Справа № 296/4201/19
УХВАЛА
Іменем України

29 квітня 2019 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого в ОВС відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Житомирській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором у кримінальному провадженні відділу прокуратури Житомирської області ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Коростень Житомирської області, українця, громадянина України, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину 2017 року народження, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 (зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 ), раніше не судимиго,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

29.04.2019 старший слідчий в ОВС ОСОБА_7 звернувся до Корольовського районного суду м. Житомира з вказаним клопотанням, в обґрунтування якого зазначив, що у провадженні відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Житомирській області перебуває кримінальне провадження №0000146 від 27 квітня 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч. 2 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 27 квітня 2019 року близько 03 год. 50 хв. водій ОСОБА_4 , керуючи автомобілем «LEXUS LS 460» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_8 , рухався ним по правій смузі проїзної частини автодороги «Київ Ковель» в напрямку м. Київ, перевозячи пасажирів ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .

Слідчий у клопотанні зазначає, що на 155 км + 125 м указаної автодороги поблизу м. Коростень Житомирської області водій ОСОБА_4 проявив безпечність і неуважність до дорожньої обстановки та її змін, невірно оцінив дорожню обстановку і в порушення вимог пунктів 1.5, 2.3 «б» та 12.3 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, в момент виникнення небезпеки для руху своєчасно негайних заходів для зменшення швидкості аж до зупинки свого транспортного засобу не вжив та на смузі свого руху передньою частиною керованого ним транспортного засобу допустив зіткнення із задньою правою частиною напівпричепа «KOGEL SN 24» реєстраційний номер НОМЕР_3 , що перебував у складі автопоїзда з сідловин тягачем «DAF TE 105XF» реєстраційний номер НОМЕР_4 під керуванням водія ОСОБА_11 , який, рухаючись по автодорозі зі сторони м. Києва у напрямку м. Рівне, здійснював маневр повороту ліворуч для заїзду на територію АЗС «БНК».

Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди пасажири автомобіля «LEXUS LS 460» ОСОБА_10 та ОСОБА_9 отримали тілесні ушкодження, від яких останній загинув на місці пригоди.

Порушення водієм ОСОБА_4 вимог пунктів 1.5, 2.3 «б» та 12.3 Правил дорожнього руху України знаходиться у прямому причинному зв`язку із створенням аварійної обстановки, виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками.

27.04.2019 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затримано в порядку ст. 208 КПК України.

28.04.2019 ОСОБА_4 повідомлено про підозру в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілого ОСОБА_9 та тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_10 , тобто у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Обґрунтовуючи клопотання слідчий зазначив, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 8 років, внаслідок кримінального правопорушення спричинено смерть людини та заподіяно тілесні ушкодження іншій особі, підозрюваний відмовився від проходження медичного освідування на стан алкогольного сп`яніння, що свідчить про його перешкоджання кримінальному провадженню, залишив місце пригоди, що свідчить про наміри його ухилення від кримінальної відповідальності за скоєне та органів досудового розслідування, з урахуванням цього є всі підстави вважати, що у подальшому ОСОБА_4 під загрозою тяжкості покарання з метою уникнення кримінальної відповідальності за скоєне буде переховуватися від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить його належну процесуальну поведінку та проведення досудового розслідування у розумні строки.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримала з викладених у ньому підстав, просила задовольнити. Вказала, що підозрюваний відмовився від проведення медичних втручань за планом лікування та проходження медичного освідування на стан алкогольного сп`яніння, що свідчить про перешкоджання кримінальному провадженню. Пояснила, з метою уникнення покарання підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки залишив місце пригоди, жодних заходів щодо надання потерпілим допомоги не вжив.

Підозрюваний пояснив, що рухався по своїй полосі, за 400м. перед АЗС побачив фуру, яка перегородила йому дорогу і почав гальмувати. Їхали двома машинами, друг підозрюваного ОСОБА_12 викликав поліцію та швидку допомогу, після чого відвіз ОСОБА_4 додому потім в лікарню. Від допомоги не відмовлявся, знаходився в стані шоку.

Захисники заперечували щодо задоволення клопотання, просили обрати більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою - домашній арешт. Захисник ОСОБА_6 зазначив, що ОСОБА_4 сам поїхав до лікарні та повідомив поліцію про вчинення дорожньо-транспортної пригоди. Наголосив, що підозрюваний не відмовлявся від проходження медичного освідування на стан алкогольного сп`яніння, оскільки прокурором надана відмова ОСОБА_4 від медичних втручань за планом лікування, а не від освідування на стан алкогольного сп`яніння. Після прибуття захисника та на першу вимогу слідчого ОСОБА_4 здав необхідні аналізи. Наголосив, що зазначені в клопотанні ризики, оголошена підозра є необґрунтованими та твердження прокурора, що ОСОБА_4 буде ухилятися від органів досудового розслідування та суду під загрозою покарання та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином є надуманими, передчасними та непідтвердженими належними доказами.

Захисник ОСОБА_5 зазначив, що підозрюваний на даний час перебуває на стаціонарному лікуванні, потребує медичної допомоги, одружений, має міцні соціальні зв`язки, на утриманні малолітню дитину, 2017 року народження, матір пенсійного віку, брата, з інвалідністю І групи.

Заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Встановлено, що слідчим управлінням ГУНП в Житомирській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №№0000146 від 27 квітня 2019 року, відомості про яке внесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

В ході здійснення досудового розслідування о 13-36 год. 27.04.2019 року затримано ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.29-32).

28.04.2019 ОСОБА_4 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.286 КК України (а.с.33-34).

З клопотання вбачається, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення.

Згідно ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 8 КПК України встановлено, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У силу ст. 9 КПК України під час кримінального провадження слідчий суддя, прокурор, слідчий керуються, зокрема принципом законності, який покладає на перелічених осіб обов`язок неухильно додержуватись вимог Конституції України, КПК, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Частина друга статті 29 Конституції України передбачає, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Конституційний Суд України у рішенні від 23.11.2017 № 1-р/2017 (справа № 1-28/2017) виходячи з положень статті 29 Основного Закону України, беручи до уваги наведені положення міжнародних правових актів щодо захисту права людини на свободу та особисту недоторканність, зазначив, що право на свободу та особисту недоторканність не є абсолютним і може бути обмежене, але тільки на підставах та в порядку, визначених законами України. Обмеження конституційного права на свободу та особисту недоторканність має здійснюватися з дотриманням конституційних гарантій захисту прав і свобод людини і громадянина та виключно на підставі вмотивованого рішення суду.

Підстави та порядок застосування примусових заходів, які обмежують конституційне право людини на свободу та особисту недоторканність, зокрема у кримінальному провадженні, закріплені у КПК.

Згідно ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою. Тимчасовим запобіжним заходом є затримання особи, яке застосовується з підстав та в порядку, визначеному цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчинені злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Так, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що слідчим та прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, що підтверджується, зокрема: протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 27.04.2019, в ході якого на 155 км автодороги «Київ Ковель» поблизу м. Коростень Житомирської області виявлено та зафіксовано слідову інформацію, утворену внаслідок ДТП, розташування причетних до ДТП пошкоджених автомобілів та інше; протоколом допиту свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_13 ; проколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 27.04.2019.

Наявність вказаних обставини відповідають критерію "розумна підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у ст. 5 параграфу 1(с) Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, передбачає "наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин" (рішення O'Hara v. United Kingdom of 16 October 2001, п. 34).

З огляду на встановлені у судовому засіданні обставини, враховуючи доводи прокурора, слідчий суддя вважає, що на початковій стадії досудового розслідування, за наявності обґрунтованої підозри, ризик переховування ОСОБА_4 від органів досудового розслідування не виключається, оскільки він пов`язаний з передбаченою законом тяжкістю покарання, що загрожує підозрюваному, у випадку визнання його винним.

Водночас, матеріали клопотання на час його розгляду у судовому засіданні не містять жодних доказів на підтвердження наявності інших ризиків, на які посилається прокурор.

Так, слідчий суддя приймає до уваги доводи сторони захисту про те, що підозрюваним вчинялися дії по виклику швидкої та поліції, приїзд яких він дочекався, та до лікарні останній прибув самостійно, оскільки також потребував медичної допомоги, з населеного пункту, в якому проживає не зник.

ОСОБА_4 на вимогу слідчого здав необхідні забори крові, про що також не заперечувала прокурор, а усвідомлена відмова, надана Коростенською ЦМЛ від 27.04.2019 стосується процедури проведення ОСОБА_4 медичних втручань хірургом Коростенської ЦМЛ за планом лікування (а.с.43).

Дорожньо-транспортна пригода сталася за участі двох транспортних засобів, і на час звернення сторони кримінального провадження до суду з клопотанням про обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відсутні відомості щодо наявності чи відсутності вини водія іншого транспортного засобу у зазначеній ДТП, внаслідок якої ОСОБА_10 та ОСОБА_9 отримали тілесні ушкодження, від яких останній загинув на місці пригоди.

Відповідно до ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Оскільки прокурором під час розгляду клопотання доведено обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої статті 194 КПК України, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, то слідчий суддя при вирішенні питання про обрання підозрюваному запобіжного заходу враховує обставини, визначені ст.178 КПК України, а саме, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 8 років, та приймає до уваги, що ОСОБА_4 має постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , міцність соціальних зв`язків у місці проживання, наявність на утриманні малолітнього сина, матір пенсійного віку, брата, 1982 року народження, що є особою з інвалідністю по зору І групи, одружений, на даний час перебуває на стаціонарному лікуванні у зв`язку з отриманням травм внаслідок ДТП, раніше не судимий.

Таким чином, оцінивши в сукупності тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному ОСОБА_4 за інкримінованим йому кримінальним правопорушенням, конкретні обставини кримінального правопорушення, враховуючи дані про особу підозрюваного, слідчий суддя вважає за можливе застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у визначений період доби, з 22-00 год. до 06-00 год. наступного дня, який підлягає застосуванню після завершення лікування та виписки з Коростенської центральної міської лікарні (м.Коростень, вул. М.Амосова, 8), і який на думку слідчого судді є достатнім для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Крім того, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного ОСОБА_4 додаткові обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст. 177, 178, 181, 183, 193, 194, 196, 197, 205, 309, 376, 532, 534 КПК України, слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у визначений період доби, строком на 60 днів, який рахувати з моменту фактичного затримання підозрюваного - з 27.04.2019 з 13 год. 36 хв.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 такі процесуальні обов`язки:

1) не залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 з 22-00 год. до 06-00 год. наступного дня без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження;

2) прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду у визначений ними час за кожною вимогою;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон.

Строк дії ухвали та обов`язків до 26.06.2019 року.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що у разі невиконання покладених на нього обов`язків можливе застосування більш жорсткого запобіжного заходу.

Відповідно до ч.3 ст.202 КПК України, оскільки до підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, за умовами якого йому заборонено залишати житло в певний період доби і на даний час підозрюваний перебуває на стаціонарному лікуванні, то такий підозрюваний має бути доставлений до Коростенської центральної міської лікарні (м.Коростень, вул. М.Амосова, 8) і після завершення лікування зобов`язується невідкладно прибути до місця свого проживання.

Виконання ухвали доручити СУ ГУНП в Житомирській області та органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Ознайомити підозрюваного під підпис з ухвалою слідчого судді.

Ухвала підлягає негайному виконанню з моменту її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 06.05.2019 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1