В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 квітня 2019 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі № 11 Слов`янського міськрайонного суду Донецької області кримінальне провадження № 0000454 від 05.03.2019 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Слов`янськ, Донецької області, громадянина України, з вищою освітою, вдівця, не працюючого, неповнолітніх дітей на утриманні не маючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

05.03.2019 року приблизно о 14.30 год. ОСОБА_4 , перебуваюв на законних підставах в приміщенні КЛПЗ «Міська клінічна лікарня м. Слов`янська», розташованого за адресою: Донецька область, м. Слов`янськ, вул. Шевченко, буд. № 40. В цей час у ОСОБА_4 виник протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме медичного інвалідного візка, який належить КЛПЗ «Міська клінічна лікарня м. Слов`янська». Реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, 05.03.2019 року о 15 год. 00 хв. ОСОБА_4 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, діючи умисно, з корисливих мотивів, переслідуючи мету наживи і незаконного збагачення, переконавшись що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав майно, а саме інвалідний візок вартістю 2000,00 грн., після чого з місця скоєння кримінального правопорушення зник, а викраденим розпорядився на власний розсуд.

Умисними протиправними діями ОСОБА_4 заподіяв КЛПЗ «Міська клінічна лікарня м. Слов`янська» матеріальну шкоду на суму 2000,00 грн.

Допитана в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою провину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю визнав, пояснив, що дійсно при обставинах, викладених в обвинувальному акті вчинив дане кримінальне правопорушення, а саме викрав з КЛПЗ «Міська клінічна лікарня м. Слов`янська» інвалідний візок, оскільки була необхідність відвезти до дому онука, який зламав ногу. Інвалідний візок планував повернути. В скоєному щиросердно розкаюється.

Аналізуючи пояснення обвинуваченого ОСОБА_4 щодо того, що він вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України в сукупності з іншими, добутими по справі доказами, суд вважає ці пояснення обвинуваченого правдивими та такими, що відповідають дійсності, оскільки вони цілком підтверджуються зібраними по справі доказами, а саме:

* Протоколом огляду місця події від 05.03.2019 року (огляд проводився з 17.10 год. до 17.20 год.), відповідно до якого оглянуто хол в приміщенні КЛПЗ МКЛ м. Слов`янська»;

* Протоколом огляду від 05.03.2019 року (огляд проводився з 20.15 год. до 20.35 год.), відповідно до якого оглянутий інвалідний візок, виданий ОСОБА_4 біля під`їзду № 2 буд. № 49 по вул. Василівській;

* Висновком № 1520 товарознавчої експертизи від 21.03.2019 року, відповідно до якого ринкова вартість інвалідного візка на момент вчинення кримінального правопорушення становить 2000,00 грн.

Натомість, пояснення обвинуваченого щодо того, що він мав намір повернути інвалідний візок до лікарні, суд до уваги не приймає, вважає їх такими, що не відповідають дійсності, оскільки вони спростовуються наданими стороною обвинувачення письмовими доказами.

Так, в судовому засіданні встановлено та визнається обвинуваченим, що крадіжка інвалідного візка була здійснена 05.03.2019 року приблизно о 15 год. 00 хв. Згідно з протоколом огляду від 05.03.2019 року, відповідно до якого оглянутий інвалідний візок, огляд проводився 05.03.2019 року з 20.15 год. до 20.35 год., тобто з моменту вчинення крадіжки до моменту виявлення викраденого майна співробітниками поліції минуло більш ніж п`ять годин, що, на думку суду, є достатнім часом для повернення викраденого майна.

Виходячи з наведеного, суд доходить до висновку, що обвинувачений ОСОБА_4 мав намір розпорядитися викраденим майном за власним розсудом.

Аналізуючи вищезазначені докази у їх сукупності, суд приходить до переконання, що подія кримінального правопорушення мала місце, провина обвинуваченого цілком доведена, а вчинене обвинуваченим ОСОБА_4 вірно кваліфіковано за ч. 1 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

При призначенні покарання обвинуваченій відповідно до ст. 65 КК України, суд приймає до уваги конкретні обставини вчиненого обвинуваченою, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення: сукупність усіх характеризующих його обставин, віднесення кримінального правопорушення законодавством до злочинів середньої тяжкості, характер, ступінь його суспільної небезпеки, дані про особу обвинуваченого.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.

Відповідно до довідки КЛПУ «Обласна психіатрична лікарня м. Слов`янська» обвинувачений ОСОБА_4 на обліку у лікаря психіатра не перебуває.

Згідно з довідкою КЛПУ «Міський наркологічний диспансер міста Слов`янська» обвинувачений ОСОБА_4 перебуває на диспансерному обліку з діагнозом: «Розлади психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю. Синдром залежності».

Висновком судово-психіатричної експертизи № 304 встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 страждає психічним та поведінковим розладом внаслідок вживання алкоголю з синдромом алкогольної залежності. В момент скоєння кримінального правопорушення міг усвідомлювати свої дії та керувати ними, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

Відповідно до суспільної характеристики, обвинувачений ОСОБА_4 за місцем мешкання характеризується негативно.

Частиною 2 статті 65 КК України встановлено, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне та достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Також, при обранні виду та міри покарання суд виходить з того, що статтею 50 КК України передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів.

Приймаючи до уваги ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, наявність обставини, що пом`якшує покарання, суд вважає, що покарання у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів буде необхідним та достатнім, та таким, що відповідає меті покарання.

Речовим доказом по справі визнано інвалідний візок синього кольору з написом: IPA OTD KOLIS BY INVACARE.

Витрати на проведення експертизи склали 1256,00 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України у разі винесення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені розходи по залученню експерта.

Цивільний позов не заявлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369-370, 374 КПК України, суд

З А С У Д И В:

Визнати ОСОБА_4 винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі 850,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , витрати на проведення експертизи на користь держави у сумі 1256 (одна тисяча двісті п`ятдесят шість) грн. 00 грн.

Речовий доказ по справі - інвалідний візок синього кольору з написом: IPA OTD KOLIS BY INVACARE залишити КЛПЗ «Міська клінічна лікарня м. Слов`янська».

Запобіжний захід відповідно до видів, передбачених ст. 176 КПК України не обирався.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Донецького апеляційного через Слов`янський міськрайонний суд, протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженим в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Вирок складено та надруковано в єдиному примірнику у нарадчій кімнаті.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду ОСОБА_1