пр. № 1-кс/759/1155/19
ун. № 759/3067/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 лютого 2019 року м. Київ

Слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Київської місцевої прокуратури №8 ОСОБА_3 , розглянувши клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури №8 ОСОБА_3 про арешт майна в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001119 від 09.02.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 190, ст. 356 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

18.02.2019 року до слідчого судді надійшло клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури №8 ОСОБА_3 про арешт майна в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001119 від 09.02.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 190, ст. 356 КК України, в якому прокурор просив накласти арешт на нежитлове приміщення площею 109,8 кв.м. за адресою: м. Київ, вул. Булаховського, буд. 5-Д; РНОНМ 00, шляхом позбавлення права на його відчуження.
Вказане клопотання обґрунтовується тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , ОСОБА_5 вчиняють шахрайські дії по заволодінню нежитловим приміщенням площею 109,8 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , оціночною вартістю 2 983 000 грн.

Згідно до заяви ФГВФО встановлено, що ОСОБА_4 , використовуючи своє службове становище, будучи відповідальним за роботу з ДРОРМ не наклав обтяження на предмет застави (легковий автомобіль марки Lexus 350, 2008 р.в., заставною вартістю 605 000,00 грн.) за кредитним договором № 326/П/60/2008-980 від 04.08.2008 укладеного між ПАТ «КБ «Надра» та ОСОБА_6 , внаслідок чого банку завдано істотну шкоду.
Загалом, внаслідок недобросовісного ставлення до виконання своїх обов`язків ОСОБА_4 не забезпечив накладення обтяження на предмети застави майже по 200 завідомо безповоротним кредитам.
Водночас, незважаючи на звільнення ОСОБА_4 з ПАТ «КБ «Надра» ще в 2008 році (наказ № 1412 від 20.08.2008) останній, володіючи інсайдерською інформацією, продовжує вчиняти шахрайські дії з метою виведення активів банку.
Так відомо, що ОСОБА_4 з метою виведення об`єктів нерухомості банку вступив у злочинну змову з приватним нотаріусом Обухівського нотаріального округу Київської області ОСОБА_7 .
Зокрема, установлено, що на даний час зазначеними особами вживаються заходи по незаконній перереєстрації права власності на об`єкти нерухомості, які належать ПАТ «КБ «Надра» та перебувають в заставі Національного банку України, а саме: нежитлове приміщення площею 109,8 кв.м., за адресою: м. Київ вул. Булаховського, буд 5-Д, оціночною вартістю 2 983 000,00 грн.
Вчинення подібних шахрайських дій з активами неплатоспроможних банків є сталою практикою для ОСОБА_7 , який у 2016 році на підставі завідомо підробленого рішення Апеляційного суду Київської області здійснив незаконну перереєстрацію права власності на земельні ділянки, які належали ПАТ «Дельта Банк».
Нежитлове приміщення площею 109,8 кв.м. за адресою: м. Київ, вул. Булаховського, буд. 5-Д; РНОНМ 00, що було предметом забезпечення по вищевказаним кредитам, визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, відповідно до ст. 98 КПК України.
На даний час з метою збереження вищевказаних речових доказів у кримінальному провадженні, що в подальшому дасть змогу відшкодувати збитки нанесені ПАТ «КБ «Надра» та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, в якому розпочато процедуру ліквідації, виникла необхідність у накладенні арешту на нерухоме майно та права на нього, шляхом заборони на його відчуженн.
Беручи до уваги вищевикладене та враховуючи, що в матеріалах кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав щодо накладення арешту на майно, у вигляді нежитлового приміщення площею 109,8 кв.м. за адресою: м. Київ, вул. Булаховського, буд. 5-Д РНОНМ 00, шляхом позбавлення права на йогх відчуження, зметою швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура, з метою збереження речових доказів.

На підставі наведеного прокурор просив клопотання задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав у повному обсязі, просив його задовольнити з підстав, викладених у клопотанні.

Згідно ч. 4 ст. 38 КПК України орган досудового розслідування зобов`язаний застосувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Власник майна до суду не викликався, у відповідності до ч. 2 ст. 172 КПК України.

Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши доводи прокурора, слідчий суддя дійшов висновку про наявність правових підстав для його задоволення, виходячи із наступного.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України передбачені такі види заходів забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

Відповідно ч.1, ч. 2 ст.172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання. Клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Згідно ч.10 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Згідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Постановою прокурора Київської місцевої прокуратури №8 ОСОБА_3 від 15.02.2019 року визнано об`єкт нерухомості за адресою: м. Київ, вул. Булаховського, буд. 5-Д; РНОНМ 00, речовими доказами у кримінальному провадженні №0001119.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 18.02.2019 року, нежитлове приміщенням площею 109,8 кв.м. за адресою: м. Київ, вул. Булаховського, буд. 5-Д РНОНМ 00на праві власності зареєстровано за ПАТ КБ "Надра".

Оскільки стороною кримінального провадження доведено необхідність накладення арешту на майно з метою збереження речових доказів та враховуючи, що майно не яке прокурор просить накласти арешт, відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, та з метою попередження незаконного відчуження майна, або пошкодження, або настання інших наслідків, вважаю за необхідне накласти арешт на майно шляхом накладення заборони на його відчуження, яке є співрозмірним обмеженням права власності, яке відповідає завданням кримінального судочинства.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 98, 170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури №8 ОСОБА_3 про арешт майна в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001119 від 09.02.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 190, ст. 356 КК України, - задовольнити.

Накласти арешт на нежитлове приміщення площею 109,8 кв.м. за адресою: м. Київ, вул. Булаховського, буд. 5-Д; РНОНМ 00,шляхом позбавлення права на його відчуження.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд м. Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення, а для особи, без виклику якої було постановлено ухвалу, - строк апеляційного оскарження обчислюється з дня отримання нею копії даної ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1