Справа № 240/499/17
Номер провадження № 1-в/240/3/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 квітня 2019 року Олександрівський районний суд Донецької області у складі:

головуючого -судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

представника органу пробації - ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Олександрівка подання старшого інспектора Олександрівського районного сектору філії державної установи «Центр пробації» в Донецькій області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного судом покарання відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Михайлівка Олександрівського району Донецької області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, інваліда ІІІ групи, не працюючого, раніше судимого: 6 лютого 2017 року Олександрівським районним судом Донецької області за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 850 грн., зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого 4 червня 2018 року Олександрівським районним судом Донецької області за ч. 2 ст. 310 КК України до покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі, звільненого від відбування покарання, згідно ст.ст.75,76 КК України, з іспитовим строком на 3 (три) роки,

ВСТАНОВИВ:

До суду звернувся старший інспектор Олександрівського районного сектору філії державної установи «Центр пробації» в Донецькій області з поданням, в якому відповідно до ст.ст. 537, 539 КПК України ставиться питання про направлення звільненого від відбування покарання з випробуванням для відбування покарання за вироком Олександрівського районного суду Донецької області від 4 червня 2018 року.

Своє подання обґрунтовує тим, що 4 червня 2018 року ОСОБА_5 був засуджений Олександрівським районним судом Донецької області за ч.2 ст. 310 КК України до покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі, звільненого від відбування покарання, згідно ст.ст.75,76 КК України, з іспитовим строком на 3 (три) роки.

При цьому, суд поклав на засудженого обов`язки в період іспитового строку : не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, та періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Вирок надійшов на виконання до Олександрівського районного сектору з питань пробації 29 жовтня 2018 року .

8 листопада 2018 року засуджений під особистий підпис ознайомлений з порядком та умовами відбуття покарання з випробуванням, попереджений про відповідальність за ухилення від відбуття покарання та систематичне вчинення адміністративних правопорушень.

За час іспитового строку ОСОБА_5 в установлені дні 3 грудня 2018 року та 17 грудня 2018 року не з`явився на реєстрацію, за що він отримав письмові застереження щодо наслідків порушення встановленого порядку відбування покарання.

В судовому засіданні представник органу пробації подання підтримав та просив його задовольнити, оскільки засуджений ОСОБА_5 протягом іспитового строку не виконує покладені на нього вироком суду обов`язки та не надав доказів поважності неявки на реєстрацію

Засуджений в судовому засіданні пояснив, що на реєстрацію він не з`являвся у зв`язку з тим, що не мав коштів, щоб оплатити проїзд рейсового автобуса та доїхати до Олександрівського районного сектору пробації. Засуджений посилався, що має пенсію 1400 грн., потребує лікування, оскільки, є інвалідом ІІІ групи. Отже, він не має змоги працювати та забезпечити собі життєво необхідні потреби,відтак, не мав наміру ухилятися від виконання покладених на нього судом обов`язків.

Захисник засудженого ОСОБА_6 , заперечував проти задоволення подання з огляду на те, що ОСОБА_5 не мав наміру ухилятися від виконання покладених на нього судом обов`язків.

Прокурор заявив про недоведеність представником органу пробації умисного ухилення засудженого від виконання покладених на нього вироком суду обов`язків. Так, не встановлено обсяг доходів засудженого, наявність витрат на лікування та проживання, чи знаходиться ОСОБА_5 на обліку у лікаря нарколога чи психіатра. Також у матеріалах особової справи наявна довідка про судимість на іншу особу. Вказані недоліки унеможливлюють розгляд подання по суті.

В судовому засіданні встановлено таке.

Вироком Олександрівського районного суду Донецької області від 4 червня 2018 року ОСОБА_5 засуджено за ч.2 ст. 310 КК України та призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі. На підставі ст.ст.75,76 КК України, засудженого звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки та покладено обов`язки: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, та періодично з`являтися для реєстрації у зазначений орган.

Вирок набрав законної сили 23 жовтня 2018 року та звернений до виконання.

8 листопада 2018 року ОСОБА_5 поставлено на облік до Олександрівського районного сектору філії державної установи «Центр пробації» в Донецькій області. Із засудженим неодноразово проводилися бесіди, в ході яких він попереджався про виконання обов`язків, покладених на нього судом.

За час іспитового строку ОСОБА_5 в установлений день 3 грудня 2018 року не з`явився на реєстрацію, за що йому було винесено письмове попередження.

Постановою від 13 грудня 2018 року засудженому ОСОБА_5 , під особистий підпис, була змінена кількість встановлених днів явки на реєстрацію, а саме: перший та третій понеділок кожного місяця з 08-00 до 17-00 год.

Проте, 17 грудня 2018 року (третій понеділок місяця) він знову не з`явився на реєстрацію до Олександрівського районного сектору пробації.

З пояснень, наданих засудженим ОСОБА_5 вбачається, що він не з`явився на реєстрацію , оскільки в нього були відсутні кошти на проїзд . Також повідомив, що є інвалідом ІІІ групи, отримує пенсію по інвалідності, але її не вистачає навіть на першочергові потреби.

Розглядаючи подання, суд виходить з того, що відповідно до ч. 2 ст. 78 КК України, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчиняє правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення , що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення.

Відповідно до ч. 1 ст. 166 КВК України, якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України "Про пробацію", а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Згідно п. 5.3. Інструкції про порядок виконання покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, та здійсненню контролю щодо осіб, засуджених до таких покарань, затвердженої наказом Державного департаменту України з питань виконання покарань, МВС України від 19.12.2003 року № 270/1560 та зареєстрованої в МЮ України 09.01.2004 року за № 16/8615( що діяла на час звернення до суду), якщо засуджена особа не виконує покладених на неї судом обов`язків після застереження у виді письмового попередження або три і більше разів вчиняла правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про її небажання стати на шлях виправлення, а також коли засуджена особа не з`являється до інспекції два і більше разів без поважних причин, (що повинно бути підтверджено матеріалами) ,то інспекція вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженої особи для відбування призначеного судом покарання.

Тобто, для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням необхідно встановити умисел засудженого на ухилення від відбування покарання з випробуванням та контролю за його поведінкою, а також інші обставини, які свідчать про небажання засудженого стати на шлях виправлення, і лише після застосування до нього письмово попередження.

Проте, матеріалами провадження не доведено факт умисного порушення ОСОБА_5 покладених обов`язків, а пояснення засудженого про відсутність у нього коштів на проїзд та скрутне матеріальне становище у зв`язку із станом здоров`я представником уповноваженого органу з питань пробації не спростовані.

Суд вважає, що сам факт невиконання обов`язків, покладених на ОСОБА_5 за вироком суду не може бути безумовним свідченням його небажання ставати на шлях виправлення, а отже і вагомою підставою для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного судом покарання.

Таким чином, суд приходить до висновку, що вирішення питання про скасування іспитового строку є передчасним, тому в задоволенні клопотання про скасування іспитового строку необхідно відмовити.

Керуючись ст. 539 КПК України, ст. 78 КК України, ст.166КВК України суд -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні подання старшого інспектора Олександрівського районного сектору філії державної установи «Центр пробації» в Донецькій області від 2 січня 2019 року відносно ОСОБА_5 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого для відбування покарання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду через Олександрівський районний суд Донецької області протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1