УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2018 року Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві скаргу ОСОБА_3 , підозрюваного в рамках кримінального провадження №0000560 від 13.03.2018, на постанову старшого слідчого в особливо важливих справах 1 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління Служби безпеки України ОСОБА_4 від 29.09.2018 про відмову у задоволенні клопотання підозрюваного ОСОБА_5 про проведення процесуальних дій у кримінальному провадженні №0000560,-

в с т а н о в и в:

До слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва надійшла скарга ОСОБА_3 , підозрюваного в рамках кримінального провадження №0000560 від 13.03.2018, на постанову старшого слідчого в особливо важливих справах 1 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління Служби безпеки України ОСОБА_4 від 29.09.2018 про відмову у задоволенні клопотання підозрюваного ОСОБА_5 про проведення процесуальних дій у кримінальному провадженні №0000560.

В обґрунтування своєї скарги зазначив, що 26.09.2018 року ним на адресу слідчого ОСОБА_4 направлено клопотання в порядку ст.220 КПК України про проведення процесуальних дій у даному кримінальному провадженні, а саме, перевірці шляхом проведення слідчих дій факту причетності заявника та свідка у кримінальному провадженні №0000560 - ОСОБА_6 .

Однак, у порушення вимог ст. 220 Кримінального процесуального кодексу України, слідчою ОСОБА_4 про результати розгляду даного клопотання ОСОБА_5 не повідомлено у зв`язку з чим останній звернувся до Шевченківського районного суду м.Києва зі скаргою на бездіяльність слідчого щодо не розгляду клопотання в порядку ст.220 КПК України.

18.10.2018 року під час судового засідання із розгляду вказаної скарги ОСОБА_5 було отримано копію постанови слідчої ОСОБА_4 про відмову у задоволені його клопотання від 29.09.2018 року.

Зазначає, що постанова слідчої ОСОБА_4 про відмову у задоволенні клопотання підозрюваного ОСОБА_5 від 26.09.2018 року у кримінальному провадженні №0000560 обґрунтована тим, що викладені у клопотанні факти не відносяться до обставин, які досліджуються у цьому кримінальному провадженні. Також слідчим зазначено, що предметом доказування у даному кримінальному провадженні є обставини вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України, а відомості щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які містяться у кримінальних провадженнях та системі «Армор» не мають значення для досудового розслідування, у зв`язку з чим зазначене клопотання підлягає відмові.
Вказану постанову слідчої ОСОБА_4 про відмову у задоволенні клопотання підозрюваного від 26.09.2018 року у кримінальному провадженні № 0000560 вважає незаконною та необґрунтованою, такою, що суперечить вимогам ст.ст. 2, 9, 17, 20, 40, 91-93 КПК України, та загальним засадам кримінального провадження, а також порушує його права як підозрюваного, передбачені п.п. 8, 12 ч. 3 ст. 42 Кримінального процесуального кодексу України.

ОСОБА_5 , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду скарги, до суду не прибув, про наявність поважних причин своєї неявки суд не повідомив.
Разом з тим, враховуючи вимоги ч. 1 ст. 28 КПК України та ч. 2 ст. 306 КПК України кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки і скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування розглядаються не пізніше сімдесяти двох годин з моменту надходження відповідної скарги, слідчим суддею визнано за можливе розглядати скаргу у відсутність особи, яка подала скаргу.
Слідчий, повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду скарги, до суду не з`явився, із заявою про відкладення розгляду скарги не звертався. У зв`язку із тим, що відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України відсутність слідчого не є перешкодою для розгляду скарги, слідчий суддя вважає за можливе розглянути скаргу у відсутності слідчого.
Слідчий суддя, дослідивши доводи скарги та долучені до неї документи, прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення скарги із скасуванням постанови слідчого від 26.09.2018 року, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій.

При розгляді клопотання слідчим суддею встановлено, що Головним слідчим управлінням СБ України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000560, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.03.2018, за підозрою прокурора Коломийської місцевої прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

04.08.2018 року в рамках вказаного кримінального провадження ОСОБА_5 повідомлено про підозру за ч.3 ст. 368 КК України.

26.09.2018 року ОСОБА_5 на адресу слідчого ОСОБА_4 направлено клопотання в порядку ст.220 КПК України про проведення процесуальних дій у даному кримінальному провадженні, а саме, перевірці шляхом проведення слідчих дій факту причетності заявника та свідка у кримінальному провадженні №0000560 - ОСОБА_6 .

В клопотанні ОСОБА_5 зазначав , що йому стало відомо, що заявник та свідок у кримінальному провадженні №0000560 ОСОБА_6 неодноразово залучався працівниками правоохоронних органів до документування фактів одержання неправомірної вигоди або провокував на це службових осіб, тобто може бути особою, якого працівники правоохоронних органів використовують для штучного створення показників своєї діяльності у сфері боротьби з корупцією.
Крім цього, у даному клопотанні ОСОБА_5 зазначено, що одна із понятих, які залучалась до проведення процесуальних дій у кримінальному провадженні а саме, ОСОБА_7 відповідно до наявної у його розпорядженні інформації, є особою яка в минулому неодноразово притягувалась до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів проти власності, а отже не може вважатися не заінтересованою особою, оскільки може знаходитися в залежності від працівників правоохоронних органів.
29.09.2018 року старшим слідчим в особливо важливих справах 1 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління Служби безпеки України ОСОБА_4 відмовлено підозрюваному ОСОБА_5 у задоволенні вказаного клопотання.

Мотивуючи прийняте рішення, слідчим зазначено, що викладені у клопотанні ОСОБА_5 факти не відносяться до обставин, які досліджуються у даному кримінальному провадженні, предметом доказування у якому є обставини вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, а відомості щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_7 не мають значення для досудового розслідування.

Такі висновки слідчого, виходячи із обставин по яким проводиться досудове розслідування, та внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей за ознаками ч.3 ст.368 КК України, не є обґрунтованими.

Відповідно до ч. 5 ст. 110 КПК України постанова слідчого складається із вступної частини, яка повинна містити відомості про місце і час прийняття постанови, прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову, мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу, резолютивної частини, яка повинна містити відомості про зміст прийнятого рішення, місце та час (строки) його виконання, особу, якій належить виконати постанову, можливість та порядок оскарження постанови.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Проте, як перевірено слідчим суддею, при винесенні оскаржуваної постанови старшим слідчим ОСОБА_4 вимог ч. 2 ст. 9 КПК України щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, не виконано.

У відповідності до ч. 2 ст. 91 КПК України доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

При винесенні постанови про відмову в задоволенні клопотання підозрюваного ОСОБА_5 , слідчим залишено поза увагою доводи останнього про те, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 можуть знаходитися в залежності від працівників правоохоронних органів. При цьому, висновки слідчого не містять мотивів прийнятого рішення, виходячи із застосування п. 5 ч.110 КПК України із огляду на склад кримінального правопорушення, по якому проводиться досудове розслідування.

Також зазначене рішення є необґрунтованим, оскільки прийняте всупереч вимогам ч.2 ст. 92 КПК України, не ґрунтується на доказах, що відповідали б вимогам кримінального-процесуального закону.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про необґрунтованість оскаржуваної постанови слідчого, невідповідність її вимогам ст.ст. 91,92, 93, 94, ч. 5 ст. 110 КПК України, що має наслідком її скасування.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 26, 220, 306, 307, 376 КПК України, слідчий суддя,-

у х в а л и в:

Скаргу ОСОБА_5 - задовольнити.

Постанову старшого слідчого в особливо важливих справах 1 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління Служби безпеки України ОСОБА_4 від 29.09.2018 про відмову у задоволенні клопотання підозрюваного ОСОБА_5 про проведення процесуальних дій у кримінальному провадженні №0000560 - скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її оголошення.

Повний текст ухвали проголошено 05 грудня 2018 року о 17 год. 00 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1