Комінтернівський районний суд м.Харкова
Номер провадження №1-кс/641/1273/2019 Справа №641/1966/19
УХВАЛА
26 березня 2019 року Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
Слідчий СВ Слобідського відділу поліції ГУНП в Харківській області капітан поліції ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором процесуальним керівником, начальником Слобідського відділу Харківської місцевої прокуратури № 5 радником юстиції ОСОБА_5 , звернувся до суду з клопотанням про арешт тимчасово вилученого під час огляду місця події майна, а саме металеву кришку від погребу розмірами 100х110 см. з каркасною квадратною металевою рамою звареною з металевих кутків розміром 85х84 см., чотирьох металевих труб довжиною 200 см. зварені між собою, по дві штуки, одним металевим куток та трьома металевими трубами довжиною 65 см.
Обґрунтовуючи клопотання, слідчий послався на те, що 02.03.2019 до Слобідського ВП ГУ НП в Харківській області надійшла заява ОСОБА_6 про те, що 02.03.2019 року за адресою м. Харків, вул. Танкопія 16, не відома особа шляхом вільного доступу викрала металеву драбину та кришку від льоху, які належать ОСОБА_6 .
Під час досудового розслідування, у якості потерпілого, було допитано ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який пояснив, що 02.03.2019 він вийшов зі своєї квартири та пішов до свого підвалу, який розташовано з будинком у якому він мешкає, а саме АДРЕСА_1 , та виявив, що у нього було викрадено металеву кришку від підвалу з каркасом та дві саморобні металеві драбини зварені з металевих труб та вуголків, які були у підвалі. Пізніше ОСОБА_6 виявив викрадені у нього речі на пункті прийому металу розташованому біля буд. № 26-Б по вул. Танкопія у м. Харкові.
19.03.2019 працівником пункту прийому металу ОСОБА_7 було добровільно видано металеву кришку від погребу розмірами 100х110 см. з каркасною квадратною металевою рамою звареною з металевих кутків розміром 85х84 см., чотири металеві труби довжиною 200 см. зварені між собою одним металевим куток та трьома металевими трубами довжиною 65 см., котрі було оглянуто протоколом огляду місця події та вилучено до Слобідського ВП ГУ НП в Харківській області.
Враховуючи вищевикладене, є достатні підстави вважати, що вилучені в ході огляду металева кришка від погребу розмірами 100х110 см. з каркасною квадратною металевою рамою звареною з металевих кутків розміром 85х84 см., чотири металевих труби довжиною 200 см. зварені між собою, по дві штуки, одним металевим куток та трьома металевими трубами довжиною 65 см., є предметами вчинення злочину, що мають значення речових доказів по даному кримінальному провадженню, які необхідні для подальшого проведення судової експертизи в якості об`єкта дослідження, а тому на них необхідно накласти арешт з метою забезпечення їх збереження.
Дослідивши копії матеріалів, доданих до клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слідчого є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.
Так, Відповідно до ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Згідно п. 3 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;
Згідно ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до ч 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:
1) правову підставу для арешту майна;
2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);
4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Слідчий, звертаючись з клопотанням про арешт майна довів правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, та встановивши відсутність наслідків арешту майна для інших осіб.
Слідчий суддя вважає, що слідчим доведені обставини, для арешту майна, передбачені КПК України.
За таких обставин, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слідчого обґрунтовано та підлягає задоволенню.
Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 170, 172, 173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя,-
Накласти арешт на металеву кришку від погребу розмірами 100х110 см. з каркасною квадратною металевою рамою звареною з металевих кутків розміром 85х84 см., чотири металевих труби довжиною 200 см. зварені між собою, по дві штуки, одним металевим куток та трьома металевими трубами довжиною 65 см., що були вилучені які було вилучено під час огляду місця події від 19.03.2019 у ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_1 та фактично належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з метою приєднання їх до кримінального провадження у якості речових доказів.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Виконання ухвали про арешт майна доручити слідчому.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя- ОСОБА_1