ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 січня 2019 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_3 , обвинувачений ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища міського типу Олександрівка Кіровоградської області, українця, громадянина України, освіта середня, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ; проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого; не працюючого; у вчиненні злочинів, передбачених статтями 185 ч. 2, 186 ч. 1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

10.11.2018 приблизно о 05 год. 20 хв., знаходячись по вул. Тулузи, 3-Б в м. Києві, відкрито викрав чуже майно, а саме: мобільний телефон марки Айфон-7, який належить ОСОБА_5 , завдавши останній матеріальну шкоду на загальну суму 18397 грн. 90 коп.

Так, ОСОБА_4 10.11.2018 приблизно о 04 год. 50 хв., знаходячись по вул. Тулузи, 3-Б в м. Києві, помітив раніше незнайому ОСОБА_5 , яка перебувала біля приміщення торгівельного комплексу Вікторія по вул. Тулузи, 3-Б в м. Києві, та тримала в руках мобільний телефон марки Айфон-7, 32 Гб. Не маючи постійного місця роботи та відчуваючи потребу в грошових коштах ОСОБА_4 вирішив відкрито викрасти даний мобільний телефон.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна та незаконне особисте збагачення ОСОБА_4 10.11.2018 приблизно о 05 год. 20 хв., продовжуючи перебувати по вул. Тулузи, 3-Б в м. Києві, наблизився до ОСОБА_5 та шляхом ривка вихопив з рук останньої мобільний телефон марки Айфон-7, 32 Гб, ІМЕІ: НОМЕР_1 , вартістю 18247 грн. 90 коп., з сім-карткою мобільного оператора Лайфселл, з номером НОМЕР_2 , вартістю 50 грн., на рахунку якої перебували грошові кошти в сумі 100 грн., чим завдав потерпілій матеріального збитку на загальну суму 18397 грн. 90 коп.

Отримавши в такий спосіб доступ до чужого майна ОСОБА_4 з місця вчинення злочину втік разом із викраденим майном, чим завдав потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на вказану суму, однак був викритий працівниками поліції разом з викраденим майном, яке було вилучено.

Крім того, ОСОБА_4 16.07.2018 приблизно о 23 год. 00 хв., знаходячись по пр. Л.Курбаса, 20 в м. Києві, повторно таємно викрав чуже майно, а саме: мобільний телефон марки Сяомі Редмі Нот 4, який належить ОСОБА_6 , завдавши останньому матеріальну шкоду на загальну суму 4050 грн.

ОСОБА_4 16.07.2018 приблизно о 22 год. 50 хв., знаходячись по пр. Л.Курбаса, 20 в м. Києві, помітив у раніше знайомого ОСОБА_6 , який перебував біля буд. 20 по пр. Л.Курбаса в м. Києві, мобільний телефон марки Сяомі Редмі Нот 4, який знаходився в кишені штанів. Не маючи постійного місця роботи та відчуваючи потребу в грошових коштах ОСОБА_4 вирішив таємно повторно викрасти даний мобільний телефон.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна та незаконне особисте збагачення ОСОБА_4 16.07.2018 приблизно о 23 год. 00 хв., продовжуючи перебувати по пр. Л.Курбаса, 20 в м. Києві, наблизився до ОСОБА_6 та таємно викрав з кишені останнього мобільний телефон марки Сяомі Редмі Нот 4, ІМЕІ: НОМЕР_3 , вартістю 4000 грн. з сім-карткою мобільного оператора МТС, з номером НОМЕР_4 , вартістю 50 грн., чим завдав потерпілому матеріального збитку на загальну суму 4050 грн.

Отримавши в такий спосіб доступ до чужого майна ОСОБА_4 з місця вчинення злочину втік разом із викраденим майном, чим завдав потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на вказану суму.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочинів за наведених вище обставин визнав у повному обсязі, щиро розкаявся і дав показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення злочинів, пояснивши, що дійсно 16.07.2018 приблизно о 23 год. 00 хв., знаходячись по пр. Л.Курбаса, 20 в м. Києві, таємно викрав чуже мобільний телефон марки Сяомі Редмі Нот 4, у знайомого ОСОБА_6 , та втік з місця вчинення злочину. Крім цього, 10.11.2018 приблизно о 05 год. 20 хв., знаходячись по вул. Тулузи, 3-Б в м. Києві, він відкрито викрав мобільний телефон марки Айфон-7, у раніше незнайомої ОСОБА_5 , однак був затриманий працівниками поліції.

Враховуючи те, що учасники судового провадження не оспорюють всі обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд даної справи щодо всіх її обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.

За таких обставин, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_4 вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), тобто злочин, передбачений ч. 1 ст. 186 КК України, та повторне таємне викрадення чужого майна (крадіжку), тобто злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України.

При призначенні обвинуваченому покарання суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів. Злочин, передбачений як ч. 1 ст. 186 КК України, так і за ч. 2 ст. 185 КК України, згідно зі ст. 12 КК України є злочинами середньої тяжкості. Суд враховує ступінь здійснення злочинного наміру та їх причини, дані про особу винного, який на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, не працюючий офіційно, претензій від потерпілих немає.

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття ОСОБА_4 , при цьому обставин, що обтяжують покарання, не виявлено.

Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, суд вважає за можливе виправлення ОСОБА_4 в умовах без ізоляції від суспільства. Відтак ОСОБА_4 слід призначити покарання за вчинені ним злочини в межах санкції відповідних статтей Особливої частини КК України у виді позбавлення волі. Суд вважає, що остаточне покарання ОСОБА_4 слід призначити за сукупністю злочинів за правилами ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі з випробуванням, визначивши іспитовий строк, поклавши на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України. Саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Речові докази по справі вирішити у відповідності до вимог ч. 9 ст. 100, ч. 2 ст. 124 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 373-376 КПК України,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 186, ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання:

- за ч. 1 ст. 186 КК України у виді 2 (два) років позбавлення волі;

- за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Згідно ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити остаточне покарання ОСОБА_4 у виді 3 (трьох) років позбавлення волі з випробуванням, з іспитовим строком на 2 (два) роки.

Відповідно до ст. 76 КК України на ОСОБА_4 покласти обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

СУДДЯ: