Провадження №1-кп/193/63/19
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
У Х В А Л А
08 квітня 2019 року смт.Софіївка

Софіївський районний суд Дніпропетровської області в складі:

судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

законного представника

особи, відносно якої передбачається застосування

примусових заходів виховного характеру ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

представника Софіївського райсектору

філії ДУ "Центр пробації" Галушки О,Г.

представника служби у справах

дітей Софіївської РДА ОСОБА_7

психолога ОСОБА_8

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт.Софіївка клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру у кримінальному провадженні №0000501 від 19 листопада 2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України відносно неповнолітнього:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець села Новохортиця Софіївського району Дніпропетровської області, українець, громадянин України, учень 8 класу Вишневої ЗОШ І-ІІІ ступенів, не одружений, не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ; проживає у неповній багатодітній сім`ї разом з матір`ю ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка офіційно не працює, -
вчинив суспільно-небезпечне діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_9 вчинив суспільно-небезпечне діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб, при слідуючих обставинах:

Малолітній ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 17.11.2018 у вечірній час (точного часу не встановлено), в ході спільної бесіди зі своїм товаришем - неповнолітнім ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , домовились здійснити крадіжку майна з території домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , що на праві власності належить громадянину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Після того, близько 00:00 годин 18.11.2018 року, малолітній ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_3 , (особа, яка після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність), з неповнолітнім ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна та обернення його на свою користь, діючи умисно, шляхом вільного доступу, прийшли до території вищевказаного домоволодіння, що належить ОСОБА_6 , де зі сторони городу, здійснили крадіжку металевої хвіртки розмірами: висота 1,6 м, ширина 0,9 м, яка виготовлена з двох металевих кутників 4х3 см, загальною довжиною 1,6 м. кожного, двох металевих кутників 4х3 см, загальною довжиною 0,9 м. кожного, в середині якої знаходилися сім металевих кутників 2х2 см, загальною довжиною по 1,6 м. кожного, згідно висновку експерта №3345/18 від 29.11.2018 року загальна вартість якої становить 300,02 грн.

Після чого, продовжуючи реалізацію своїх злочинних дії, підійшовши до приміщення погрібника, який розташований на частково огородженій території в АДРЕСА_1 , малолітній ОСОБА_9 (особа, яка після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність), підсадив неповнолітнього ОСОБА_10 на дах приміщення, звідки останній подав ОСОБА_9 металеву драбину розмірами: висота 1,29 м, ширина 0,9 м, яка була виготовлена з двох кутників розмірами 4х3 см, висотою по 1,29 м кожного та мала чотири металеві щаблі з металевого прута діаметром 8 мм, довжиною по 0,9 м. кожного, згідно висновку експерта №3345/18 від 29.11.2018 року загальна вартість якої становить 119,15 грн.

Після чого, малолітній ОСОБА_9 (особа, яка після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність) з неповнолітнім ОСОБА_10 з місця вчинення злочину з викраденим майном зникли, обернувши викрадене на свою користь.

Своїми умисними злочинними діями малолітній ОСОБА_9 та неповнолітній ОСОБА_10 спричинили потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду, згідно висновку експерта № 3345/18 від 29.11.2018 року, на загальну суму 419,17 гривень.

Вина неповнолітнього ОСОБА_9 у вчиненні суспільно-небезпечного діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб, підтверджується наступними доказами:

- протоколом огляду місця події від 18 листопада 2018 року (а.к.п.10-15) з фототаблицями;

- висновком експерта №3345/18 від 29.11.2018 року (а.к.п.46-50), згідно якого ринкова вартість б/в металевої драбини становить 119,15грн, ринкова вартість б/в металевої хвіртки становить 300,02 грн;

- протоколом проведення слідчого експерименту з участю неповнолітнього ОСОБА_9 від 26 грудня 2018 року(а.к.п.200-206);

- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_6 від 21.11.2018 року.

Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання та просив застосувати до неповнолітнього ОСОБА_9 примусові заходи виховного характеру у вигляді обмеження дозвілля та встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітнього строком на один рік.

Захисник у судовому засіданні не заперечує проти застосування до неповнолітнього ОСОБА_9 примусових заходів виховного характеру у вигляді обмеження дозвілля та встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітнього.

Законний представник неповнолітнього ОСОБА_5 не заперечує проти застосування до неповнолітнього ОСОБА_9 примусових заходів виховного характеру у вигляді обмеження дозвілля та встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітнього.

Потерпілий ОСОБА_6 не заперечує проти застосування до неповнолітнього ОСОБА_9 примусових заходів виховного характеру у вигляді обмеження дозвілля та встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітнього.

Представник служби у справах дітей вважає доцільним застосувати відносно неповнолітнього ОСОБА_9 примусових заходів виховного характеру у вигляді обмеження дозвілля та встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітнього.

Психолог не заперечує проти застосування до неповнолітнього ОСОБА_9 примусових заходів виховного характеру у вигляді обмеження дозвілля та встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітнього. Підтверджує, що тиску на неповнолітнього не було.

Заслухавши думки учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру відносно неповнолітнього ОСОБА_9 підлягає задоволенню, як обґрунтоване з наступних підстав.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , актовий запис №15 від 07 грудня 2004 року, ОСОБА_9 народився ІНФОРМАЦІЯ_6 , тобто на час вчинення суспільно-небезпечного діяння він не досяг віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність.
Згідно ч.2 ст.97 КК України примусові заходи виховного характеру, передбачені частиною другою статті 105 КК України, суд застосовує і до особи, яка до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого особливою частиною КК України.

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , будучи малолітньою особою, вчинив суспільно-небезпечне діяння, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення передбаченого, ч. 2 ст. 185 КК України, вперше, у віці 13 років, тобто, не досяг віку з якого може наступати кримінальна відповідальність, виправлення ОСОБА_9 можливе без застосування покарання. Беручи до уваги те, що відповідно до ст. 498 КПК України ОСОБА_9 , не досяг віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність за ч. 2 ст. 185 КК України 14 років, тобто він не є суб`єктом указаного злочину, стосовно останнього необхідно застосувати примусові заходи виховного характеру.

Вирішуючи питання щодо застосування до неповнолітнього ОСОБА_9 конкретного виду із заходів виховного характеру, суд виходить з наступного.

За загальними правилами та особливостями, визначеними нормами кримінального права, метою застосування заходів виховного характеру щодо неповнолітніх, перш за все, має бути забезпечення інтересів самого неповнолітнього.

Відповідно до ч. 2 ст. 484 КПК України під час кримінального провадження щодо неповнолітнього, в тому числі під час провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, суд та всі інші особи, що беруть у ньому участь, зобов`язані здійснювати процесуальні дії в порядку, що найменше порушує звичайний уклад життя неповнолітнього та відповідає його віковим та психологічним особливостям, роз`яснювати суть процесуальних дій, рішень та їх значення, вислуховувати його аргументи при прийнятті процесуальних рішень та вживати всіх інших заходів, спрямованих на уникнення негативного впливу на неповнолітнього.

При вирішенні питання про застосування примусових заходів виховного характеру відносно неповнолітнього ОСОБА_9 , суд враховує особу неповнолітнього, який навчається в 8му класі Вишневої загальноосвітньої школи I-III ступенів Софіївської районної ради Дніпропетровської області. За період навчання характеризується посередньо. Згідно характеристики з місця проживання сім`я характеризуються посередньо. Згідно інформації КЗ «Софіївська ЦРЛ» ДОР» на диспансерному обліку в лікарів психіатра та нарколога не перебуває. На момент вчинення суспільно-небезпечного діяння не досяг 14 років, тобто не досяг віку, з якого настає кримінальна відповідальність за скоєне діяння.

Таким чином, відповідно до п.2 ч. 2 ст.105 КК України, суд вважає необхідним застосувати до неповнолітнього ОСОБА_9 обмеження дозвілля та встановлення особливих вимог до поведінки, оскільки метою застосування примусового заходу виховного характеру у вигляді обмеження дозвілля є забезпечення інтересів неповнолітнього, цей захід виховного характеру за своєю суттю сприяє встановленню контролю, посилення позитивного впливу на неповнолітнього.

Пунктом 6 постанови Пленуму ВСУ від 15.05.2006 року №2 «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру», обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог щодо поведінки неповнолітнього (п.2 ч.2 ст.105 КК України) слід розуміти як: обмеження перебування поза домівкою в певний час доби; заборону відвідувати певні місця, змінювати без згоди органу, який здійснює за ним нагляд, місце проживання, навчання чи роботи, виїжджати в іншу місцевість; покладення обов`язку продовжити навчання, пройти курс лікування (за наявності хворобливого потягу до спиртного або в разі вживання наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів); тощо. Відповідно до ч. 3 ст. 105 КК України суд у кожному випадку встановлює конкретний строк, протягом якого органи, що здійснюють контроль та нагляд за поведінкою неповнолітнього, повинні пред`являти особливі вимоги щодо неї, а неповнолітній зобов`язаний їх дотримувати. Тривалість такого строку має бути достатньою для виправлення неповнолітнього.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за доцільне застосувати до неповнолітнього ОСОБА_9 примусові заходи виховного характеру у виді обмеження дозвілля та встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітнього.

Цивільний позов не заявлявся.

Витрати на залучення експерта, проведення експертиз відсутні.

Керуючись ст. ст.22, 97, 105 КК України, ст.ст. 292, 301, 498-501, 392-395 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора Софіївського відділу Жовтоводської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про застосування примусових заходів виховного характеру до неповнолітнього ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який до досягнення віку, з якого може настати кримінальна відповідальність, вчинив суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, відомості про яке внесені до ЄРДР 19 листопада 2018 року №0000501 - задовольнити.

Застосувати до неповнолітнього ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Новохортиця Софіївського району Дніпропетровської області, українця, громадянина України, учня 8 класу Вишневої ЗОШ І-ІІІ ступенів, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинив суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України примусовий захід виховного характеру у вигляді обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітнього строком на один рік.

Цивільний позов не заявлявся.

Витрати на залучення експерта, проведення експертиз відсутні.

Матеріали кримінального провадження №0000501 залишити при обвинувальному акті з подальшим зберіганням у справі №193/401/19, провадження 1-кп/193/62/19 .

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня її проголошення до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя ОСОБА_1