Житомирський апеляційний суд
Справа №296/2425/19 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст. 176 КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2019 року

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря: ОСОБА_5 ,
прокурора: ОСОБА_6 ,
підозрюваного: ОСОБА_7 ,
захисника: ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира від 07 березня 2019 року про обрання підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, -

в с т а н о в и л а:

07.03.2019 старший слідчий звернувся до Корольовського районного суду м. Житомира з клопотанням, в обґрунтування якого зазначив, що слідчим управлінням ГУНП в Житомирській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000087 від 04 березия 2019 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 189 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що з початку березня 2019 року ОСОБА_9 , за попередньою змовою з ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та іншими невстановленими слідством особами, під надуманим приводом щодо заборгованості перед ОСОБА_13 , інтереси якої, з їх слів вони представляють, маючи намір на незаконне вимагання передачі чужого майна ОСОБА_14 , бажаючи незаконно збагатитись шляхом погроз та вимагання чужого майна, діючи у рамках спільної злочинної змови, почали періодично телефонувати та приїжджати до останнього, таким чином усно, а також особисто під час зустрічі незаконно висловлювали вимогу щодо передачі їм грошових коштів в сумі 2000 доларів С1ІІА, погрозою застосування фізичного насильства до ОСОБА_14 .

Після чого, 06.03.2019 близько 14 години 45 хвилин ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою та спільно з ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , маючи умисел нa отримання чужого майна шляхом вимагання, призначили зустріч ОСОБА_14 на АЗС. "ANP" що за адресою: Житомирська область, смт. Любар, вул. Кантемирівська, 4, куди прибули у цей же день та час на автомобілі марки "Вольцваген пасат В6", д.р.н. НОМЕР_1 , у черговий раз висловили ОСОБА_14 незаконну вимогу передачі грошових коштів в сумі 2000 доларів США у свою чергу останній, усвідомлюючи та сприймаючи раніше висловлені погрози застосуванню насильства як реальні, у зв`язку з перебуванням у приміщенні ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_15 , які діяли в межах спільного злочинного умислу, спрямованого на заволодіння майном, ОСОБА_14 передав останнім грошові кошти в сумі 10000 гривень.

06.03.2019 року ОСОБА_8 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні

злочину передбаченого ч.2 ст.189 КК України.

06.03.2019 року ОСОБА_8 оголошено підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.189 КК України.

Ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира від 07 березня 2019 року клопотання старшого слідчого слідчого управління ГУНП в Житомирській області ОСОБА_16 задоволено та застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів. Строк тримання під вартою постановлено рахувати з моменту фактичного затримання, тобто з 06.03.2019 з 14 год. 45 хв. Строк дії ухвали до 14 год. 45 хв. 05.05.2019 року.

В апеляційній скарзі захисник в інтересах підозрюваного просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 . Посилається на те, що ухвала слідчого судді постановлена з порушенням норм процесуального та матеріального права, неповним з`ясуванням обставин, що мають значення по справі, недоведеністю обставин, шо мають значення для справи, які суд вважав доведеними, невідповідності висновків суду обставинам справи, і відповідно, підлягає скасуванню. Вказує, що наразі відносно ОСОБА_8 відсутні будь-які прямі докази вчинення інкримінованого йому злочину, а всі доводи слідства базуються лише на припущеннях, а підозра, клопотання про тримання під вартою, та ухвала Суду є необгрунтованими. Вказує, що в діяннях інкримінованих ОСОБА_17 відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 189 КК України, тому застосування щодо нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою є помилковим. Зазначає також, що жодного конкретного ризику щодо ОСОБА_8 ні стороною обвинувачення, ні слідчим суддею не було вказано, тому вказана ухвала слідчого судді є помилковою, оскільки без будь-яких реальних ризиків щодо ОСОБА_8 до нього було застосовано найсуворіший запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, хоча інші запобіжні заходи здатні в повній мірі забезпечити належну поведінку останнього.

Заслухавши доповідь судді, підозрюваного та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу, думку прокурора про залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвалу слідчого судді без зміни, перевіривши ухвалу в межах ст.404 КПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходові, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно п. 4, 5 ч. 2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років та до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини "розумна підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у ст. 5 параграфу 1(c) Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, передбачає "наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин" (рішення O'Hara v. United Kingdom of 16 October 2001, n. 34).

Розумна підозра не означає, що винуватість підозрюваного має бути встановлена на цій стадії. Саме у чіткому доведенні як події, так і характеру того злочину, у якому підозрюється особа, і полягає мета розслідування. Стаття 5 § 1(c) навіть не передбачає, що поліція має одержати достатні докази для висунення обвинувачення як на час арешту, так і під час перебування апелянта під вартою (N.C. v. Italy of 11 January 2001, §45).

Слідчий суддя зазначених вимог закону дотримався. Предметом дослідження слідчим суддею при розгляді клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу були ті обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання запобіжного заходу.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що підозра у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбачених ч.2 ст.189 КК України, обгрунтовується: заявою про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_14 ; протокол допиту потерпілого ОСОБА_14 від 04.03.2019; протоколом додаткового допиту потерпілого ОСОБА_14 від 07.03.2019; протоколом ОМП від 06.03.2019; показаннями свідка ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , протоколами впізнання за участю потерпілого ОСОБА_14 , іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину з погрозою застосування насильства, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, за який передбачено покарання від 3 до 7 років позбавлення волі, не одружений, не має неповнолітніх дітей на утриманні, тому під загрозою тяжкості покарання та при відсутності міцних соціальних зв`язків останній може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а також може незаконно впливати на свідків та потерпілого, оскільки самі обставини злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , свідчать про факти висловлювання останнім щодо потерпілого погроз застосування фізичного насильства та йому відомо місце проживання потерпілого. Крім того є ризик того, що підозрюваний може спілкуватися з іншими підозрюваними, а наявність інших, нерозглянутих кримінальних проваджень відносно ОСОБА_8 за ч.1 ст.122 , ч.1 ст.263 КК України та вчинення ним зазначених в повідомленні про підозру нових протиправних дій під час розгляду щодо нього в судах зазначених вище кримінальних проваджень підтверджує наявність ризику, що перебуваючи на волі або під дією інших запобіжних заходів, в тому числі і домашнього арешту, ОСОБА_8 може вчинити інше кримінальне правопорушення.

А тому слідчий суддя з урахуванням вказаних обставин провадження, правильно прийшов до висновку, що на даному етапі досудового розслідування доцільно застосувати до підозрюваного запобіжний захід саме у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить можливість запобігання ризикам, зазначеним в ч.1 ст.177 КПК України та вказаним вище. Слідчим суддею перевірено вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення.

Зазначені обставини в своїй сукупності свідчать про доведеність слідчим та прокурором можливих ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а також про доведеність недостатності в даному випадку більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Доводи апеляційної скарги захисника про те, що відсутні будь-які прямі докази вчинення ОСОБА_8 інкримінованого йому злочину, а всі доводи слідства базуються лише на припущеннях, а підозра, клопотання про тримання під вартою, та ухвала суду є необгрунтованими, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду провадження, як і доводи про те, що жодного конкретного ризику щодо ОСОБА_8 ні стороною обвинувачення, ні слідчим суддею не було вказано, та без будь-яких реальних ризиків щодо ОСОБА_8 до нього було застосовано найсуворіший запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Те, що підозрюваний ОСОБА_8 позитивно характеризується за місцем проживання, є віруючою людиною та є прихожанином церкви, має на утриманні батька інваліда, не може бути в даному випадку на думку колегії суддів з урахуванням всіх обставин кримінального провадження безумовними підставами для застосування більш м`якого запобіжного заходу, в тому числі і домашнього арешту. Даних про те, що за станом здоров`я підозрбьваний не може утримуватися в умовах попереднього ув`язнення, чи таке утримання може вкрай негативне вплинути на стан його здоров`я, матеріли провадження не містять, не надано таких доказів і в ході апеляційного розгляду провадження.

З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги захисника про те, що прокурор та слідчий не довели слідчому судді належним чином неможливість застосування до підозрюваного, зважаючи на дані про його особу, більш м`якого запобіжного заходу, тому вказаний запобіжний захід є невмотивовано жорстоким, є безпідставними та не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду провадження.

Здійснення ж оцінки наведених слідчим в клопотанні та наданих прокурором в ході судового розгляду доказів виходить за межі даного судового розгляду та може бути предметом дослідження лише щодо доведеності наявності обгрунтованості підозри, що і було здійснено слідчим суддею.

Під час розгляду клопотання слідчого слідчим суддею перевірено доводи про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення та наявність ризиків, пов`язаних з застосуванням запобіжного заходу, а також враховані всі обставини, які мають вагоме значення для визначення виду запобіжного заходу для підозрюваного у даному кримінальному провадженні.

На переконання апеляційного суду саме такий запобіжний захід, як тримання під вартою на даній стадії досудового розслідування може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_8 та запобігти наведеним вище ризикам.

За наведених обставин, підстав для скасування ухвали слідчого судді з мотивів, наведених в апеляційній скарзі, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира від 07 березня 2019 року про обрання підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: