Справа № 676/5019/18
Провадження № 1-в/676/111/18
УХВАЛА

22 листопада 2018 року м. Камянець-Подільський

Камянець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , з участю прокурора Камянець-Подільської місцевої прокуратури ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 , інспектора Камянець-Подільського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Хмельницькій області ОСОБА_4 , засудженого ОСОБА_5 , секретаря судового засідання ОСОБА_6 розглянувши подання про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу, -
ВСТАНОВИВ :
Вироком Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 01 жовтня 2015 року ОСОБА_5 засуджено за ч. 1 ст. 204 КК України до покарання у виді штрафу в сумі 17000 грн.

До Камянець-Подільського міськрайонного суду з Камянець-Подільського МРВ філії Державної установи «Центр пробації» у Хмельницькій області надійшло подання про розстрочку несплаченої суми штрафу. В обґрунтування зазначеного клопотання інспектор посилається на те, що вирок суду, який набрав законної сили засудженим ОСОБА_5 не виконується, просить розстрочити несплачену суму штрафу.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 та його адвокат просили відмовити в задоволенні даного подання через закінчення строків виконання обвинувального вироку.

Прокурор та інспектор просили подання задоволити.

Заслухавши учасників, суд вважає, що в задоволенні слід відмовити через закінчення строків виконання обвинувального вироку.

Згідно ст.80 КК України, особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки : два роки у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.

Отже, ст. 80 КК України передбачає нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлює імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання.

Правова природа вказаного виду звільнення від відбування призначеного покарання зумовлюється одностороннім обов`язком держави примусово реалізувати через спеціально уповноважені нею органи призначене особі покарання протягом певних строків. Особа, засуджена до певного виду покарання, не несе правового обов`язку застосувати право обмеження, які входять до його змісту, сама до себе це виключна одностороння компетенція спеціальних державних органів, які виконують покарання.

Водночас засуджена до певного виду покарання особа не може перебувати в потенційному очікуванні виконання покарання у невизначений проміжок часу, у зв`язку із чим законодавчо встановлюються імперативні строки, сплив яких припиняє наявні між державою і засудженою особою кримінальні правовідносини, а також унеможливлює виконання покарання.

Окрім того, ч.3 ст.80 КК України передбачено положення щодо зупинення перебігу строку у разі, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання, а строки давності, передбачені пунктами 1-3 ч. 6 ст. 80 КК України подвоюються. Ч.4 ст. 80 КК України також передбачено положення про те, що перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у ч.ч.1.3 ст. 80 КК України, засуджений вчинить новий середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин. Обчислення строку давності в цьому разі починається з дня вчинення нового злочину.

Прокурор в суді не довів обставин, які б були підставами для переривання чи зупинення строків давності виконання вироку.

Вказані положення свідчать, що держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання лише у випадках, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання.

За таких обставин застосування ст.80 КК України передбачає дослідження та встановлення судом терміну, протягом якого обвинувальний вирок не виконувався, збігу строку давності його виконання та факту ухилення засудженим від його відбування, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності.

Редакція ч.3 ст. 80 КК України певним чином співвідноситься зі ст. 389 , ст. 389-1 та ст. 390 КК України, оскільки ухилення від відбування покарання, про яке йдеться у ч. 3 ст. 80 Загальної частини КК, у своєму конкретному прояві відповідає складу одного із злочинів, передбачених зазначеними статтями Особливої частини КК. Отже роблячи висновок про ухилення особи від відбування покарання при застосуванні ч. 3 ст. 80 КК України, суд тим самим фактично визнає її винною у вчиненні нового злочину. Таке правозастосування суперечить ч. 1 ст. 62 Конституції України, згідно з якою особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Аналогічну правову позицію, щодо строків давності виконання покарання висловила судова палата у кримінальних справах Верховного суду України у постанові від 24 грудня 2015 року.

При цьому, суд враховує, що прокурор упродовж 2016-2018р.р. мав би скористатись іншим правовим механізмом ( ст. 476 КПК України) та клопотати перед судом першої інстанції скасувати вирок від 1 жовтня 2015 року, оскільки ОСОБА_5 не виконав умови угоди. Проте, як слідує з матеріалів кримінального провадження ЄРДР № 0000017, прокурор не скористався правом заявити клопотання про скасування вироку ухваленого на підставі угоди.

Отже, строки давності виконання обвинувального вироку минули, а прокурор у суді не довів, що ОСОБА_5 умисно ухилявся від виконання обвинувального вироку, а також не надав докази про реальну можливість засудженим виконати вирок.

За наведених обставин суд позбавлений можливості розстрочити замінити штраф, а відтак у задоволенні подання слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 370-372, 537,539 КПК України, суд
ПОСТАНОВИВ :
Відмовити в задоволенні клопотання органу пробації про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу призначеного вироком Камянець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 1 жовтня 2015 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення злочину передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України та засудженого до 17000 грн. штрафу.
Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду через Камянець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області протягом семи діб з дня її проголошення.
Суддя Кам`янець-Подільського

міськрайонного суду ОСОБА_1