Справа № 130/2909/15-к
Провадження №11-кп/801/21/2018
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 грудня 2018 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянув у судовому засіданні в приміщенні суду, в порядку ч.4 ст.107 КПК України, у відсутність учасників провадження, без фіксування технічними засобами матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 02 червня 2016 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з професійно-технічною освітою, розлученого, не працюючого, раніше неодноразово судимого, востаннє 07.04.2014 року Жмеринським міськрайонним судом Вінницької області за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, засудженого до покарання у вигляді обмеження волі на строк один рік десять місяців, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком один рік десять місяців, якому відповідно до ухвали Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 25.09.2015 року замінено у виді одного року десять місяців обмеження волі,
визнаного винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.289, ч.3 ст.185 КК України та призначено покарання:

-за ч.2 ст.289 КК України у вигляді позбавлення волі строком 5 років з конфіскацією майна;

-за ч.3 ст.185 КК України у вигляді позбавлення волі строком 3 роки.

За ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі строком 5 років з конфіскацією майна.
За ст.71 КК України до покарання призначеного за цим вироком частково приєднано невідбуту частину покарання за попереднім вироком Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 07.04.2014 року та призначено остаточне покарання ОСОБА_7 у виді позбавлення волі строком 5 років 6 місяців з конфіскацією майна.
Відповідно до ч.5 ст.72 КК України зарахувати засудженому ОСОБА_7 строк перебування під вартою з 16 вересня 2015 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі,

в с т а н о в и в :

05.12.2014 року в період часу з 19.00 год. по 21.00 год. обвинувачений ОСОБА_7 , перебуваючи в смт. Браїлів Жмеринського району Вінницької області, з метою таємного викрадення чужого майна та незаконного збагачення, з корисних спонукань, діючи умисно, шляхом вільного доступу, через незачинене вікно будинку, проник в житловий будинок ОСОБА_8 , що розташований по АДРЕСА_2 , де в одній з кімнат будинку з шафи вчинив крадіжку грошей в сумі 9 000 доларів США, 10 000 рублів Російської Федерації та 400 гривень та з шафи, яка знаходилась в коридорі, таємно вчинив крадіжку одноствольної пневматичної гвинтівки калібру 4,5 мм у несправному стані, яка для потерпілого матеріальної цінності не представляє, чим згідно довідки офіційного курсу гривні НБУ Жмеринського територіального відокремленого безбалансового відділення 10001/0112 філії Вінницького обласного управління АТ «Ощад Банк» від 24.09.2015 року завдав ОСОБА_8 матеріальних збитків на загальну суму 141 664 гривні 50 копійок. З викраденим зник та розпорядився ним на власний розсуд.
15.03.2015 близько 01.00 год. обвинувачений ОСОБА_7 , перебуваючи в АДРЕСА_3 , ввівши в оману ОСОБА_9 , який виконував роль водія та ОСОБА_10 , який здійснював буксирування автомобіля «ВАЗ 2103», діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, маючи намір на незаконне заволодіння транспортним засобом, шляхом транспортування за допомогою іншого автомобіля, незаконно заволодів транспортним засобом марки ВАЗ 2103, білого кольору, 1982 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , № двигуна НОМЕР_2 з об`ємом 1451 куб. см., який перебував у користуванні ОСОБА_11 . З викраденим автомобілем обвинувачений ОСОБА_7 з місця вчинення кримінального правопорушення зник та викраденим розпорядився на власний розсуд.
Відповідно до висновку № 11-А від 23.04.2015 року вартість аналогічного повнокомплектного технічного справного автомобіля марки ВАЗ 2103, 1982 року випуску, станом на момент вчинення кримінального правопорушення, тобто на 15.03.2015 року складає 22229 грн. 68 коп.
12.04.2015 року в період часу з 01.50 год. по 06.50 год., обвинувачений ОСОБА_7 , перебуваючи в смт. Браїлів Жмеринського району Вінницької області, з метою таємного викрадення чужого майна та незаконного збагачення, з корисних спонукань, діючи умисно, повторно, шляхом вільного доступу, через незачинені власником вхідні двері, проник в приміщення будинку ОСОБА_12 , що розташоване по АДРЕСА_4 , звідки таємно, з кухні, вчинив крадіжку чоловічої сумки, яка була на дивані, в середині якої знаходились гроші в сумі 5 000 доларів США, 30 000 гривень, 16 карток поповнення рахунку номіналом по 40 грн. оператора «Київстар», паспорт громадянки України на ім`я ОСОБА_12 , посвідчення водія на ім`я ОСОБА_12 , паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_13 , посвідчення водія на ім`я ОСОБА_13 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу Vоlkswagen Т4, державний номерний знак НОМЕР_3 , на ім`я ОСОБА_14 , чим згідно довідки офіційного курсу гривні НБУ Жмеринського територіального відокремленого безбалансового відділення НОМЕР_4 філії Вінницького обласного управління АТ «Ощад Банк» від 24.09.2015 р. завдав ОСОБА_12 матеріального збитку на загальну суму 153 140 гривень. З викраденим зник та розпорядився ним на власний розсуд.
В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 просить скасувати оскаржуваний вирок суду першої інстанції у зв`язку з недоведеністю вини останнього у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.289, ч.3 ст.185 КК України, мотивуючи свої вимоги тим, що він 05.12.2014 року (коли було скоєно крадіжку грошових коштів у потерпілого ОСОБА_8 ) поїхав з сім`єю ОСОБА_15 в село до їхніх батьків у Могилів-Подільський район та перебував в селі за їхнім місцем проживання до пізнього часу, його покази підтвердили ОСОБА_16 та його дружина ОСОБА_17 , однак ці покази суд першої інстанції не взяв до уваги.

Вказує, що потерпіла ОСОБА_11 надала суду першої інстанції неправдиві покази з приводу ремонту будинку та автомобіля, її покази спростовуються показами свідка ОСОБА_18 та матеріалами справи.

В діях ОСОБА_7 відсутній склад кримінального правопорушення, передбачений ч.2 ст.289 КК України, оскільки між ним та потерпілою склалися цивільно-правові відносини.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу автомобіль належить іншій особі, і невідомо з яких підстав зазначено у оскаржуваному вироку, що даний автомобіль належить батькові потерпілої ОСОБА_11 .

Суд першої інстанції взяв до уваги покази свідків ОСОБА_19 та ОСОБА_20 по епізоду крадіжки з будинку ОСОБА_12 , однак ці свідки надавали на досудовому слідстві інші, протилежні покази.

Будь-які речові докази, які б вказували на причетність ОСОБА_7 до крадіжки майна з будинку ОСОБА_12 , у справі відсутні.

Будучи належним чином повідомлені учасники судового провадження до суду не з`явилися, клопотань про відкладення судового розгляду не надсилали, з огляду на що судовий розгляд можливо провести у їхню відсутність.

Перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 слід залишити без задоволення.

Відповідно ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції має право залишити вирок або ухвалу без змін.

Юридична кваліфікація дій ОСОБА_7 , за ч.2 ст.289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом, кваліфікуючою ознакою якого є незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно, та за ч.3 ст.185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднану із проникненням у житло є вірною, його вина у вчиненні інкримінованих йому злочинів повністю доведена сукупністю зібраних і ретельно перевірених в судовому засіданні доказів, які узгоджуються між собою та відображають дійсний перебіг досліджуваної події.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, тобто таким, що ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду і оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу та в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
За правилами ст.94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Вказані вимоги закону, як вважає колегія суддів, судом першої інстанції при розгляді кримінального провадження щодо ОСОБА_7 були дотримані.
Розглядаючи кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 суд першої інстанції, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створив необхідні умови для здійснення сторонами наданих їм прав та свобод у наданні доказів, їх дослідженні та доведеності їх переконливості перед судом, в межах пред`явленого обвинувачення безпосередньо дослідив докази у справі та перевірив усі обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення справи.
Постановляючи обвинувальний вирок щодо ОСОБА_7 суд першої інстанції обґрунтував його доказами, які були досліджені в ході судового розгляду та відповідають вимогам належності та допустимості.
Так, висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_7 за ст.ч.2 ст.289, ч.3 ст.185 КК України підтверджуються:
-показами потерпілої ОСОБА_12 , яка пояснила, що 12.04.2015 року біля 23 годині вона закрила магазин і прийшла додому. Сумку з документами та грішми залишила на кухні на дивані. Десь до першої години ночі вона з дочкою ОСОБА_21 готували їсти до Паски. Біля другої години ночі її племінник ОСОБА_22 відвіз на скутері дочку до церкви, а сам повернувся додому. Зі слів дочки світло на кухні не виключили, двері не зачинили. Коли прокинулася, то побачила що на кухні світо не горіло, сумки на дивані не було. В сумці були документи на машину, права водія, більше 32 тисяч гривень, п`ять тисяч доларів, карточки на поповнення рахунку мобільних телефонів 20 шт;
-показами потерпілої ОСОБА_11 , суду пояснила, що навесні 2015 року її батько ОСОБА_23 робив ремонт у будинку ОСОБА_7 , вона та її чоловік йому допомагали. ОСОБА_7 знає, оскільки він був другом її чоловіка ОСОБА_24 . Взяли в ОСОБА_7 3 тис грн. за виконану роботу. Взагалом ремонт в ОСОБА_7 робили протягом місяця стіни, потолки підшивали, вікна не розбивали, була поставлена балка під стелю, балка впала на вікно, тата вдарила, претензій з сторони ОСОБА_7 не було. Все було добре, однак через певний час ОСОБА_7 сказав віддати гроші або переробити ремонт. Її батько відмовився робити повторно ремонт і сказав, що через декілька днів повернуть гроші. Терміна повернення грошей встановлено не було. Договору про те, що ОСОБА_7 забере автомобіль в рахунок боргу не було. В батька був автомобіль білого кольору «ВАЗ 2103» 1982 року випуску, який був куплений нею у 2009-2010 році за її власні кошті, але оформила на тата. Ключ в зажиганні був поломаний, документи були в неї. Автомобіль був у справному стані, вони на ньому їздили з Черкаської області в Жмеринку. Поїхали позичити гроші у родичів в Черкаську область. Через три дні вони повернулися з грошима з Черкаської області, однак подзвонила ОСОБА_25 мама і сказала, що автомобіля на подвір`ї вже немає. Коли не стало машини, ОСОБА_26 сказала, що ОСОБА_7 забрав автомобіль. Вони їздили до ОСОБА_7 кілька раз додому та до будинку де робили ремонт, однак його там не було. ОСОБА_27 та її мати також працювали в ОСОБА_7
-показами потерпілого ОСОБА_8 , який суду пояснив, що 05.12.2014 року о 19 годині вечора поїхали до батьків дружини, повернулися десь в період часу з 21 по 22 год. Побачили, що було відкрите вікно в дитячій кімнаті, забули його закрити, так як діти граючись відкривали вікно. Зайшовши в будинок побачили, що стілець який був на кухні був в спальні біля шафи. На стільці біля шафи та на підвіконнику було видно сліди від взуття. Виявили, що з їхньої спальні з шафи були викрадені гроші 9 тис.доларів та 10 тис. російських рублів, які знаходились в металевій банці сірого кольору на верхній полиці шафи. Зламана гвинтівка, яка знаходилась в коридорі на шафі, зникла. Слідів взлому не було, речі розкидані не були, пакет з документами які були в шафі де гроші, були скинуті з полиці;
-показами свідка ОСОБА_28 , який суду пояснив, що 05.12.2014 року о 19 годині вечора поїхали до її батьків, повернулися десь о 21 год. Повернувшись побачила, що в дитячій кімнаті було відкрите вікно, забули закрити його. Зайшовши в будинок побачили, що стілець який був на кухні стояв в спальні біля шафи. На стільці біля шафи та на підвіконнику було видно сліди від взуття. Відкрила шафу, то побачила що з металевої коробки сірого кольору на верхній полиці шафи відсутні кошти, а саме 9 тис. доларів та російські рублі. З будинку також зникла гвинтівка, яка знаходилась в коридорі зверху на шафі. Кошти нікому не позичала. Слідів взлому не було;
-показами свідка ОСОБА_29 , який суду пояснив, що о 22.00 год. йому зателефонував брат ОСОБА_8 та повідомив, що його будинок пограбували. Коли ОСОБА_29 прийшов до нього до дому за адресою туп. Юності 2 смт. Браїлів, викликали працівників міліції, встановили, що зникли гроші, які знаходились у спальні в шафі, та з шафи, яка знаходилась в коридорі, було викрадено одноствольну пневматичну гвинтівку, було відкрите вікно, через яке ймовірно проник грабіжник, на снігу були відбитки взуття. На момент вчинення злочину в будинку нікого не було, господарі поїхали до родичів;
-показами свідка ОСОБА_30 , який суду пояснив, що він разом зі свідком ОСОБА_31 пізно ввечері відпочивали поблизу кафе «Уют» в смт. Браїлів Жмеринського району Вінницької області на автомобілі «БМВ», до них під`їхав на велосипеді ОСОБА_7 , попросив вийти ОСОБА_32 з машини, в машині залишились ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 . Потім ОСОБА_7 попросив від`їхати на станцію через школу. В машині з ним їхали на станцію ОСОБА_36 ОСОБА_34 та ОСОБА_37 . По місцю прибуття ОСОБА_7 попросив відкрити багажник, дістав звідти невеликий чорний пакет, який поставив туди раніше, витягнув з нього щось і поставив пакет назад до багажнику. Попросив почекати його, через 10-15 хвилин повернувся з чорною сумкою, невеликого розміру і попросив завезти його на «Козачівку», по дорозі ОСОБА_7 дав ОСОБА_38 карточки для поповнення рахунку «Київстар» декілька штук, біля «Козачівки» забрав з багажника автомобіля пакет чорного кольору;
-показами свідка ОСОБА_39 , який суду повідомив, що восени 2015 року до його сина ОСОБА_31 приїхали троє невідомих на автомобілі «Шкода» сірого кольору, хотіли, щоб його син змінив свої свідчення, один із цих трьох раніше йому невідомих є свідок ОСОБА_40 якого він побачив біля суду в автомобілі «Шкода» а також синові дзвонив ОСОБА_7 з проханням змінити свідчення. Також повідомив суду, що його син їздив з ОСОБА_7 як таксист, так як останній свою машину побив;
-показами свідка ОСОБА_32 , який суду повідомив, що 12.04.2015 року він разом з ОСОБА_41 , ОСОБА_42 , ОСОБА_43 , ОСОБА_44 зустрічались біля кафе «Уют» в смт. Браїлів Жмеринського району Вінницької області, сиділи в машині, пізно ввечері у темну пору доби до них під`їхав ОСОБА_7 на велосипеді, попросив, щоб друзі вийшли з машини, з автомобіля вийшли ОСОБА_45 і ОСОБА_33 , обвинувачений поставив у багажник автомобіля пакет чорного кольору. Потім вони ( ОСОБА_36 , ОСОБА_34 , ОСОБА_31 , ОСОБА_7 ) поїхали до станції «Браїлів» до лісу. ОСОБА_7 вийшов з автомобіля, відкрив багажник, забрав свої речі, пішов у невідомому напрямку, за деякий час повернувся з сумкою чорного кольору, дістав з цієї сумки картки поповнення рахунку «Київстар» і дав ОСОБА_46 . Раніше ОСОБА_7 повідомляв, що хоче здійснити крадіжку у ОСОБА_12 на Новий Рік. По епізоду потерпілого ОСОБА_8 повідомив, що взимку 2015 року разом з ОСОБА_47 на ОСОБА_7 були на шиномонтажі біля світлофора в м. Жмеринка, як їхати на райлікарню. Відремонтувавши колеса приїхали в смт. Браїлів. Десь біля 20 години ОСОБА_7 попросив ОСОБА_48 підвезти його до будинку ОСОБА_8 зі сторони городу, щоб забрати свої речі. Пояснив, що може статися якась бійка, тому попросив зачекати його. ОСОБА_7 пішов до будинку, коли повернувся то в руках ніс гвинтівку коричневого кольору. За те, що вони його послухали ОСОБА_7 дав їм 5 тис. російських рублів на двох. Ці події приблизно відбувалися о 21 годині. На другий день він розміняв 5 тис. російських рублів на гривні та віддав половину ОСОБА_49 ;
-свідок ОСОБА_13 суду повідомив, що потерпіла ОСОБА_12 є його рідною сестрою. Пояснив, що 12.04.2015 року о 7 годині ранку сестра ОСОБА_12 приїхала до нього додому та повідомила про крадіжку. З сумочки сестри викрали гроші в сумі 5 000 доларів США, 30 000 гривень, 16 карток поповнення рахунку, паспорт та посвідчення водія ОСОБА_12 , його паспорт та посвідчення водія;
-свідок ОСОБА_10 суду пояснив, що до нього звернувся ОСОБА_50 та попросив з ним під`їхати в смт.Браїлів та подивитися технічний стан автомобіля, який продається, оскільки в нього є автомобіль ВАЗ, який потребує заміни двигуна. Він погодився та разом з ОСОБА_51 на «Рено Кенго» жовтого кольору приїхали в смт.Браїлів, де їх зустрів ОСОБА_7 , який був з ОСОБА_9 , та провів їх до будинку в якому продавався автомобіль. З будинку вийшла жінка і чоловік, який допомагав заводити автомобіль, але той завівся лише за допомогою троса і буксира. Вони оглянули автомобіль і так як все було гаразд то господар закрив браму, а ОСОБА_9 на цьому автомобілі, а він з ОСОБА_51 на своєму автомобілі поїхали в Жмеринку. Будь-яких розрахунків з власниками автомобіля він не бачив та про це йому нічого невідомо;
-свідок ОСОБА_50 суду пояснив, що під час розмови біля магазину по вулиці Асмолова в м.Жмеринці, між ним, ОСОБА_52 та ОСОБА_53 , до них підійшов ОСОБА_7 та запропонував купити автомобіль з двигуном. Домовились зустрітися в смт. Браїлів. Він разом з ОСОБА_53 поїхали в смт. Браїлів, щоб подивилися на машину. Автомобіль не заводився, вони поставили акумулятор та накачали колеса. Заходив на подвір`я, де був автомобіль, бачив господарів, але про що говорив ОСОБА_7 з господарями будинку йому не відомо. Домовились за ціну - 4 тис. грн. Окрім двигуна, мав взяти ще інші деталі. Розрахунок проводився на місці. Одразу після того, як оглянув двигун та автомобіль, розрахувався і поїхав з ОСОБА_53 додому на машині останнього. Згодом ОСОБА_7 за вказаною ним адресою доставив автомобіль.
Крім показів зазначених вище осіб, вина ОСОБА_7 підтверджується письмовими доказами:
відповідно до витягу з кримінального провадження № 0000268 інформація про вчинення злочину внесена до ЄРДС 01.04.2015 року за завою ОСОБА_54 ( а.с.77 т.2);
відповідно до протоколу про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 01.04.2015 року встановлено, що ОСОБА_54 подав усну заяву до Жмеринського РВ УМВС України у Вінницькій області про незаконне заволодіння його транспортним засобом, за обставин: 15.03.2015 року близько 04.00 год. ОСОБА_7 перебуваючи в смт. Браїлів по вулиці Партизанській, шляхом вільного доступу, незаконно заволодів транспортним засобом марки «ВАЗ 2103» д. н. з. НОМЕР_1 , білого кольору, який перебував у користуванні ОСОБА_54 , чим завдав останньому матеріальної шкоди на 15 тис. грн. (а.с.78-79, том 2);
відповідно до заяви ОСОБА_55 вбачається, що він добровільно надає працівникам міліції деталі до транспортного засобу «ВАЗ 2103» державний номерний знак НОМЕР_1 , який він придбав у невідомого йому чоловіка в м. Жмеринка за кошти в сумі 4 000 грн. 13.04.2015 року (а. с. 82, том. 2);
відповідно до протоколу огляду місця події з фототаблицями від 13.04.2015 року, проведеного в присутності двох понятих встановлено, що на території двору Жмеринського РВ УМВС України ОСОБА_56 добровільно видав запчастини до транспортного засобу «ВАЗ 2103» державний номерний знак НОМЕР_1 , а саме: панель з приборами чорного кольору, кермо з кермовою колонкою, радіатор з помпою, радіатор пічки 1 шт., вентилятор пічки, передня облицівка з фарами в кількості 4 шт., дверне скло в кількості в 4 малих та великих, номерний знак НОМЕР_1 в кількості 1 шт., дверні ручки в кількості 4 шт.,дверні карми в кількості 4 шт., релекомутатор в кількості 1 шт., задній стоп в кількості 1 шт., чолох на коробку передач 1 шт.,переднє сидіння 1шт., електропроводка «ВАЗ2103», рідинний бачок -1 шт., задній бампер -1 шт., амортизатор 1 шт., коробка передач 1шт., капот білого кольору 1 шт., амортизаторні пружини 4 шт., кардан 1шт., колектор всмоктуючий -1 шт., колектор вихлопний 1 шт., кисневий фільтр 1 шт., ручка речага коробки передач 1 шт., хроміровані комплектуючі до вікон та дверей 15 шт., резиновий притискувач дверей 1шт., шина «Каштан» - 1шт., двигун «ВАЗ 2103» № НОМЕР_5 синього кольору, які було вилучені та передані до Жмеринського РВ УМВС в якості речових доказів (а. с. 83-88, том. 2);
відповідно до висновку експерта науково-дослідного експертно-криміналістичного центру №11-А від 23.04.2015 року встановлено, що вартість аналогічного повнокомплектного технічно справного автомобіля марки «ВАЗ 2103» 1982 року випуску, станом на момент вчинення кримінального правопорушення, тобто на 15.03.2015 року становить 22229 грн. 68 коп. (а. с. 93-96, том. 2);
відповідно до заяв ОСОБА_11 в якій вона вказала що, 15.03.2015 року близько 04.00 год. ОСОБА_7 перебуваючи в смт. Браїлів по вулиці Космонавтів, 140, незаконно заволодів її транспортним засобом марки «ВАЗ 2103» д. н. з. НОМЕР_1 , білого кольору, чим завдав їй матеріальної шкоди на 15 тис. грн., так як батько ОСОБА_57 подарував вказаний автомобіль їй, в зв`язку з тим, що вона допомагала батькову зібрати кошти на купівлю вказаного автомобіля, та саме їй завдано матеріального збитку, останню залучено до провадження як потерпілу (а.с.97-98 т.2);
відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 14.05.2015 року встановлено, що свідок ОСОБА_50 у присутності двох понятих впізнав особу, яка зображена на фотознімку №2. Пояснив, що саме вказаний чоловік продав йому автомобіль марки «ВАЗ 2103» білого кольору, за що свідок передав йому кошти в сумі 4 000 грн. за автомобіль (а. с. 117-118, том. 2);
згідно з протоколом проведення слідчого експерименту з фототаблицями від 25.05.2015 року встановлено, що 14.03.2015 року перебуваючи у м. Жмеринка по вул. Асмолова ОСОБА_10 , ОСОБА_50 , ОСОБА_58 близько 22 год. знаходились біля нічного магазину. До них підійшов ОСОБА_7 , якого ОСОБА_10 , як він повідомив, давно знає та запропонував ОСОБА_59 купити в нього двигун до транспортного засобу марки «ВАЗ 2103» без документів за 4 000 грн., на що останній погодився. Потім вони поїхали до смт. Браїлів Жмеринського району, зупинились біля домогосподарства по АДРЕСА_3 , де ОСОБА_50 та ОСОБА_60 , який був разом із ОСОБА_61 підійшли до будинку, ОСОБА_7 покликав власників, відкрили ворота, підійшовши до автомобіля «ВАЗ 2103» і намагались його завести, після невдалої спроби спробували завести автомобіль шляхом буксирування. Після чого ОСОБА_10 послухавши роботу двигуна сказав, що з ним все гаразд. Далі ОСОБА_7 поїхав на своєму автомобілі першим, другим поїхав ОСОБА_9 на автомобілі «ВАЗ 2103», а третім ОСОБА_50 з ОСОБА_10 на автомобілі «Рено Кенго» (а. с. 121-131, том 2);
відповідно до протоколу та прослуханого в судовому засіданні диску за результатами проведення оперативно-технічного заходу від 30.04.2015 року встановлено, що аналізуючи телефонні розмови підозрюваного в період часу з 13.03.2015 року по 15.03.2015 року вбачається, що продаж авто «ВАЗ 2103» білого кольору було заплановано заздалегідь (а. с. 132-133, том 2);
відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 19.09.2015 року з фототалицями, проведеного в смт. Браїлів слідчим СВ Жмеринського РВ УМВС України у Вінницькій області капітаном міліції ОСОБА_62 , за участю свідка ОСОБА_63 та його законного представника ОСОБА_34 та в присутності двох понятих встановлено, що 11.04.2015 року близько 22 години свідок прийшов до центру смт. Браїлів, де біля кафе «Уют» зустрівся з ОСОБА_43 та ОСОБА_31 , які приїхали на машині ОСОБА_32 марки «BMW». Близько 01.00 год. до них під`їхав на велосипеді спільний знайомий ОСОБА_7 , він підійшов до них та попросив ОСОБА_32 завести його на станцію «Браїлів», при собі ОСОБА_7 мав чорну дорожню сумку, в якій був одяг. Після цього вони всі разом поїхали до станції «Браїлів», ОСОБА_7 вказував дорогу, звернули у ліс, проїхали 30 метрів, зупинились і всі вийшли з машини, крім ОСОБА_30 , ОСОБА_7 зі своєї сумки дістав старий одяг та вдягнув поверх свого, далі сказав ОСОБА_38 чекати його біля машини, а ОСОБА_64 йти з ним. По дорозі ОСОБА_7 повідомив ОСОБА_64 про намір скоїти крадіжку з будинку ОСОБА_12 , на пропозицію останнього вчинити крадіжку свідок відмовився, однак вказівку ОСОБА_7 йти з ним і чекати виконував, так як боявся його. Відомо, де знаходиться будинок, з якого було скоєно крадіжку, розповів, що чекав ОСОБА_7 біля вказаного будинку 20-30 хвилин, після чого вони повернулись до авто, в ОСОБА_7 була чорна шкіряна чоловіча сумка, з якої він вийняв декілька карток поповнення рахунку «Київстар» та віддав ОСОБА_38 , після цього вони поїхали по домівках, що ще було в сумці не знає. Йому особисто ОСОБА_7 нічого не давав і не обіцяв (а. с. 180-187, том 2);
відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 19.09.2015 року з фототалицями, проведеного в смт. Браїлів слідчим СВ Жмеринського РВ УМВС України у Вінницькій області капітаном міліції ОСОБА_62 , за участю свідка ОСОБА_32 та в присутності двох понятих встановлено, що 11.04.2015 року близько 22 години свідок знаходився біля кафе «Уют» на своєму автомобілі «BMW» разом з товаришем ОСОБА_43 де зустріли ОСОБА_65 . Близько 01.00 год. до них під`їхав на велосипеді спільний знайомий ОСОБА_7 , він підійшов до них та попросив ОСОБА_32 завести його на станцію «Браїлів», при собі ОСОБА_7 мав чорну дорожню сумку, в якій був одяг і щось металеве. Після цього вони всі разом поїхали до станції «Браїлів», ОСОБА_7 вказував дорогу, звернули у ліс, проїхали 100 метрів, зупинились і всі вийшли з машини, крім ОСОБА_66 . ОСОБА_7 зі своєї сумки дістав старий одяг та вдягнув поверх свого, на обличчя вдягнув хустинку, на голову бейсболу, після чого сказав ОСОБА_38 чекати його біля машини, а ОСОБА_67 пішов з ОСОБА_7 в напрямку житлових будинків. Весь цей час ОСОБА_36 сидів в автомобілі і чекав. На питання слідчого, чи відомо йому було про наміри ОСОБА_7 свідок повідомив, що останній по дорозі повідомив їх про намір здійснити крадіжку з будинку ОСОБА_12 , зазначив, що даний намір підозрюваний мав ще на Новий Рік але свідок відговорював його від здійснення задуманого, на пропозицію ОСОБА_7 здійснити крадіжку разом з ним усі відмовились, ОСОБА_36 взагалі не приймав участі в розмові. Повернувшись з місця вчинення крадіжки через пів години, ОСОБА_7 зняв з себе старий одяг, поклав назад в свою сумку, що була в багажнику автомобіля, потім усі сіли в авто, у підозрюваного була чорна шкіряна чоловіча сумка, з якою він повернувся з лісу, що було в сумці не бачив. Потім ОСОБА_7 сказав їхати до переїзду станції «Козачівка», дістав з вищезазначеної сумки 6 карток поповнення рахунку оператора «Київстар» номіналом по 40 грн. кожна та віддав їх ОСОБА_31 за те, що той возив його, після цього ОСОБА_7 вийшов, а всі решта поїхали по домівках. Що ще знаходилось в сумці свідок не бачив, що було викрадено з будинку не знає. Картками поповнення рахунку оператора «Київстар» номіналом по 40 грн. кожна розпорядився наступним чином: 2 з них подарував своєму товаришу ОСОБА_68 , інші 4 заховав у себе дома в системний блок. Дані картки були знайдені та вилучені працівниками міліції при обшуку його домоволодіння. Не попередив ОСОБА_12 та працівників міліції про крадіжку, так як боявся ОСОБА_7 (а. с. 188-193, том 2);
згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 20.09.2015 року з фототаблицями за адресою по вул. Калініна, смт. Браїлів Жмеринського району в присутності свідка ОСОБА_69 та двох понятих встановлено, що в грудні 2014 року свідок разом зі своїм товаришем ОСОБА_70 знаходився біля магазину «Час Пік», який був на своєму автомобілі «Део Ланос». В той час до них підійшов ОСОБА_7 та попросив ОСОБА_48 завести його до його знайомого ОСОБА_8 , щоб забрати свої речі, після чого вони сіли в авто і поїхали по вул. Калініна, де спустившись до долини зупинили авто, ОСОБА_7 сказав ОСОБА_38 йти разом з ним, а ОСОБА_71 сказав зачекати їх біля ковбасного цеху. Дійшовши до будинку ОСОБА_8 , що розташований по АДРЕСА_2 , вони зайшли зі сторони городів, далі ОСОБА_7 пішов до будинку сам, проник в будинок через вікно, що розташоване зі сторони городу справа. Про домовленість між ОСОБА_7 і власником будинку свідку не було нічого відомо, що робив ОСОБА_7 в будинку він теж не знає. Через 30 хвилин ОСОБА_7 вийшов з будинки через те саме вікно, в руках в нього була гвинтівка, як пояснив ОСОБА_38 , це його гвинтівка, яку він дав у користування ОСОБА_8 . Після цього вони пішли до ковбасного цеху, де на них чекав ОСОБА_72 сівши в автомобіль ОСОБА_7 дав ОСОБА_38 та ОСОБА_49 гроші в сумі 5 000 російських рублів за те, що вони склали йому компанію. Про наміри ОСОБА_7 щодо здійснення крадіжки не знав, про крадіжку дізнався через тиждень. Що виніс ОСОБА_7 з будинку ОСОБА_8 окрім гвинтівки, не бачив. (а. с.225-232, том 2).
Усі вищенаведені докази підтверджують вину ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.289, ч.3 ст.185 КК України та спростовують доводи захисника щодо не доведення вини останнього у вчиненні даних злочинів.
Призначене судом першої інстанції покарання ОСОБА_7 за ч.2 ст.289, ч.3 ст.185 КК України у повній мірі відповідає вимогам ст.ст.50, 65 КК України та роз`ясненням Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», відповідно до яких особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Призначаючи вид та міру покарання ОСОБА_7 суд першої інстанції врахував особу винного, який негативно характеризується по місцю проживання, поведінку до вчинення кримінального правопорушення і після його вчинення, обставину, що обтяжує покарання рецидив злочинів, обвинувачений раніше судимий на шлях виправлення не став та вчинив нові злочини в період іспитового строку, які є багатоепізодними, шкоду потерпілим не відшкодував.

Враховуючи вищенаведене, будь-яких істотних порушень кримінально-процесуального закону, які б тягнули за собою скасування чи зміну оскаржуваного вироку колегія суддів не вбачає та вважає рішення суду першої інстанції обґрунтованим.

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України, у разі засудження особи до покарання у виді позбавлення волі, судом провадиться зарахування строку попереднього ув`язнення, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати у строк покарання строк попереднього ув`язнення засудженому ОСОБА_7 з 16 вересня 2015 року по 02 березня 2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, з 03 березня 2017 року по 12 вересня 2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі, з 13 вересня 2017 року по 28 грудня 2018 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 409, 418, 419 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 02 червня 2016 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін.
На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати у строк покарання строк попереднього ув`язнення засудженого ОСОБА_7 з 16 вересня 2015 року по 02 березня 2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, з 03 березня 2017 року по 12 вересня 2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі, з 13 вересня 2017 року по 28 грудня 2018 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

В решті вирок залишити без змін.

Касаційна скарга на ухвалу може бути подана до Верховного Суду протягом 3-х місяців з дня її проголошення, а засудженим який тримається під вартою в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді: (підпис)

Згідно з оригіналом