Виноградівський районний суд Закарпатської області
_____________________________________________________________________
Справа № 299/3683/18
У Х В А Л А
15.11.2018 року м.Виноградів

Слідчий суддя Виноградівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Виноградівського відділення поліції Берегівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою по кримінальному провадженню внесеного до Єдиного реєстр досудових розслідувань № 0001160 від 13.11.2018 року щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого, ч. 1 ст. 121 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий, за погодженням з прокурором, звернувся до слідчого судді із клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Подане клопотання мотивовано тим, що 13 листопада 2018 року близько 11 години ОСОБА_6 , перебуваючи на території дворогосподарства за адресою АДРЕСА_1 , в стані алкогольного сп`яніння, в ході словесного конфлікту, схопив у руки дерев`яну палку - руків`я від лопати, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та передбачаючи наслідки, які можуть настати після їх вчинення, з метою спричинення тілесних ушкоджень, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, підійшов до свого батька ОСОБА_6 , та почав наносити йому множинні удари дерев`яною палкою в область голови.

В подальшому ОСОБА_6 реалізовуючи свій злочинний умисел направлений на спричинення тілесних ушкоджень батьку ОСОБА_6 зайшов до будинку, звідки із кухонної кімнати взяв ножиці та вийшов на дворогосподарство, де тримаючи в правій руці закриті ножиці наніс один удар лезами кінців ножиць ОСОБА_6 в область живота по центру, завдавши при цьому потерпілому тілесні ушкодження у вигляді проникаючої рани живота, які у відповідності до наказу № 6 від 17.01.95 року Міністерства охорони здоров`я України «Про затвердження правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння. Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_6 було доставлено до хірургічного відділення Виноградівської районної лікарні.

Своїми умисними діями ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.121 КК України, тобто умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне в момент заподіяння.

13 листопада 2018 року о 20 годині 40 хвилин ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 на підставі ст. 208 КПК України затримано та поміщено до ізолятору тимчасового тримання Виноградівського відділення поліції.

14 листопада 2018 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не працюючого, не судимого, не одруженого, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Вина підозрюваного ОСОБА_6 , підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: протоколом огляду місця події від 13.11.2018 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_7 , протоколом допиту свідка ОСОБА_8 , протколом допиту свідка ОСОБА_9 , протоколом медичного освідчення для встановлення, факту вживання алкоголя та стану сп`яніння №552.

Згідно п.4 ч.І ст.184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених у ст.177 КПК України, а саме: можливість переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки ОСОБА_6 не має постійного місця роботи, міцних соціальних зв`язків та тривалий час перебував за межами України на сезонних роботах, незаконно впливати на потерпілого ОСОБА_6 , який являється його батьком та проживає з разом із ним, незаконно впливати на свідків, які проживають із ним по- сусідству, продовжити займатися злочинною діяльністю, а також вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Зокрема, існують ризики в тому, що ОСОБА_6 , перебуваючи на волі може перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні, незаконно впливати на потерпілого, свідка, може не з`являтися на виклики слідчого, прокурора, суду, а не обрання такого виду запобіжного заходу не забезпечить виконання підозрюваним ОСОБА_6 , покладених на нього процесуальних обов`язків, що в подальшому може призвести до невиконання кримінального судочинства.

Враховуючи те, що ОСОБА_6 вчинив злочин проти життя та здоров`я особи, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі до восьми років, може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, не з`являтись на виклики слідчого, прокурора, суду, з метою переховування від органів досудового розслідування, може виїхати за межі Закарпатської області, впливати на свідків та потерпілого в кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та існує ризик його протиправної поведінки, у зв`язку з чим особисте зобов`язання, особиста порука підозрюваного, домашній арешт та застава будуть недостатньо ефективними запобіжними заходами для запобігання ризикам порівняно із взяттям під варту.

Отже, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України, а також наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, дають підстави для обрання запобіжного заходу стосовно ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою.

Прокурор та слідчий у судовому засіданні клопотання підтримали.

Підозрюваний у судовому засіданні показав, що працює сезонним робітником, виїжджає на заробітки в Росію. Щодо обставин події показав, що наніс батькові удар ножем в область живота під час сварки, оскільки батько відмовився віддавати зароблені ним гроші. Розгляд клопотання залишив на розсуд суду.

Захисник щодо клопотання заперечив та зазначив, що підстави для задоволення клопотання відсутні, оскільки підозрюваний вину визнає та співпрацює із слідством. Намірів переховуватися не має, раніше не судимий. Просив застосувати відносно підозрюваного домашній арешт.

Заслухавши доводи прокурора та слідчого, які клопотання підтримали, підозрюваного та захисника, які просили у задоволенні клопотання відмовити, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, суд приходить до наступного висновку.

Слідчий суддя констатує, що клопотання про обрання запобіжного заходу подано до суду в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування й відповідає вимогам ст. ст. 183, 184 КПК України, ґрунтується на вимогах закону та змісті викладених у ньому доводів.

Прокурор довів наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Указаний висновок підтверджується копією повідомлення ОСОБА_6 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, яка 14.11.2018 року з дотриманням положень ст. 278 КПК України йому вручена та наданими прокурором доказами: протоколом огляду місця події від 13.11.2018 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_7 , протоколом допиту свідка ОСОБА_8 , протколом допиту свідка ОСОБА_9 .

Слідчий суддя також визнає доведеним обставинами про те, що існують передбачені ст. 177 КПК України ризики, зокрема, ризики того, що ОСОБА_6 перебуваючи на волі, з метою уникнення від кримінальної відповідальності, може переховуватись від органу досудового розслідування або суду, перешкоджати встановленню істини в кримінальному провадженні, учинити інше кримінальне правопорушення.

З урахуванням доведеності вищенаведених ризиків, слідчий суддя вважає доведеним, що інші, більш м`які (особисте зобов`язання, особиста порука та домашній арешт), запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Слідчим суддею також враховується тяжкість вчиненого злочину: відповідно до ст. 12 КК України підозрюваний підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яке передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, тобто у вчиненні тяжкого злочину, дані про особу ОСОБА_6 не працюючий, не одружений, за місцем проживання характеризується посередньо, зловживає алкогольними напоями. Крім того приймається до уваги, що підозрюваний не має постійного місця роботи, в пошуках заробітку виїжджає за межі України, не має стійких соціальних зв`язків, оскільки не одружений, та не має дітей, тобто не має чинників, які б прив`язували його до місця свого проживання.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02. 2006, №3477-IV встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Пунктом «с» ч.1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоровя підозрюваного; міцність соціальних звязків підозрюваного в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан підозрюваного; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа.

З врахуванням обставин провадження та долучених до матеріалів клопотання доказів, в тому числі документів, які свідчать про проведення першочергових необхідних слідчих дій, суд вважає підозру, яка повідомлена підозрюваному обґрунтованою, а долучені докази такими, що переконують неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила даний злочин.

Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

З огляду на викладене, для запобігання ризиків, які зазначені в клопотанні, слідчий суддя вважає, що застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу не гарантуватиме та не забезпечуватиме запобігання вказаним ризикам та виконанням підозрюваним процесуальних обов`язків, у зв`язку з чим заперечення сторони захисту слідчий суддя відхиляє.

Зокрема, слідчим суддею враховується те, що згідно рішення Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

У відповідності до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

При цьому, суд звертає увагу сторони захисту на те, що такі об`єктивні дані не повинні бути достатніми для засудження особи, апріорі, останні повинні лише об`єктивно зв`язувати певну особу з певним злочином для можливості застосування заходу забезпечення кримінального провадження при наявності реальних ризиків, а у разі ж не доведеності вини особи за наслідками судового розгляду, останній може бути виправданий судом, у тому числі, з урахуванням положень Конституції України.

Слідчий суддя вважає, що запобіжний захід у виді тримання під вартою з урахуванням його тривалості не виходить за межі розумного строку, відповідає характеру та тяжкості діянь, які інкримінуються підозрюваному, тяжкістю покарання, яке йому загрожує згідно санкції статті, кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.

Окрім наявної обґрунтованої підозри, встановлені ризики є дійсними та триваючими, і вони виключають, на даний час, можливість застосування до підозрюваного запобіжного заходу на більш м`який.

Будь-яких інших обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного слідчим суддею/судом, на даному етапі, не встановлено та сторонами не доведено.

Таким чином, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є співмірним існуючим ризикам, відповідає особі підозрюваного та тяжкості пред`явленого йому обвинувачення, зможе забезпечити виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків, а відтак є необхідним за даних обставин та відповідає характеру кримінального провадження та суспільному інтересу.

Застосовуючи такий вид запобіжного заходу, слідчий суддя виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України, із ступеня тяжкості інкримінованих кримінальних правопорушень.

За таких обставин, слідчий-суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, щодо підозрюваного слід застосувати винятковий запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 183 КПК України, оскільки злочин, передбачений ч. 1 ст. 121 КК України вчинений із застосуванням насильства.

Керуючись ст. ст. 182, 183, 194 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, починаючи з часу затримання 20.год. 40 хв. 13.11.2018 року і до 20.год. 40 хв. 11.01.2019 року.

Датою закінчення запобіжного заходу є 11.01.2019 року року 20.год. 40 хв.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і підлягає до негайного виконання органом досудового розслідування.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1