УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2018 р. слідчий суддя Солом`янського районного суду м.Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Солом`янського районного суду м.Києва скаргу ОСОБА_3 на рішення слідчого (детектива) про відмову у визнанні потерпілим

у кримінальному провадженні № 0000202, -

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді надійшла скарга ОСОБА_3 на рішення слідчого (детектива) про відмову у визнанні потерпілим, подана в порядку ст.303 КПК України.

Скарга обґрунтовується тим, що 25.09.2018 ОСОБА_3 до Національного антикорупційного бюро України подано заяву про залучення до провадження №0000202, відомості про яке внесені 23.03.2017 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 364 КК України, як потерпілого.

Відповідно до постанови від 02.10.2018 детектива Національного бюро Другого відділу детективів Другого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України (далі детектив НАБУ) ОСОБА_4 ОСОБА_3 відмовлено у визнанні потерпілим у вищевказаному кримінальному провадженні №0000202.

Як зазначається в скарзі, підставою для відмови у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у цій постанові зазначено те, що неможливість здійснення реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_3 не є шкодою, яка завдана безпосередньо кримінальним правопорушенням, за фактом вчинення якого здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000202.

На думку скаржника, із зазначеним твердженням не можливо погодитись, оскільки відповідно до договору відступлення прав та обов`язків за договором купівлі-продажу квартири (з розстроченням платежу) від 03.08.2017, укладеним між комунальним комерційним унітарним підприємством «Фінансова компанія «Житло-Інвест» виконавчого органу Київської міської ради (далі - ККУП «Фінансова компанія «Житло-Інвест») та ОСОБА_3 , останній набув усі права та обов`язки за договором купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 .

04.07.2018 між ОСОБА_3 та ККУП «Фінансова компанія «Житло-Інвест» укладено акт виконаних зобов`язань, яким підтверджено здійснення оплати за договором у повному обсязі.

13.07.2018 між ОСОБА_3 та приватним акціонерним товариством «Агрофірма «Троянда» (Продавець) укладено акт прийому-передачі квартири у будинку АДРЕСА_2 .

У зв`язку з необхідністю реєстрації права власності на квартиру на своє ім`я 03.09.2018 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно ОСОБА_3 стало відомо про те, що на придбану ним квартиру накладено арешт відповідно до ухвали Солом`янського районного суду м. Києва від 14.07.2017 у справі №760/11590/17-к. Згідно з цим судовим рішенням арешт накладено за клопотанням НАБУ у зв`язку із розслідуванням кримінального провадження № 0000202 від 23.03.2017, оскільки придбана ОСОБА_3 квартира визнана речовим доказом у зазначеному провадженні, а також через можливе застосування процедури спеціальної конфіскації.

Як зазначається в скарзі, квартиру АДРЕСА_1 ОСОБА_3 набув не безоплатно, а придбав за власні кошти, не за вищу або нижчу ринкову вартість, не за кошти комунальних підприємств, стосовно яких здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні. Ця квартира не є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, не зберегла на собі його сліди та не містить інших відомостей, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі не була об`єктом кримінально протиправних дій чи засобом вчинення кримінального правопорушення та придбана ОСОБА_3 відповідно до чинного законодавства України.

У зв`язку з тим, що придбану ОСОБА_3 квартиру визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000202 та як наслідок накладено арешт, скаржник не може реалізувати належним чином право власності на квартиру, а саме зареєструвати право власності на квартиру на своє ім`я, розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, укласти договори щодо надання комунальних послуг ті ін., внаслідок чого його права порушуються та йому завдається як моральна, так і майнова шкода внаслідок дій невстановлених осіб.

На підставі викладеного, по суті своєї скарги, ОСОБА_3 просить зобов`язати уповноважену особу НАБУ залучити його до провадження № 0000202, відомості про яке внесені 23.03.2017 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 364 КК України, як потерпілого.

В судове засідання ОСОБА_3 не з`явився, просив розгляд скарги проводити без його участі.

Детектив НАБУ ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилася, подала до слідчого судді свої письмові пояснення, в яких проти задоволення скарги заперечувала, пославшись, зокрема, на те, що відповідно до відомостей, викладених у скарзі ОСОБА_3 на рішення слідчого (детектива) про відмову у визнанні потерпілим (в порядку ст. 303 КПК України), останньому завдається моральна та майнова шкода внаслідок неможливості реалізації права власності на квартиру АДРЕСА_3 , а саме ОСОБА_3 не може зареєструвати право власності на вказану квартиру.

Проте вказані відомості не відповідають дійсності, адже відповідно до інформаційної довідки № 150159311 від 19.12.2018 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 25.10.2018 право власності на квартиру АДРЕСА_3 зареєстровано за ОСОБА_3 .

Зазначення у своїй скарзі ОСОБА_3 про можливе завдання матеріальних збитків виключає можливість визнання ОСОБА_3 потерпілим у зв`язку з тим, що ст.55 КПК України визначає таку обов`язкову ознаку потерпілого як завдання шкоди, а не можливість її завдання.

Крім того, детектив НАБУ просила врахувати, що у кримінальному провадженні № 0000202 проводиться досудове розслідування за фактом можливого зловживання службовим становищем службовими особами комунальних підприємств Київської міської державної адміністрації саме під час придбання квартир у будинку АДРЕСА_2 у ПрАТ «Агрофірма «Троянда» та ТОВ «КУА «Авалон», а не обставини подальших продажів цих квартир, одним з яких є продаж квартири ОСОБА_3 .

Таким чином, на думку детектива НАБУ, відсутні підстави, визначені КПК України, для визнання ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні № 0000202.

Дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, слідчий суддя дійшов висновку про відмову в задоволенні скарги, виходячи з наступного.

Згідно з чч.1, 2 ст.55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Таким чином, виходячи з викладеного, потерпілим може бути особа, якій шкоди завдано саме кримінальним правопорушенням, а не заходами забезпечення кримінального провадження, зокрема, арештом майна.

Відповідно до ч.5 ст.55 КПК України за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Як передбачено п.5 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора як рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

При цьому, згідно з Узагальненням ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» (лист від 12.01.2017 № 9-49/0/4-17) саме правильність застосування слідчим або прокурором норми ч.5 ст.55 КПК України є предметом перевірки слідчим суддею під час розгляду аналізованої категорії скарг.

Слідчим суддею встановлено, що 02.10.2018 детективом НАБУ ОСОБА_4 винесено постанову про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні № 0000202.

Слідчим суддею встановлено, що у вказаному кримінальному провадженні проводиться досудове розслідування за фактом можливого зловживання службовим становищем службовими особами комунальних підприємств КМДА, службовими особами ПАТ КБ «Хрещатик» під час придбання квартир у будинку АДРЕСА_2 у ПрАТ «Агрофірма «Троянда» та ТОВ «КУА «Авалон» за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч.2 ст.364 КК України

Під час досудового розслідування належне ОСОБА_3 майно - квартиру АДРЕСА_1 визнано речовим доказом та накладено на нього арешт. Отже, тимчасове обмеження прав власності на цю квартиру не є заподіянням шкоди саме від кримінального правопорушення, а є наслідком застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді.

Також слідчим суддею встановлено, що, всупереч твердженню скаржника, згідно з інформаційною довідкою 150159311 від 19.12.2018 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, право власності на квартиру АДРЕСА_3 22.10.2018 зареєстровано за ОСОБА_3 .

Таким чином, детективом НАБУ ОСОБА_4 у своїй постанові про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим належним чином встановлені фактичні обставини відсутності завданої скаржнику шкодивнаслідок кримінального правопорушення, надано їм вірну правову оцінку, що унеможливлює як скасування цієї постанови, так і визнання ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні №0000202.

На підставі викладеного та керуючись стст.55, 303, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на рішення слідчого (детектива) про відмову у визнанні потерпілим - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1