Справа № 159/2007/19
Провадження № 1-кп/159/230/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 травня 2019 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: прокурора ОСОБА_2 ,

потерпілої ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Ковелі Волинської обл. кримінальне провадження № 120 190 301 100 002 72 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , гр. України, із середньою спеціальною освітою, не працюючого, раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності, а саме:

1. 06.09.10 р. Ковельським міськрайсудом Волинської області за ч. 1 ст. 185 КК України до штрафу у розмірі 1 020 грн;

2. 24.09.12 р. Ковельським міськрайсудом Волинської області за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 4 р. з трьохрічним іспитовим строком;
3. 15.05.13 р. Ковельським міськрайсудом Волинської області за ч. 2 ст. 190 КК України із застосуванням ч. 1 ст. 71 КК України до позбавлення волі на строк 4 р. 02 міс.; звільненого умовно достроково за ухвалою Сокирянського райсуду Чернівецької області від 05.03.15 р. з невідбутим строком покарання: 08 міс., 27 дн.,

4. 12.02.18 р. Ковельським міськрайсудом Волинської області за ч. 2 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 4 р. з трьохрічним іспитовим строком,

5. 25.01.19 р. за вироком Ковельського міськрайсуду Волинської області, що за станом на 15.05.19 р. законної сили не набрав, за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 5 р., судимість не знята та не погашена у встановленому законом порядку,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 185 КК України,
В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи засудженим 12.02.18 р. Ковельським міськрайсудом Волинської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 4 р. позбавлення волі; на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільненим з іспитовим строком 3 р., судимість не знята та не погашена у встановленому законом порядку, на шлях виправлення не став та повторно вчинив новий злочин проти власності.

Так обвинувачений ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в середині грудня 2018 р., о 23 год., знаходячись на подвір`ї будинку АДРЕСА_2 , належного потерпілій ОСОБА_3 , 80 р. н., з корисливих спонукань таємно повторно викрав санчата дитячі синього кольору вартістю 266 грн 67 коп., належні потерпілій, що знаходились біля гаражного приміщення вказаного домоволодіння, чим завдав потерпілій майнової шкоди на вказану вище суму.

Вказане вище обвинувачення пред`явлено обвинуваченому ОСОБА_4 згідно з обвинувальним актом, складеним 22.03.19 р. ст. слідчим Ковельського ВП ГУ НП у Волинській області, що затверджений тоді ж прокурором Ковельської місцевої прокуратури Волинської області. Обвинувальний акт надійшов до суду 15.04.19 р..

Своїми умисними діями, що виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч. 2 ст. 185 КК України.

Під час досудового розслідування між обвинуваченим та потерпілою 21.03.19 р. укладена угода про примирення, що надійшла до суду разом з обвинувальним актом.

За умовами угоди про примирення обвинувачений беззастережно та у повному обсязі підозри визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України у обсязі пред`явленого йому обвинувачення; повністю визнає свою винуватість та щиро розкаюється у скоєному, приносить потерпілій щирі вибачення за спричинену шкоду та принесені незручності внаслідок його вказаних вище неправомірних дій. Потерпілій повністю відшкодовано завдану шкоду шляхом повернення викраденого майна. Сторонами узгоджено міру покарання для обвинуваченого в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України у виді арешту терміном на 4 місяці.

Потерпілою підтверджено в суді повне відшкодування їй заподіяної злочином шкоди шляхом повернення викраденого майна.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468, ч. 3 ст. 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо злочинів середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена угода про примирення.

Судом встановлено, що наявні підстави для твердження про винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, який згідно ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.

Покарання, узгоджене сторонами угоди для обвинуваченого, відповідає положенням загальних правил призначення покарання, передбачених КК України, зокрема, п. п. 1 - 2 ч. 1 ст. 65 КК України та положенням Загальної частини КК України.

Суд прийшов до переконання, що укладення угоди її сторонами є добровільним, тобто, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь - яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді; обвинувачений цілком усвідомлює свої права, розуміє положення ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України; характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, що будуть застосовані у разі затвердження угоди судом, а також усвідомлює наслідки невиконання угоди про примирення відповідно до ст. 476 КПК України.

Потерпіла також розуміє наслідки укладення та затвердження угоди, визначені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України.

На переконання суду умови угоди не суперечать вимогам КПК України та КК України, інтересам сторін та суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність підстав для затвердження такої.

Ухвалюючи вирок, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, що підтверджені доказами, оцінені судом відповідно до ст. 94 КПК України, суд приходить до висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується обвинувачений.

Виходячи з викладеного угода про примирення підлягає затвердженню як така, що відповідає вимогам закону.

Строк відбування покарання обвинуваченому у розглядуваному кримінальному провадженні слід рахувати з моменту, встановленому в ухвалі слідчого судді від 21.03.19 р..

Запобіжний захід, що застосований щодо обвинуваченого у розглядуваному кримінальному провадженні, до вступу даного вироку у законну силу слід залишити попередній тримання під вартою.

Долю речового доказу слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України, знявши арешт, накладений на майно за ухвалою слідчого судді.

Процесуальні витрати у справі слід покласти на обвинуваченого у повному обсязі.

Цивільний позов у справі не заявлено.

Керуючись ст. ст. 468, 469, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
Угоду про примирення від 21 березня 2019 року у кримінальному провадженні № 120 190 301 100 002 72 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 185 КК України, укладену між потерпілою ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , - затвердити.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, призначивши покарання у виді арешту терміном на 4 (чотири) місяці.

Строк відбування покарання рахувати з моменту його затримання у розглядуваному кримінальному провадженні, що зазначений в ухвалі слідчого судді від 21.03.19 р. з 21.03.19 р..

Запобіжний захід, що застосований щодо обвинуваченого у розглядуваному кримінальному провадженні, до вступу даного вироку у законну силу залишити попередній тримання під вартою.

Стягнути із ОСОБА_4 на доход держави процесуальні витрати у справі на проведення судово товарознавчої експертизи (висновок № 94 від 25.02.19 р.) в сумі 858 (вісімсот п`ятдесят вісім) грн.

Речовий доказ у справі - санчата дитячі, що передані на зберігання потерпілій ОСОБА_3 за постановою слідчого від 18.03.19 р., залишити у розпорядженні потерпілої ОСОБА_3 , знявши з них арешт, накладений за ухвалою слідчого судді Ковельського міськрайсуду Волинської області від 18.02.19 р..

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України, до Волинського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим - в той же строк з моменту вручення йому копії даного вироку.

Головуючий:ОСОБА_1