачена повністю визнала свою вину у вчиненні злочину, передбаченому ч.2 ст. 164 КК України, зазначивши, що згодна з обставинами, викладеними в обвинувальному акті.
Відповідно до вимог ст.404 КПК України апеляційний суд переглядає вирок стосовно ОСОБА_7 в межах поданої апеляційної скарги прокурора в частині правильності призначення покарання.
Вироком Дергачівського районного суду Харківської області від 15 травня 2018 року ОСОБА_7 визнана винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.164 КК України, та їй призначено покарання у виді 240 годин громадських робіт; постановлено про самостійне виконання покарання у виді штрафу в розмірі 1700 гривень, яке призначене ОСОБА_7 вироком Дергачівського районного суду Харківської області від 11 грудня 2015 року.
При цьому, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 80 КК України, особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано впродовж двох років у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.
Вирок Дергачівського районного суду Харківської області від 11 грудня 2015 року набрав законної сили 11.01.2016 року та виконаний не був.
ОСОБА_7 визнана винуватою у вчиненні триваючого злочину, що мав місце у період часу з 01.01.2016 р. по 01.04.2017 р.
Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 164 КК України, за ступенем тяжкості відноситься до злочинів невеликої тяжкості.
Відповідно до ч. 4 ст. 80 КК України, перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у частинах першій та третій цієї статті, засуджений вчинить новий середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину.
Таким чином, на час ухвалення оскаржуваного вироку суду, минув, передбачений ст. 80 КК України строк виконання вироку Дергачівського районного суду Харківської області від 11 грудня 2015 року, строк давності не переривався.
При постановленні вироку та призначенні покарання, у суду першої інстанції не було законних підстав для прийняття рішення про самостійне виконання покарання щодо ОСОБА_7 у виді штрафу.
Зазначені обставини районним судом при розгляді справи враховано не було, наслідком чого стало неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.
Згідно п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність є підставою для зміни судового рішення судом апеляційної інстанції.
З огляду на наведене, вирок районного суду слід змінити, виключити з нього посилання на самостійне виконання вироку Дергачівського районного суду Харківської області від 11 грудня 2015 року, задовольнивши апеляційну скаргу прокурора.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 413, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.
Вирок Дергачівського районного суду Харківської області від 15 травня 2018 року щодо ОСОБА_7 змінити.
Виключити з вироку посилання про самостійне виконання вироку Дергачівського районного суду Харківської області від 11 грудня 2015 року стосовно ОСОБА_7 та вважати її засудженою за ч. 2 ст. 164 КК України до покарання, призначеного судом першої інстанції, 240 годин громадських робіт.
В решті вирок залишити без змін.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

Головуючий суддя

Судді: