БОРЗНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
----------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
Справа №730/167/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"11" грудня 2018 р. м.Борзна
Борзнянський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретар ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Борзни кримінальне провадження №0000002 від 01.01.2018 року щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Велика Загорівка Борзнянського району Чернігівської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, раніше судимого Борзнянським районним судом 21.05.2014 року за ст.ст. 309 ч.1, 185 ч.3 КК України з призначенням покарання у виді 3 років позбавлення волі, а також тим же судом 09.12.2014 року за ст.263 ч.1 КК України з призначенням покарання у виді 4 років позбавлення волі, -

якого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.119 ч.1 КК України,

встановив :
ОСОБА_5 , маючи судимість, оскільки був раніше засуджений вироком Борзнянського районного суду від 21.05.2014 року за вчинення злочинів, відповідальність за які передбачена ст.ст.309 ч.1, 185 ч.3 КК України, до 3 років позбавлення волі, а також вироком вказаного суду від 09.12.2014 року за вчинення злочину, передбаченого ст.263 ч.1 КК України, до 4 років позбавлення волі, звільнившись 25.05.2017 року із місця позбавлення волі умовно-достроково на невідбутий термін 1 рік 2 місяці 8 днів, на шлях виправлення не став, і у період невідбутого покарання та непогашеної судимості вчинив чергове кримінальне правопорушення.

Так, 01.01.2018 року близько 01-00 год. ОСОБА_5 , знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи у житловому будинку ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2 , під час сварки з останньою, на грунті неприязних відносин, маючи умисел на нанесення тілесних ушкоджень останній, діючи з необережністю у формі злочинної недбалості, не передбачаючи можливості настання смерті ОСОБА_7 , хоча повинен був і міг передбачити настання зазначених наслідків, діючи умисно, наніс останній, яка сиділа на ліжку, чотири удари правою рукою по лівій частині голови, внаслідок чого, з наданням тілу прискорення, ОСОБА_7 впала із ліжка та вдарилась правою частиною голови об дерев`яну коробку міжкімнатних дверей, у результаті чого ОСОБА_7 отримала тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, яка супроводжувалася численними синцями та саднами голови, поверхневою забійно-рваною раною підборіддя, крововиливами у м`які покриви лоба та крововиливами під лівий листок твердої мозкової оболонки з морфологічними проявами дислокації головного мозку, синців та саден грудної клітки і спини, ділянок крововиливів у м`язкові тканини обох половин грудної клітки, закритого перелому тіла грудини та закритих переломів 2-5 та 4-го лівого ребер по середньо-ключичній лінії, 3-4 правих та 2-3 лівих ребер по передньо-пахвовій лінії, 8-9 правих та 6-го лівого ребер по лопатковій лінії без явних ознак зміщення уламків та ушкодження пристінкової плеври, саден та синців обох верхніх кінцівок, а також синців обох нижніх кінцівок, від яких потерпіла померла.

Згідно з висновком судово-медичної експертизи № 1 від 18.01.2018 року, тілесні ушкодження, виявлені у ОСОБА_7 , у комплексі відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя та перебувають у прямому причинно-наслідковому зв`язку з фактом настання смерті.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_5 в своїх показаннях пояснив, що він визнає свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, відповідальність за яке передбачена ст.119 ч.1 КК України.

Так, перебуваючи вдома у ОСОБА_6 за її запрошенням та її співмешканця ОСОБА_8 для святкування нового року, після вживання алкогольних напоїв між ним та господаркою виникла сварка з приводу висловленої підозри про викрадення ОСОБА_8 у нього мобільного телефону. Під час сварки він наніс ОСОБА_6 чотири удари нижньою частиною долоні правої руки по лівій частині обличчя. Від останнього удару ОСОБА_6 , яка сиділа навпроти, впала на підлогу, вдарившись правою частиною голови об дерев`яну дверну раму. Після цього він переніс її до ліжка. ОСОБА_6 постійно стогнала, і він попросив ОСОБА_8 достукатись до сусідів, щоб викликати швидку медичну допомогу. Через деякий час останній повернувся і сказав, що зателефонувати не вдалося. Через декілька годин, перебуваючи поряд з ОСОБА_6 , він, виявивши, що остання не дихає, почав робити їй непрямий масаж серця, а саме, надавлював долонями на грудну клітку ОСОБА_6 . Коли це не допомогло, то долонею наніс декілька ударів по щоках, приблизно чотири рази, з метою приведення останньої до тями. Після цього перевернув останню та з метою масажу серця надавлював долонями на ребра зі сторони спини. У проміжку часу між 04-00 год. та 05-00 год. він знову попросив ОСОБА_8 викликати швидку, а коли той повернувся безрезультатно, вирішив йти до себе додому. Через деякий час він був доставлений до поліції і дав показання про обставини події.

Допитаний в судовому засіданні судово-медичний експерт Ніжинського відділення СМЕ ОСОБА_9 з метою уточнення причин настання смерті ОСОБА_6 в своїх показаннях пояснив, що субдуральна гематома з лівої сторони голови утворилася у ОСОБА_6 внаслідок падіння останньої на тверду поверхню, якому передувало прискорення, що потягло за собою смерть потерпілої. Крім того, пояснив, що закритий перелом тіла грудини та закриті переломи 2-5 та 4-го лівого ребер по середньо-ключичній лінії, 3-4 правих та 2-3 лівих ребер по передньо-пахвовій лінії, 8-9 правих та 6-го лівого ребер по лопатковій лінії без явних ознак зміщення уламків та ушкодження пристінкової плеври могли виникнути внаслідок непрямого масажу серця у спосіб, який застосовувся ОСОБА_5 , виходячи з його показань.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 в своїх показаннях пояснив, що він та його співмешканка ОСОБА_6 , запросивши до себе ОСОБА_5 на святкування зустрічі нового року, вживали алкогольні напої. Уночі виник конфлікт між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 . Коли він заснув, його розбудив останній і попросив викликати швидку допомогу для ОСОБА_6 . Він звернувся до сусідів і намагався телефонувати, але зробити виклик не зміг, оскільки відбувались помилкові з`єднання із сторонніми абонентами. Потім він повернувся додому і, повідомивши ОСОБА_5 про несправність зв`язку, ліг спати, оскільки випив багато спиртного. Потім вранці він на вимогу ОСОБА_5 знову намагався телефонувати, щоб викликати швидку допомогу, однак знову це йому не вдалося зробити. Пригадав, що після цього ОСОБА_5 вийшов з їх будинку, а він продовжив відпочивати.

Допитані в судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та потерпіла ОСОБА_13 в своїх показаннях пояснили, що не були очевидцями події і їх показання не мають суттєвого доказового значення.

Вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, пердбаченого ст.119 ч.1 КК України, крім його показань в судовому засіданні підтверджена пред`явленими прокурором в судовому засіданні письмовими доказами, зокрема: протоколами огляду місця події від 01.01.2018 року;

висновком судово-медичної експертизи № 1 від 01.01.2018 року, в якому зазначено, що у ОСОБА_6 в області голови виявлено закриту черепно мозкову травму, і її смерть настала внаслідок стиснення головного мозку та його набряку.

висновком додаткової судово-медичної експертизи трупу ОСОБА_6 № 21 від 02.02.2018 року, зі змісту якого вбачається, що судово-медичні дані щодо механізму утворення більшості тілесних ушкоджень, які були встановлені при експертизі група ОСОБА_6 , (зокрема і тих, які обумовили смертельний наслідок) не суперечить даним, на які вказує ОСОБА_5 , а саме, виникнення їх внаслідок неодноразової дії рук сторонньої особи (удари по голові, стиснення грудної клітки) та внаслідок падіння на тверду поверхню, якому могло передувати можливе прискорення тіла (удар або поштовх), що підтверджується особливістю характеру та локалізації встановлених при експертизі трупа тілесних ушкоджень;

висновком судово-імунологічних експертиз №№ 23, 24 від 19.01.2018 року;

протоколом огляду предметів від 09.01.2018 року, а саме, чоловічих штанів та спортивної куртки, вилучених 03.01.2018 року у ОСОБА_5 , на яких виявлено плями речовини буро-коричневого кольору;

висновком судово-психіатричної експертизи №32 від 16.01.2018 року, в якому зазначено що на час вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_5 психічними розладами не страждав і міг усвідомлювати свої дії та керувати ними;

висновком судово-психіатричної експертизи №33 від 16.01.2018 року щодо відсутності у ОСОБА_5 синдрому алкогольної залежності;

висновком додаткової судово-медичної експертизи № 21 від 31.01.2018 року;

даними протоколу огляду предметів від 08.02.2018 року, а саме, мобільного телефону, вилученого під час огляду 01.01.2018 року житлового будинку ОСОБА_7 , мешканки АДРЕСА_2 , на якому була виявлена речовина буро-коричневого кольору, схожа на кров;

даними протоколу результатів аудіо- та відеоконтролю за підозрюваною особою від 30.01.2018 року.

З огляду на зазначене, а також враховуючи показання обвинуваченого, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування правопорушення, що виразилось у вбивстві, вчиненому через необережність, кваліфіковано правильно, як вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ст. 119 ч.1 КК України.

Вирішуючи питання щодо виду та міри покарання, яке слід призначити обвинуваченому з метою його виправлення та перевиховання, судом враховуються положення ст.50 КК України, а саме, що вирок передбачає не лише покарання, а й виправлення засудженого, а також спрямований на запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. Водночас, особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Також судом надається оцінка таких обставин та фактів у справі, а саме:
- характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого обвинуваченим злочину, який відповідно до ст.12 КК України кваліфікується як злочин середньої тяжкості;
- посередню характеристику з місця проживання щодо особи обвинуваченого;
- обставини, що пом`якшують покарання відповідно до ст.66 КК України, визнання вини у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення та щире каяття;
- згідно з ст.67 КК України обставиною, що обтяжує покарання, є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, рецидив злочину.
Згідно з даними, що надані суду Борзнянською ЦРЛ, обвинувачений не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра.
Тому, з урахуванням санкції, передбаченої ст.119 ч.1 КК України, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 за вчинення даного злочину покарання у вигляді позбавлення волі, що саме таке покарання необхідне та достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.
Водночас підлягає врахуванню й те, що ОСОБА_5 засуджено вироком Борзнянського районного суду від 21.05.2014 року за ст.ст. 309 ч.1, 185 ч.3 КК України до 3 років позбавлення волі та за вироком 09.12.2014 року за ст. 263 ч.1 КК України до 4 років позбавлення волі, однак звільнення його відбулось із місць позбавлення волі 25.05.2017 року умовно-достроково з невідбутим строком 1 рік 2 місяці 8 днів.

Тому, остаточне покарання у вигляді позбавлення волі підлягає визначенню на підставі ст.71 КК України шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком Борзнянського районного суду від 09.12.2014 року.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 слід рахувати з часу його затримання 03.01.2018 року.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлявся.

Відповідно до ст.ст.98, 100 ч.9 п.3 КПК України речові докази у справі: зрізи нігтів з рук ОСОБА_5 , штани та куртка, які зберігаються у Борзнянському ВП Бахмацького ВП ГУНП Чернігівської області, підлягають знищенню після набрання вироком законної сили, телефон «Нокія 1200» та акумулятор до нього слід повернути власнику.

Керуючись ст.ст.71, 100, 122, 370, 373, 374, 376 КПК України, ст.119 ч.1 КК України, суд, -

засудив:

ОСОБА_5 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні щодо вчинення кримінального правопорушення передбаченого ст.119 ч.1 КК України, та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки.

З урахуванням правил, визначених ст.71 КК України, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання у вигляді позбавлення волі, призначеного ОСОБА_5 за вироком Борзнянського районного суду Чернігівської області від 09.12.2014 року, призначити ОСОБА_5 остаточне покарання у вигляді 5 років позбавлення волі.

Строк відбування ОСОБА_5 покарання, призначеного за даним вироком, рахувати з часу його затримання 03.01.2018 року.

Речові докази у справі: зрізи нігтів з рук ОСОБА_5 , штани та куртка, які зберігаються у Борзнянському ВП Бахмацького ВП ГУНП Чернігівської області - знищити після набрання вироком законної сили, телефон «Нокія 1200» та акумулятор до нього слід повернути власнику.

Запобіжний захід, обраний щодо ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою, залишити без зміни до набрання вироком законної сили.

На вирок суду може бути подана апеляція до Чернігівського апеляційного суду упродовж 30 денного строку з дня його проголошення.

Суддя
Борзнянського районного суду ОСОБА_1