АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/793/302/19 Справа № 705/4683/18 Категорія: ч. 1 ст. 204 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2019 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого суддів при секретарі ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5
з участю прокурораОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби управління прокуратури області ОСОБА_6 на ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 13 грудня 2018 року, якою відмовлено в затвердженні угоди про визнання винуватості в кримінальному провадженні № 0000033 від 30.05.2018 щодо ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України та повернуто прокурору відділу нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби управління прокуратури Черкаської області ОСОБА_6 обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості від 26.10.2018, для продовження досудового розслідування,

в с т а н о в и л а :

06.11.2018 до Уманського міськрайонного суду Черкаської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 204 КК України, внесеному до ЄРДР за № 0000033 від 30.05.2018, разом з угодою про визнання винуватості, укладеної 26.10.2018 між прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби управління прокуратури області ОСОБА_6 та підозрюваною ОСОБА_8 .

Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 13.12.2018 відмовлено в затвердженні угоди про визнання винуватості в даному кримінальному провадженні, а обвинувальний акт повернуто прокурору відділу нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби управління прокуратури Черкаської області ОСОБА_6 , для продовження досудового розслідування, через його невідповідності вимогам КПК України.

Підставою для відмови в затвердженні угоди стало те, що угода про визнання винуватості, з урахуванням особливостей інкримінованого ОСОБА_8 злочину, не відповідає вимогам КПК України, оскільки умови угоди не відповідають інтересам суспільства, а судом встановлено, що остання не в змозі виконати взяті на себе зобов`язання, зокрема сплатити штраф, як вид покарання, узгоджений сторонами. Крім того, зазначено, що угода про визнання винуватості не містить посилання на обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченої, як і не містить чіткого механізму виконання взятих на себе ОСОБА_8 зобов`язань та способів їх контролю.

Також, зазначено, що обвинувальний акт щодо ОСОБА_8 не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, а долучений до нього реєстр ст. 109 КПК України, та не містить даних про всі процесуальні рішення, їх реквізити, прийняті під час кримінального провадження.

В апеляційній скарзі прокурор порушує питання про скасування ухвали суду першої інстанції через невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та просить призначити новий розгляд в суді першої інстанції обвинувального акта з угодою про визнання винуватості, зі стадії підготовчого засідання.

В обґрунтування апеляційних вимог прокурор посилається на те, що зміст угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором та підозрюваною 26.10.2018 відповідає вимогам ст. 472 КПК України, а під час її укладання враховано обставини, зазначені ст. 470 КПК України. При цьому, міра узгодженого покарання відповідає межам встановленим санкцією ч. 1 ст. 204 КК України та є найнижчою.

Щодо посилань судді на відсутність в угоді про визнання винуватості посилань на наявність речових доказів та пом`якшуючих покарання обставин, то, на думку прокурора, вони не відповідають положенням ст. 472 КПК України, оскільки вони не повинні зазначатися в такій угоді.

Прокурор також вважає необґрунтованою позицію суду про невідповідність угоди інтересам суспільства через відсутність у ній обов`язків щодо співпраці підозрюваної у викритті кримінального правопорушення іншою особою, оскільки в ході досудового розслідування ОСОБА_8 активно сприяла розкриттю злочину, повністю визнала вину, що підтвердила і в ході підготовчого судового засідання. При цьому, ОСОБА_8 злочин вчинила одноособово, а в ході слідства з`ясовано, що будь-яка інша особа їй не сприяла у вчиненні інкримінованого злочину, що відображено в обвинувальному акті та угоді про визнання винуватості.

Зазначає про порушення судом першої інстанції загальних засад кримінального провадження в частині не з`ясування думки сторін щодо необхідності продовження досудового розслідування або призначення судового розгляду.

Також, вказує, що обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України, в ньому зазначені всі обов`язкові його складові, детально викладено фактичні обставини кримінального правопорушення, сформульовано обвинувачення, яке прокурор вважає доведеним та встановленим в ході досудового розслідування, зазначено правову кваліфікацію правопорушення. Звертає увагу на те, що вивчаючи зміст обвинувального акта, суддя вдався до аналізу обвинувачення, що, на стадії підготовчого судового засідання, є неможливим.

Крім того, прокурор акцентує увагу на тому, що невідповідність реєстру досудового розслідування положенням ст. 109 КПК України не є передбаченою процесуальним законом підставою для повернення обвинувального акта прокурору.

Будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце апеляційного розгляду в судове засідання не з`явилась обвинувачена ОСОБА_8 , яка в заяві від 07.02.2019 (дата реєстрації канцелярією суду 12.02.2019) просила розгляд справи здійснювати за її відсутності. В цій же заяві обвинувачена ОСОБА_8 висловила свою незгоду з прийнятим в провадженні судовим рішенням і підтримала апеляційні вимоги прокурора в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, міркування прокурора, який підтримав апеляційні вимоги та просив їх задовольнити з підстав, наведених в апеляційній скарзі, думку захисника обвинуваченої ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 в підтримку апеляційних вимог прокурора, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що вона підлягає до задоволення, з огляду на наступне.

За змістом ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно ч. 1 ст. 409 КПК України, підставами для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції, серед інших, є невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Так, відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України.

Частиною 4 ст. 110 КПК України передбачено, що обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст. 291 КПК України.

Зокрема, як передбачає ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити наступні відомості: найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; анкетні відомості кожного обвинуваченого та потерпілого; прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); дату та місце його складення та затвердження. Обвинувальний акт підписується слідчим та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно.

Крім того, за змістом ст. 109 КПК України, як додаток до обвинувального акта до суду надсилається реєстр матеріалів досудового розслідування, який має містити відомості, передбачені в ч. 2 зазначеної статті.

З огляду на наведене, законодавцем передбачений визначений перелік відомостей, які мають бути зазначені в обвинувальному акті та документів, що додаються до нього. Вказаний перелік відомостей розширеному тлумаченню не підлягає. Надання до суду інших відомостей або документів до початку судового розгляду забороняється.

Дослідивши зміст обвинувального акту у кримінальному провадженні, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції необґрунтовано повернув прокурору обвинувальний акт з реєстром досудового розслідування, оскільки їх зміст відповідає положенням ст.ст. 291, 109 КПК України.

Так, в обвинувальному акті щодо ОСОБА_8 , окрім іншого, викладено фактичні обставини кримінального правопорушення, які саме прокурор вважає встановленими, з огляду на зібрані в ході досудового розслідування докази, наведено його правову кваліфікацію з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та сформульовано обвинувачення відповідно до диспозицій ч. 1 ст. 204 КК України. Інші положення ст. 291 КПК України при складанні обвинувального акта щодо ОСОБА_8 також цілком дотримані.

Будь-які інші питання, що виникають щодо пред`явленого в обвинувальному акті обвинувачення і, які не охоплюються процесуально визначеними підставами для його повернення прокурору, не є предметом дослідження під час підготовчого судового провадження, а підлягають вирішенню під час судового розгляду шляхом дослідження наданих сторонами кримінального провадження доказів, в тому числі доказів, якими обґрунтовується пред`явлене обвинувачення.

Щодо посилань суду першої інстанції на невідповідність доданого до обвинувального акта реєстру матеріалів досудового розслідування вимогам ст. 109 КПК України, то колегія суддів в черговий раз звертає увагу на те, що така невідповідність, не є самостійною процесуальною підставою для повернення обвинувального акта прокурору.

Оскільки висновки місцевого суду не відповідають фактичним обставинам провадження, а при прийнятті рішення було допущено істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, ухвала суду підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції, в межах повноважень суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги, передбачених п. 6 ч. 1 ст. 407 КПК України.

Щодо питань, які порушені суддею в оскаржуваній ухвалі в частині відповідності вимогам КПК України угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби управління прокуратури Черкаської області ОСОБА_6 та обвинуваченою ОСОБА_9 , то вони не підлягають оцінці судом апеляційної інстанції, з огляду на положення ст. 394 КПК України, а належать перевірці в ході нового розгляду кримінального провадження у суді першої інстанції.

З урахуванням викладеного та керуючись ст.ст. 404, 405, п. 6 ч. 1 ст. 407, ст.ст. 409, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби управління прокуратури області ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 13 грудня 2018 року, якою відмовлено в затвердженні угоди про визнання винуватості в кримінальному провадженні № 0000033 від 30.05.2018 щодо ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України та повернуто прокурору відділу нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби управління прокуратури Черкаської області ОСОБА_6 обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості від 26.10.2018, скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий :

Судді :