Провадження №1-в/447/242/18
Справа №461/7913/17
У Х В А Л А
Іменем України

26.11.2018 року Миколаївський районний суд Львівської області

у складі: голову ючого-судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у місті Миколаєві Львівської області у порядку вирішення питань, повязаних з виконанням вироку, справу за поданням Миколаївського районного сектора філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області Міністерства юстиції України про застосування покарання за наявності кількості вироків щодо:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,уродженця м. Львів, українця, громадянина України, жителя АДРЕСА_1 .

в с т а н о в и в:

Інспектор Миколаївського РС філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області Міністерства юстиції України ОСОБА_5 , як особа, уповноважена згідно ч. 1 ст. 539 КПК України звертатися до суду для вирішення питань, які виникають під час виконання вироку, подала до суду подання, погоджене у встановленому порядку, в якому просить вирішити питання про застосування покарання за наявності кількох вироків відносно ОСОБА_4 .

Подання обґрунтоване тим, що 06.02.2018 року на виконання до Миколаївського районного відділу з питань пробації надійшов вирок з Франківського районного суду м. Львова від 05.12.2017 року, згідно якого громадянин ОСОБА_4 засуджений за ст. 185 ч. 2 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з випробуванням згідно ст. 75 КК України на 1 рік.

24.09.2018 року на виконання до Миколаївського районного відділу з питань пробації надійшов вирок Галицького районного суду м. Львова, згідно якого 14.03.2018 року, згідно якого громадянин ОСОБА_4 засуджений за ст. 185 ч. 2 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки, про те в резолютивній частині вироку, згідно ст.71 КК України, не приєднано вирок Франківського районного суду м. Львова від 05.12.2017 року.

А також, 24.09.2018 року до Миколаївського районного відділу з питань пробації для відома надійшов вирок Залізничного районного суду м. Львова на вищезгаданого засудженого, якого 04.01.2018 року засуджено до 2 років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з випробуванням, згідно ст. 75 КК України, з іспитовим строком на 1 рік, у зв"язку з чим інспектор Миколаївського районного сектора з питань пробації був змушений звертатися до суду із даним поданням..

Суд, заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.539 та п.11 ст.537 КПК України орган, який виконує вирок, вправі звернутись до суду за місцем виконання вироку для вирішення питання про застосування покарання за наявності кількох вироків.

Так, відповідно до п. 11 ч. 1ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про застосування покарання за наявності кількох вироків.

Зі змісту даної статті вбачається, що питання визначення порядку застосування покарання за наявності декількох вироків можуть вирішуватися на стадії виконання вироку у випадках, якщо стосовно засудженого є не звернений до виконання вирок, про який не було відомо суду, що постановив останній за часом вирок, і тому суд не призначив покарання за правиламист.71 КК України(п. 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання»).

Як вбачається із матеріалів справи, вищезазначені вироки відносно ОСОБА_4 набрали законної сили та усі направлені на виконання до Миколаївського РС філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області Міністерства юстиції України, де перебувають на виконанні.

Згідно п. 23Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», розяснено, що коли особа, щодо якої було застосовано звільнення від відбування покарання з випробуванням, вчинила до постановлення вироку у першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно.

Відповідно дост. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обовязків має право на справедливий судовий розгляд. Виконання судового рішення є складовою частиною судового розгляду.

Також, суд звертає увагу на розяснення, викладені в п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 1990 року «Про практику застосування судами України процесуального законодавства при вирішенні питань, повязаних із виконанням вироків», з яких вбачається, що не підлягають розгляду у порядку, передбаченомуст. 539 КПК України, питання, які порушують суть вироку і погіршують становище засудженого; звужують або розширюють обсяг обвинувачення; стосуються прогалин і недоліків вироків у частині кваліфікації злочинів, призначення покарання, вирішення цивільного позову.

Зокрема, відповідно до розяснень, котрі містяться у вищезазначеній постанові, не можна уточнювати призначене покарання (як основне так і додаткове) щодо його виду та строку й призначити покарання за кожний злочин окремо, якщо суд призначив покарання тільки за сукупністю злочинів, або призначити покарання за сукупністю злочинів, якщо його було призначено за кожний злочин окремо, призначити покарання за сукупністю вироків, коли при винесенні останнього за часом вироку суду було відомо про наявність інших невиконаних вироків, але питання про призначення покарання згідно зіст. 43 КК Українине було вирішено.

Крім того, у порядку передбаченомурозділом VІІІ КПК України, суд може вирішувати на стадії виконання вироків, лише ті питання, які не стосуються суті вироку, і не тягнуть погіршення становища засудженого. Не підлягають розгляду у такому порядку питання, які зачіпають суть вироку та погіршують становище засудженого; звужують або розширюють обсяг обвинувачення; стосуються прогалин і недоліків вироків в частині кваліфікації злочинів, призначення покарання, вирішення цивільного позову.

Суд вважає за необхідне вирішити питання про застосування покарання за наявності кількох вироків шляхом їх самостійного виконання.

Керуючись ст. ст.537,539 КПК України, суд -

п о с т а н о в и в:

Подання Миколаївського районного сектора філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області Міністерства юстиції України про застосування покарання за наявності кількості вироків щодо засудженого ОСОБА_4 - задоволити.

Вирішити питання про застосування покарання за наявності кількох вироків відносно ОСОБА_4 шляхом їх окремого виконання.

Ухвала суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Миколаївський районний суд Львівської області протягом семи днів з моменту її проголошення.

Суддя ОСОБА_1