Справа № 567/1506/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2019 року м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1

секретар - ОСОБА_2

з участю:
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000386 по обвинуваченню
ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Милятин Острозького району Рівненської області, громадянина України, неодруженого, не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.309 КК України

встановив:

27.09.2018 року ОСОБА_4 , діючи умисно, незаконно, без мети збуту, для власного вживання, всупереч вимог Закону України "Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори", Закону України "Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними" та Порядку провадження діяльності, пов`язаної з обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та контролю за їх обігом, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №589 від 03.06.2009 року, перебуваючи на околиці с.Почапки Острозького району Рівненської області, придбав, шляхом привласнення знайденої дикорослої рослини коноплі, з якої обірвав листя, в послідуючому переніс до свого місця проживання, що в АДРЕСА_1 , де частково подрібнив та висушив, тим самим виготовив наркотичний засіб канабіс.

Відповідно до висновку судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів №2.1-987/18 від 25.10.2018 року, подрібнена речовина рослинного походження, зеленого кольору, яка містилася у трьох паперових згортках та яку незаконно виготовив і зберігав ОСОБА_4 , є наркотичним засобом канабіс, загальною масою 11,967 г (в перерахунку на висушену речовину), який згідно постанови Кабінету Міністрів України №770 від 06.05.2000 року Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів та постанови Кабінету Міністрів України №1890 від 12.12.2002 року Про внесення змін до переліку наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, віднесений до таблиці №1 списку №1 Особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено.

Вказаний наркотичний засіб ОСОБА_4 незаконно, тобто в порушення вимог вказаних законів, зберігав в трьох паперових згортках у кишені своєї куртки для власного вживання без мети збуту та 11.10.2018 року близько 16 год. 35 хв. був зупинений працівниками поліції, які під час поверхневого огляду ОСОБА_4 , виявили та вилучили у нього зазначений наркотичний засіб.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.309 КК України винним себе визнав повністю. При цьому показав, що 27.09.2018 року, перебуваючи на околиці с.Почапки Острозького району Рівненської області, знайшов дикорослу рослину коноплі, з якої обірвав листя, які в послідуючому переніс до будинку за місцем свого проживання, що в АДРЕСА_1 . Після чого, з метою власного вживання, частково подрібнив та висушив вказані рослини.

Зазначив, що висушену речовину зберігав в трьох паперових згортках в кишенях своєї куртки та 11.10.2018 року вказаний наркотичний засіб був вилучений працівниками поліції.

У вчиненому розкаюється та зазначає, що подібного більше не вчинятиме.

При цьому, обвинувачений ОСОБА_4 вказав, що ним не оспорюється виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, а тому вважає недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин, які ніким не оспорюються, та йому відомо, що в даному випадку він буде позбавлений права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку. Зазначена позиція є добровільною та не є наслідком застосування погроз чи примусу.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються.

Враховуючи, що учасниками процесу не оспорюються фактичні обставини кримінального правопорушення, доведеність вини обвинуваченого та кваліфікація його дій, обвинувачений повністю визнав вину в інкримінованому йому злочині, погодився з усіма обставинами та кваліфікацією вчиненого ним діяння, прокурор вважає недоцільним встановлення всіх обставин при цьому, судом з`ясовано правильне розуміння обвинуваченим та іншими учасниками судового розгляду змісту цих обставин та за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши їм, що в такому разі вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку, суд вважає недоцільним дослідження інших доказів, окрім тих, які просить дослідити прокурор і з чим погодився обвинувачений ОСОБА_4 .

Таким чином, суд приходить до висновку, що пред`явлене ОСОБА_4 обвинувачення знайшло своє підтвердження в судовому засіданні в повному обсязі та дії ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч.1 ст.309 КК України, тобто незаконне виготовлення, придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.
Відповідно до ст.50 КК України, покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.
Відповідно до ст.65 КК України, при призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Виходячи з засади співмірності, призначене покарання за своїм видом і розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують. Без урахування й належної оцінки всіх цих обставин у своїй сукупності обрана міра покарання не може вважатися справедливою.

Визначені у ст.65 КК України загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення особи та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого та зокрема те, що відповідно до ст.12 КК України даний злочин кваліфікується як злочин середньої тяжкості, відповідальність за який передбачає альтернативу видів покарання, дані про особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Одночасно, беручи до уваги особу обвинуваченого, суд враховує, що ОСОБА_4 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, по місцю проживання характеризується позитивно, на диспансерному обліку в психіатричному та наркологічному кабінетах Острозької ЦРЛ не числиться.

З досудової доповіді, складеної 10.01.2019 року Острозьким районним сектором з питань пробації філії Державної установи "Центр пробації" у Рівненській області, вбачається що обвинувачений офіційно не працює, однак займається веденням домашнього господарства, за місцем проживання характеризується позитивно, скарг та заяв на його поведінку не надходило, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався. З врахуванням інформації, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, а також середню ймовірність вчинення повторного правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_4 можливе без позбавлення або обмеження волі та не становить високої небезпеки для суспільства. Одночасно, у разі звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, орган пробації не вважає доцільним покладення на нього додаткових обов`язків.

Відповідно до ст.66 КК України, як пом`якшуючі покарання обставини, суд враховує активне сприяння ОСОБА_4 розкриттю злочину та його щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 не встановлено.
Наявність обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд вважає такими, що вказують на можливість виправлення ОСОБА_4 без реального позбавлення волі, але в умовах нагляду за ним та дозволяють звільнити його від відбування покарання з випробуванням і встановленням іспитового строку на підставі ст.75 КК України та покладення обов`язків періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та навчання, відповідно до п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України.

При вирішенні питання про відшкодування процесуальних витрат суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.1, 2 ст.122 КПК України, витрати, пов`язані із залученням експертів, несе сторона кримінального провадження, яка заявила клопотання про залучення експерта. Залучення стороною обвинувачення експертів спеціалізованих державних установ, а також проведення експертизи за дорученням слідчого судді або суду здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються цим установам з Державного бюджету України.

Згідно ч.2 ст.124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. З матеріалів кримінального провадження вбачається, що витрати на проведення судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів по даному кримінальному провадженню становлять 1144 грн., а відтак суд приходить до висновку про наявність фактичних та правових підстав для стягнення з ОСОБА_4 витрат, пов`язаних з проведенням експертизи.

Долю речових доказів, а саме подрібненої речовини рослинного походження, яка є наркотичним засобом канабіс, загальною масою 11,967 г (в перерахунку на висушену речовину), яка упакована в пакет Експертної служби МВС України №2721340, який передано на зберігання в кімнату зберігання речових доказів Острозького ВП ГУНП в Рівненській області, слід вирішити відповідно до вимог п.3 ч.9 ст.100 КПК України, згідно якої майно, що було предметом кримінального правопорушення, повязаного з незаконним обігом, та/або вилучене з обігу, знищується.

Керуючись ст.118, 124, 129, 369-374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.309 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком 1 рік.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк один рік.

Покласти на ОСОБА_4 , відповідно до п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведення судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів в розмірі 1144 (одна тисяча сто сорок чотири) грн.

Речові докази у кримінальному провадженні подрібнену речовину рослинного походження, яка є наркотичним засобом канабіс, загальною масою 11,967 г (в перерахунку на висушену речовину), яка упакована в пакет Експертної служби МВС України №2721340, який зберігається в кімнаті зберігання речових доказів Острозького ВП ГУНП в Рівненській області, після вступу вироку в законну силу, знищити.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду через Острозький районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Острозького районного судуОСОБА_1