Ухвала

20 лютого 2019 року

м. Київ
справа № 482/1529/17
провадження № 51-740 ск 19

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 на вирок Новоодеського районного суду Миколаївської області від 09 липня 2018 року щодо ОСОБА_5 .
У касаційній скарзі порушується питання про перегляд судового рішення

у касаційному порядку.
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), суд касаційної інстанції дійшов висновку, що цих вимог кримінального процесуального закону не дотримано.
Суд касаційної інстанції є судом права, а не факту і відповідно до ст. 433 КПК перевіряє правильність застосування норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не наділений повноваженнями досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені

в оскаржуваному рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судових рішень є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК); неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК); невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК).
Проте захисник, надаючи свою оцінку доказам, по суті заперечує правильність установлення фактичних обставин кримінального провадження, що в силу статей 433, 438 КПК не відноситься до підставдля скасування або зміни судових рішень судом касаційної інстанції та виходить за межі його перегляду.
Також, як убачається зі змісту касаційної скарги, захисник не погоджується

із кваліфікацією дій свого підзахисного за ч. 2 ст. 156 Кримінального кодексу України та вказує на необхідність її зміни, разом із цим не зазначає, за якою статтею кримінального закону слід кваліфікувати такі дії.
Згідно з ч. 1 ст. 424 КПК у касаційному порядку можуть бути оскаржені вироки суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному прядку, а також судові рішення суду апеляційної інстанції, постановлені щодо зазначених судових рішень суду першої інстанції.
Однак захисник у касаційній скарзі, не враховуючи вимоги зазначеної вище статті кримінального процесуального закону, просить скасувати тільки вирок суду першої інстанції, не вказуючи при цьому яке рішення суд касаційної інстанції повинен прийняти відносно ухвали апеляційного суду, якою оскаржуваний вирок залишений без змін.
До того ж касаційна скарга містить суперечності, оскільки в її мотивувальній частині захисник вказує на необхідність зміни кваліфікації дій засудженого та пом`якшення йому покарання із застосуванням ст. 75 Кримінального кодексу України, а вимогу ставить про скасування вироку суду першої інстанції та закриття провадження

у справі, не посилаючись при цьому на норми закону, на підставі яких слід закрити справу.
Допущені порушення перешкоджають суду касаційної інстанції вирішити питання про відкриття або відмову у відкритті касаційного провадження, як це передбачено ст. 428 КПК.
За таких обставин колегія суддів вважає за необхідне, на підставі ч. 1 ст. 429 КПК, залишити касаційну скаргу без руху та встановити строк, необхідний для усунення допущених недоліків.
Враховуючи викладене та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Суд
постановив:
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 на вирок Новоодеського районного суду Миколаївської області від 09 липня 2018 року щодо ОСОБА_5 залишити без руху та надати строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня отримання ухвали.
У разі не усунення недоліків касаційної скарги в установлений строк, вона буде повернута.
Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3