Справа № 204/4701/18
Провадження № 1-кп/204/201/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2019 року м. Дніпро

Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючої судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

захисника: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинуваченого: ОСОБА_6 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань того ж суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000811 за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

До Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська надійшов затверджений прокурором другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих регіональної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_8 обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000811 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК України.

В підготовче судове засідання захисник ОСОБА_4 надав клопотання про повернення даного обвинувального акту у кримінальному провадженні №0000811 за обвинуваченням ОСОБА_6 за ч.2 ст.364КК України прокурору у зв`язку із невідповідністю ст.291 КПК України. В обґрунтування зазначив, що в порушення, вимог cт.cт.1,3,36,37,214,291 КПК України, обвинувальний акт складено неналежним прокурором, тобто прокурором без повноважень,оскільки керівником прокуратури Дніпропетровської області прокурор, який склав обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000811 від 23.06.2018 року, не визначався і не призначався; в порушення вимог ст.ст.1,3,36,37,214,291 КПК України процесуальні дії проводилися неналежними прокурорами у кримінальному провадженні, а тому будь-які дії прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 щодо підтримання державного обвинувачення в суді за обвинувальним актом, який не мав ніякого права складати прокурор ОСОБА_8 , є незаконними, оскільки керівник прокуратури Дніпропетровської області не призначав їх, як прокурорів, які здійснюватимуть повноваження у кримінальному провадженні № 0000811 від 23.06.2018 року, тобто таких повноважень у них не має; в порушення п. 1 Розділу XI Перехідних положень КПК України, п, 1 Розділу XI Перехідних положень КПК України слідчий прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_12 за відсутності повноважень проводив досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні, що є істотним порушенням вимог КПК України; в порушення ст.20 КПК України стороною обвинувачення не забезпечено право на захист ОСОБА_6 , оскільки ні в обвинувальному акті, ні в Реєстрі матеріалів досудового розслідування відомості про відкриття матеріалів стороною захисту відсутні; в порушення п.3 ч.2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт не містить відомостей про потерпілу сторону, при тому, що кримінальне правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_6 , є матеріальним і сторона обвинувачення стверджує про ненадходження до Державного бюджету України податку на додану вартість; в порушення п.5 ч.2 ст. 291 КПК України виклад фактичних обставин кримінального правопорушення в обвинувальному акті позбавлений взагалі будь-якої логіки, оскільки між фактичними обставинами інкримінованого кримінального правопорушення в обвинувальному акті відсутній причинний зв`язок; ОСОБА_6 інкримінується вчинення одного злочину за ч.2 ст.364 КК України, але у цьому ж самому обвинувальному акті є відомості про скоєння кількох кримінальних правопорушень, в результаті яких і була спричинена майнова шкода державному бюджету; ОСОБА_6 інкримінується вчинення злочину за ч.2 ст. 364 КК України, тобто за настання тяжких наслідків, які відповідно до ст.67 КК України є обтяжуючою обставиною, але в обвинувальному акті зазначено відомості про те, що обставин, які обтяжують покарання обвинуваченій ОСОБА_6 , не встановлено, тобто тяжких наслідків не має; в обвинувальному акті зазначено, що ненадходження коштів за сплату ПДВ до Державного бюджету України відбулося від СВК «Молочна країна», яке, начебто, порушило податкове законодавство, і тут же в обвинувальному акті зазначено відомості про те, що ПДВ не надійшов до Державного бюджету України із-за проведених ОСОБА_6 камеральних перевірок, при тому, що сторона обвинувачення взагалі не визнала СВК «Молочна країна» стороною у кримінальному провадженні у розумінні ст.3 КПК України. Крім того, в обвинувальному акті вказано, що 23.06.2018 року матеріали за підозрою ОСОБА_6 виділено з матеріалів кримінального провадження № 0001155 від 18.09.2017 року у окреме кримінальне провадження № 0000811 від 23.06.2018 року, при тому, що в Реєстрі таблиці І зазначено, що вже 22.06.2018 року було повідомлення про закінчення досудового розслідування, а в таблиці II взагалі вказано, що матеріали були виділені 23.06.2018 року відносно ОСОБА_13 , а не відносно ОСОБА_6 . В обвинувальному акті зазначено, що виділені матеріали досудового розслідування відносно ОСОБА_6 стали підставою реєстрації окремого кримінального провадження, а саме № 00000811 від 23.06.2018 року. Таким чином, сторона обвинувачення, зареєструвавши нове кримінальне провадження, а саме №0000811, при наявності достатніх доказів для підозри ОСОБА_6 саме у цьому кримінальному провадженні, у відповідності до вимог ст.277 КПК України повинна була письмово скласти письмове повідомлення про підозру із зазначенням найменування (номер) кримінального провадження № 0000811, в якому зазначити про права підозрюваної ОСОБА_6 . За таких викладених обставин сторона захисту вважає, що обвинувальний акт від 27.06.2018 року не відповідає вимогам КПК України і підлягає безумовному поверненню прокурору, оскільки саме такий обвинувальний акт грубо порушує право на захист ОСОБА_6 і вищезазначені порушення не можуть бути усунуті під час судового розгляду.
В підготовчому судовому засіданні захисник ОСОБА_4 підтримав клопотання і просив задовольнити, посилаючись на обставини, викладенні в клопотанні про повернення обвинувального акту.
Захисник ОСОБА_5 підтримав клопотання про повернення прокурору обвинувального акту відносно ОСОБА_6 , у зв`язку із його невідповідністю ст.291 КПК України.
Обвинувачена ОСОБА_6 підтримала клопотання захисника ОСОБА_4 і просила повернути обвинувальний акт прокурору.

В підготовчому судовому засіданні прокурор просив в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 відмовити, зазначивши, що дане кримінальне провадження підсудне Красногвардійському районному суду м. Дніпропетровська, підстав для закриття чи зупинення провадження по справі не має, обвинувальний акт та додатки до нього складені у відповідності до вимог КПК України, тому він вважає, що кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 може бути призначено до розгляду по суті. Вказав, що дійсно обвинувальний акт містить незначні технічні помилки, які не перешкоджають розгляду даної справи і можуть бути усунуті під час судового розгляду справи. Також зазначив, що у слідчого прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_12 , ОСОБА_10 були повноваження щодо проведення досудового розслідування кримінального провадження №0000811, оскільки при внесенні відомостей до ЄРДР, підслідність визначається автоматично.
З`ясувавши думку учасників процесу, вивчивши обвинувальний акт, суд доходить висновку про наступне.

Відповідно до п.3 ч. ст.314 КПК України, у підготовчому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Частиною 4 ст.110 КПК України визначено, що обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст.291 КПК України.

В підготовчому судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_6 висунуто обвинувачення за ч.2 ст.364 КК України.
Як вбачається з клопотання захисника про повернення обвинувального акту, обвинувальний акт не містить відомостей про потерпілу сторону - державу в особі її компетентного органу (Державна фіскальна служба, Міністерство фінансів, Пенсійний фонд України та інші), а також те, що сторона обвинувачення взагалі не визнала СВК «Молочна країна» стороною у кримінальному провадженні у розумінні ст. 3 КПК України, зазначивши в обвинувальному акті, що «підстав для застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи не встановлено».
З такими твердженнями суд не погоджується, оскільки вони не відповідають фактичним обставинам справи і не ґрунтується на кримінальних процесуальних нормах закону та суперечить дійсним обставинам справи і нормам закону по своїй суті.
Так, відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити в собі, зокрема, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення, з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Повернення обвинувального акту прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акту вимогам закону, а наявність у ньому таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.
Як вбачається зі змісту даного обвинувального акту, останній містить виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, де чітко і конкретно вказане місце вчинення злочинів, правову кваліфікацію кримінальних правопорушень з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення щодо обвинуваченого.
Конкретність викладення фактичних обставин у даному кримінальному провадженні, які підлягають доказуванню, зокрема подія кримінального правопорушення кожного окремо, час, місце, спосіб та інші обставини їх вчинення, викладено у даному обвинувальному акті достатньо зрозуміло, що є важливим і суттєвим не тільки для аргументації висновків слідчого, але і для дослідження обставин вчиненого кримінального правопорушення в суді та для реалізації права на захист і фабула обвинувачення в даному випадку є фактичною моделлю вчинених кримінальних правопорушень.
Тобто, обвинувальний акт містить фактичні обставини вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, після чого наведена правова кваліфікація дій обвинуваченої та формулювання обвинувачення.
Як вбачається, обвинувачення викладено конкретизовано, а отже і зрозумілість предявленого обвинувачення не викликає сумнівів, а тому даний обвинувальний акт відповідає і узгоджується з вимогами ст. 291 КПК України та положеннями п.(а) ч. 3 ст. 6 Конвенції, якою передбачено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні злочину, має право бути негайно і детально проінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення проти нього.
Доводи захисника про те, що обвинувальний акт не містить відомостей про потерпілу сторону - державу в особі її компетентного органу (Державна фіскальна служба, Міністерство фінансів, Пенсійний фонд України та інші), а також те, що сторона обвинувачення взагалі невизнала СВК«Молочна країна» стороною у кримінальному провадженні у розумінні ст.3КПК України, зазначивши вобвинувальному акті, що «підстав для застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи не встановлено» хоча і має місце, однак це не є підставою для повернення обвинувального акту прокурору, тому у даному випадку, вважати даний факт обставиною яка є перешкодою для призначення справи до розгляду є безпідставним і необґрунтованим. Ці обставини досліджуються і з`ясовуються на стадії розгляду справи по суті, які підлягають дослідженню в іншій стадії судового розгляду.
Зазначені захисником у клопотанні вказані вище формальні недоліки не є суттєвими, і не є перешкодою для призначення даного кримінального провадження досудового розгляду, оскільки всі інші питання щодо з`ясовуються судом і розглядаються при розгляді справи по суті.
Вищевикладені обставини були зазначені в ухвалі Дніпровського апеляційного суду від 24 жовтня 2018 року, яка набрала чинності.
Що стосується посилання захисника на порушення вимог ст.ст.109,110 КПК України при складанні прокурором реєстру матеріалів досудового розслідування, суд вважає, що розбіжності на які посилається захисник щодо відомостей про прийняті процесуальні дії та рішення під час досудового розслідування, можливо вточнити та встановити під час судового розгляду. Що стосується посилань захисника в клопотанні, щодо невідповідності обвинувального акту у зв`язку з виділенням матеріалів досудового розслідування відносно ОСОБА_6 з порушенням норм КПК України, то суд вважає, що зазначені обставини на даній стадії судового провадження є передчасними.

Відповідно до ч.1 ст.216 КПК України, слідчі органів Національної поліції здійснюють досудове розслідування кримінальних правопорушень, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, крім тих, які віднесені до підслідності інших органів досудового розслідування.
В ч.2 ст.214 КПК України зазначено, що досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань .
Відповідно до пункту 1 Розділу XI Перехідних положень КПК України до дня введення в дію положень частини четвертої статті 216 цього Кодексу повноваження щодо досудового розслідування здійснюють слідчі органів прокуратури, які користуються повноваженнями слідчих, визначених цим Кодексом, щодо злочинів, передбачених частиною четвертою статті 216 цього Кодексу.
Абзацом 2 пункту 1 Розділу XI Перехідних положень КПК України визначено, що після введення в дію положень частини четвертої статті 216 цього Кодексу кримінальні провадження, розпочаті слідчими органів прокуратури, продовжують здійснюватися слідчими органів прокуратури, які користуються повноваженнями слідчих, визначеними цим Кодексом, до закінчення досудового розслідування, але не довше двох років. Після закінчення дворічного строку кримінальні провадження, розпочаті слідчими органів прокуратури, у тримісячний строк передаються слідчим Державного бюро розслідувань.
Згідно із пунктом 1 Розділу X Прикінцевих положень КПК України цей Кодекс набирає чинності через шість місяців з дня його опублікування, крім: положень, що стосуються кримінального провадження щодо кримінальних проступків, які вводяться в дію одночасно з набранням чинності Законом України про кримінальні проступки; частини четвертої статті 216 цього Кодексу, які вводяться в дію з дня початку діяльності Державного бюро розслідувань України, але не пізніше п`яти років з дня набрання чинності цим Кодексом.
З огляду на вищевказані положення Кримінального процесуального кодексу України, слідчі органів прокуратури втратили повноваження щодо здійснення досудового розслідування у кримінальних провадженнях, розпочатих після 19 листопада 2017 року.
Як зазначено в обвинувальному акті, досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000811 відносно ОСОБА_6 за ч.2 ст.364 КПК України, здійснював з 22.06.2018 року слідчий в особливо важливих справах першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_12 . В таблиці II Реєстру матеріалів досудового розслідування, який є невід`ємною частиною обвинувального акта, зазначено, що слідчий ОСОБА_12 у цьому кримінальному провадженні був призначений 23.06.2018 року начальником першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_14 .
Враховуючи викладене, суд вважає, що у слідчих прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_12 , ОСОБА_15 були відсутні повноваження щодо проведення досудового розслідування кримінального провадження №0000811, яке здійснювалося ним 23 червня 2018 року, тобто після втрати слідчими органів прокуратури повноважень слідчих, що є істотним порушенням вимог КПК.
Таким чином, суд приходить до висновку, що вказані обставини перешкоджають призначенню кримінального провадження до судового розгляду на підставі цього обвинувального акту, та вважає за необхідне повернути обвинувальний акт прокурору, для приведення у відповідність до вимог кримінально-процесуального закону, а тому клопотання захисника ОСОБА_4 підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 291, 314-316, 376, 395 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання захисника ОСОБА_4 про повернення обвинувального акту прокурору - задовольнити.

Повернути прокурору другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих регіональної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_8 обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000811 відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК України, в зв`язку з його невідповідністю вимогам КПК України.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська протягом семи днів з дня її оголошення. У разі постановлення її без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом семи днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1