Справа № 638/6258/18
Провадження №1-кп/638/932/18
ВИРОК
12.12.2018 Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченої ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,
ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Горлівки, Донецької області, українки, громадянки України, має незакінчену вищу освіту, працює за трудовими договорами, волонтер, займається перекладами, утриманців не має, незаміжня, хронічні захворювання та інвалідності спростовує, зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 . Фактично мешкає за адресою АДРЕСА_2 , раніше не судима, у скоєнні кримінального правопорушення- злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, -
встановив:
Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 визнала свою вину у вчиненні злочину в межах висунутого обвинувачення, погодившись з юридичною оцінкою інкримінованого йому діяння та пояснила про обставини викладені вище, які стали підставою для пред`явлення останній обвинувачення, за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України. Розкаялася у скоєнні злочину, та пояснила, що вона разом з подругою ОСОБА_6 перебувала в квартирі потерпілого та доглядала за котами, однак подрузі необхідно було терміново поїхати до Києва, тому в квартирі вона залишилася сама, в силу того, що пояснити і сама не може викрала вказані кошти, проте у подальшому їх повернула. Розуміє, що вчинила ганебно, просила суворо не карати.
Допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 повідомив, що претензій до ОСОБА_4 не має, кошти йому повернуті.
Показання обвинуваченої є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченою змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності її позиції.
Відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
За згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які правильно розуміє обвинувачена та інші учасники судового провадження і які ніким не оспорюються, при цьому у суду не було сумнівів в добровільності та істинності їх позиції, суд вважав недоцільним дослідження решти доказів щодо обставин, які сторонами кримінального провадження не оспорювались. Тому, суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченої, потерпілого та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження справи, що характеризують особу обвинувачену.
При цьому суд роз`яснив обвинуваченій та іншим учасникам судового провадження, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати визнанні ними фактичні обставини справи в апеляційному порядку.
Позовні вимоги у кримінальному провадженні не заявлені.
З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченої повністю доведена під час судового розгляду та кваліфікує її дії за ч. 1 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна ( крадіжка).
При призначенні покарання, суд відповідно до вимог ст.ст.65-67 КК України враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченої, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 "Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання суд в кожному випадку і щодо кожного засудженого, який визнається винним у вчиненні злочину, повинен дотримуватися вимог ст. 65 КК України, а саме: враховувати характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, особу засудженого та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, оскільки саме через останні реалізується принцип законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначене судом покарання повинно бути достатнім, для виправлення засуджених і попередження здійснення ними нових злочинів".
Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_4 , працює за трудовими договорами, має освіту, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судима, характеризується посередньо. Відповідно до досудової доповіді про обвинуваченого від 24 липня 2018 року виправлення обвинуваченої можливо без ізоляції від суспільства.
Відповідно до ст. 12 КК України обвинувачена вчинив злочин середньої тяжкості.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд вважає розкаяння у скоєнні злочину, обставин які обтяжують покарання суд не встановив.
Визначаючи вид та міру покарання суд керується положеннями частини 2 статті 50 КК України відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Враховуючи те, що відповідно до зазначеної норми Закону суд призначає більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин лише у разі якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.
Судові витрати відповідно до ст. 124 КК України підлягають стягненню з ОСОБА_7 на користь держави.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 368, 370-371, 373-376 КПК України, суд, -
Визнати ОСОБА_4 винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити їй покарання у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян 850 ( вісімсот п`ятдесят) гривен.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати: в сумі 1716 гривен за проведеня судово - дактилоскопічної експертизи № 636 від 06 квітня 2018 року.
Запобіжний захід не обирався.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Обвинуваченій та прокурору негайно вручити копію вироку.

Суддя ОСОБА_1