Провадження № 1-кп/331/205/2019

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«09» січня 2019 року Жовтневий районний суд м. Запоріжжя в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0002570 від 04.12.2018 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, освіта повна загальна середня, сімейний стан не одружений, дітей на утриманні не має, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , який має судимість:

- 01.06.2010 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на 2 роки; постановою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 24.02.2011 року скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням за вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 01.06.2010 року з направлення в місця позбавлення волі; 19.12.2013 року звільнений умовно-достроково, невідбутий строк: 01 рік 02 місяці 13 днів;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , будучи особою, раніше судимою за вчинення корисливого злочину, судимість за який в установленому законом порядку не знята та не погашена, на шлях виправлення та перевиховання не став та знову вчинив аналогічний злочин за наступних обставин.

01 грудня 2018 року, приблизно о 19 годині 03 хвилини, ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, знаходячись у торговому залі супермаркету «Брусничка», який розташований за адресою: м. Запоріжжя, проспект Соборний, буд. 53, переконавшись в тому, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, шляхом вільного доступу, таємно викрав з торгової полиці вказаного супермаркету майно, яке належить ТОВ «Український Рітейл», а саме: каву розчинну «Якобс Монарх» об`ємом 120 грамів в кількості трьох одиниць товару, вартістю 85 гривень 68 копійок за одну одиницю товару без урахування ПДВ, а всього викрав майна на загальну суму 257 гривень 04 копійки без урахування ПДВ, чим спричинив ТОВ «Український Рітейл» матеріальну шкоду на вказану суму.
Після чого, ОСОБА_4 зник з місця скоєння злочину та розпорядився викраденим майном на власний розсуд.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні повністю визнав, у вчиненому щиро розкаявся та пояснив суду, що перебував у скрутному матеріальному становищі у зв`язку із відсутністю працевлаштування. 01.12.2018 року, приблизно о 19 годині, перебуваючи в торговому залі супермаркету «Брусничка», у нього виник умисел на викрадення трьох упаковок кави «Якобс Монарх», які в подальшому він планував продати та виручити грошові кошти. Так, він підійшов до торговельних полиць з товаром, де взяв три упаковки кави «Якобс Монарх», які сховав під верхню одежу, після чого покинув приміщення супермаркету. Одну упаковку кави він залишив собі для власного вживання, а дві упаковки кави він продав на ринку «Анголенко» незнайомій особі за 70 гривень, які витратив на власні потреби.

Окрім цього додав, що йому дуже соромно за вчинене, він усвідомив свою протиправну поведінку, зробив для себе відповідні висновки, щиро шкодує з приводу вчиненого, влаштувався на роботу, у зв`язку з чим не має наміру в подальшому продовжувати злочинну діяльність.

Представник ТОВ «Український Рітейл» ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, звернувся до суду із заявою про розгляд даного кримінального провадження без його участі, претензій матеріального або морального характеру до обвинуваченого не має у зв`язку із поверненням викраденого майна, покарання обвинуваченому просить призначити на розсуд суду (а.п. 30-31).

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд, враховуючи думку учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження в судовому засіданні доказів, щодо фактичних обставин справи, які ніким з учасників судового провадження не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням документів, що підтверджують наявність речових доказів та матеріалів судового провадження, які характеризують особу обвинуваченого.

Аналізуючи досліджені докази по даному кримінальному провадженню, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінального правопорушення доведена в ході судового розгляду, а його дії вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, його наслідки, дані про особу обвинуваченого, його відношення до скоєного, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання, обставини.

Обвинувачений ОСОБА_4 має судимість за вчинення корисливого злочину, яка в установленому законом порядку не знята та не погашена, вчинив злочин середньої тяжкості, не одружений, дітей на утриманні не має, має постійне місце проживання, офіційно не працевлаштований, проте має стабільне джерело заробітку, працюючи на підприємстві з виготовлення м`яких меблів, перебуває на диспансерному обліку в КУ «Обласний клінічний наркологічний диспансер», на диспансерному обліку в інших спеціальних медичних лікувальних закладах не перебуває.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому суд визнає те, що він вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому, своїми правдивими показаннями активно сприяв розкриттю злочину та встановленню істини у справі, реальних матеріальних збитків потерпілій особі не завдано, у зв`язку з відшкодування завданих збитків.

Обставин, які обтяжують покарання, суд не вбачає.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд керується поняттям судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві, яка охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання.

На підставі вищевикладеного, з урахуванням вчиненого та відомостей про особу обвинуваченого, його відношення до скоєного, за наявності обставин, які пом`якшують покарання, та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, відсутності обставин, що обтяжують покарання, беручи до уваги, що вчинене обвинуваченим суспільно небезпечне діяння не потягло тяжких наслідків та не завдало реальних матеріальних збитків, оскільки завдані збитки відшкодовані, враховуючи другорядну роль кари як мети покарання, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства та з цих підстав вважає за необхідне призначити йому покарання в межах санкції статті, за якою кваліфікуються його діяння із застосуванням положень ст. 75 КК України, вважаючи, що таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.
Питання про речові докази вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Цивільний позов по даному кримінальному провадженню не заявлений.

На підставі викладеного, та керуючись ст. ст. 368, 370, 373, 374 КПК України,

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку 1 (одного) року не вчинить нового злочину і виконає, покладені на нього обов`язки згідно ст. 76 КК України.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази:

- паперовий конверт, в якому знаходиться DVD - диск, який містить відеозапис з камери спостереження за 01.12.2018 року, встановленої в торговому залі супермаркету «Брусничка», який долучений до матеріалів даного кримінального провадження залишити у матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання (а.п. 34-35).

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1