Провадження №1-кп/523/145/19
В И Р О К
І м е н е м У к р а ї н и

21.02.2019 року м.Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

адвокатів - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинувачених - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Одеса обвинувальний акт разом із долученими до нього документами по матеріалам кримінального провадження №0000346 за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Одеси, громадянки України, маючої середню освіту, одруженої, маючої на утриманні одну малолітню дитину 2018 року народження, офіційно не працюючої, перебуваючої в декретній відпустці по догляду за дитиною, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.2 КК України,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки м.Одеси, громадянки України, маючої вищу освіту, одруженої, офіційно не працюючої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.2 КК України,

ВСТАНОВИВ:
16.01.2016 року близько 03:00 год. ОСОБА_6 , спільно з ОСОБА_7 , знаходячись в квартирі АДРЕСА_3 , з метою таємного викрадення майна ОСОБА_8 , вступили в злочинну змову, розробивши спільний план та розподіливши ролі, відповідно до яких одна із них мала відволікати ОСОБА_8 , а інша скориставшись цим, таємно викрасти майно, а саме грошові кошти, які належали останньому та які зберігались в сейфі зазначеної квартири.
Після чого, діючи за раніше оговореним планом, ОСОБА_7 запропонувала ОСОБА_8 піти до магазину за продуктами харчування та спиртними напоями, а в цей час ОСОБА_6 , скориставшись відсутністю власника квартири, діючи умисно з корисливих мотивів, переконавшись в тому, що за її діями ніхто не спостерігає, взяла з полиці, яка розташована в коридорі квартири, ключ від сейфу та відкривши ними замок від сейфу викрала з нього грошові кошти ОСОБА_8 , а саме: 1000 грн, 150 доларів США, що згідно з курсом НБУ складає 3930 грн, а всього на загальну суму 4930 грн.
Після чого, ОСОБА_6 помістила викрадене майно в одягнену на ній шкарпетку та, дочекавшись ОСОБА_7 , місце вчиненого злочину покинули, викраденими грошовими коштами розпорядились на свій власний розсуд. Таким чином, неправомірними діями ОСОБА_6 та ОСОБА_7 потерпілому ОСОБА_8 була завдана матеріальна шкода на загальну суму 4930 грн.
Обвинувачена ОСОБА_7 в судовому засіданні свою вину в скоєнні інкримінованого їй разом із ОСОБА_9 кримінального правопорушення, за викладених в обвинувальному акті обставин визнала повністю, у вчиненому щиро розкаялась, не оспорювала обставин скоєння кримінального правопорушення та підтвердила, що дійсно того дня разом із ОСОБА_9 знаходились за місцем проживання потерпілого ОСОБА_8 . Та в той час коли вони з потерпілим пішли до магазину, ОСОБА_9 взяла у потерпілого 150 доларів США та 1000 грн., які в послідуючому вони розділили між собою та витратили на продукти.

В той же час, обвинувачена ОСОБА_7 зазначила, що усвідомлює протиправність своїх дій, щиро кається, та більше не буде скоювати злочинів.

Обвинувачена ОСОБА_6 в судовому засіданні свою вину в скоєнні інкримінованого їй разом із ОСОБА_7 кримінального правопорушення, за викладених в обвинувальному акті обставин визнала повністю, у вчиненому щиро розкаялась, не оспорювала обставин скоєння кримінального правопорушення та підтвердила, що дійсно за запрошенням ОСОБА_8 вони разом із ОСОБА_7 прийшли до нього додому. Перебуваючи за місцем його мешкання, в час коли ОСОБА_8 та ОСОБА_7 пішли до магазину, вона взяла його гроші. По їх поверненню, вони випили пива, після чого пішли додому, та розділили зі ОСОБА_7 вищевказані викрадені кошти.

Разом з тим, обвинувачена ОСОБА_6 в судовому засіданні вказала, що має вади серця, є сиротою, її перша дитина померла, весь цей час вона знаходилась в лікарні, на зараз народилися друга дитина, вона зробила для себе висновки, усвідомила протиправність своїх дій, кається у скоєному, має родину та хоче бути гарною матір`ю для дитини.

Так як, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 свою вину визнали повністю, підтвердили обставини скоєння злочину, погодились на спрощену форму судового розгляду, а саме просили не досліджувати докази, які вони не оспорюють, що передбачено ст.349 ч.3 КПК України, наслідки застосування якої роз?яснені учасникам розгляду справи, суд, з?ясувавши думку учасників процесу, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинувачених та вивченням характеризуючих матеріалів кримінального провадження.

Аналіз всіх даних, покладених в обґрунтування обвинувального акту, дозволяє суду дійти висновку про винність обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у скоєнні інкримінованого їм злочинного діяння, і зазначені докази суд вважає належними, допустимими, достовірними і достатніми для постановлення вироку.

Давши оцінку і проаналізувавши всі дані, здобуті в ході судового слідства, суд, приходить до висновку про доведеність вини обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у скоєнні інкримінованого їм кримінального правопорушення і кваліфікує їх дії за ст.185 ч.2 КК України за ознаками таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб.
При призначенні покарання обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , суд, у відповідності зі ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, його суспільну небезпеку, особи обвинувачених, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини.

Обставин, які згідно ст.67 КК України, обтяжують покарання обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 судом не встановлено.

До обставин, які згідно ст.66 КК України, пом`якшують покарання обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , суд відносить повне визнання своєї провини обвинуваченими і сприяння в розкритті злочину.

Крім того при призначенні покарання судом враховуються особи обвинувачених, їх сімейний стан та стан здоров`я. Так, обвинувачена ОСОБА_6 є одруженою (свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 від 03.08.2017 року (зміна прізвища ОСОБА_10 на ОСОБА_11 ), має на утриманні одну малолітню дитину, ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 від 29.10.2018 року). Батьки обвинуваченої ОСОБА_6 померли (батько ОСОБА_13 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 (свідоцтво про смерть (повторно) серії НОМЕР_3 від 14.07.2012 року), мати ОСОБА_14 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 (свідоцтво про смерть (повторно) серії НОМЕР_4 від 14.07.2012 року), у зв`язку із чим їй було присвоєно статус дитини-сироти та дитини, позбавленої батьківського піклування (згідно Витягу з обліково-статистичної картки дитини-сироти та дитини, позбавленої батьківського піклування (Додаток до листа служби у справах дітей Одеської міської ради від 27.07.2012 року №3743). Також судом приймається до уваги, що обвинувачена ОСОБА_6 є офіційно не працююча, перебуває в декретній відпустці по догляду за дитиною, є раніше не судимою, до кримінальної відповідальності притягується вперше.

Обвинувачена ОСОБА_7 є одруженою, раніше не судима, до кримінальної відповідальності притягується вперше.

Окрім цього при призначенні обвинуваченим покарання судом враховуються висновки органу пробації, що висвітлені в досудових доповідях щодо обвинувачених.

Також при призначенні покарання обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 судом також враховується той факт, що вони визнали вину в повному обсязі та не оспорювали, що нанесли матеріальні збитки потерпілому.

Разом з тим, при призначенні покарання суд враховує, що відповідно до вимог ст.65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

На підставі вищевикладеного, керуючись вимогами кримінального закону і передбачених цим законом санкцій, ознайомившись із обвинувальним актом, долученими до нього документами, враховуючи суспільну небезпеку скоєного, дані про особи обвинувачених, вік та стан їх здоров`я, обставини скоєного кримінального правопорушення, беручи до уваги постанову Пленуму Верховного суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинувачених можливе без ізоляції їх від суспільства, і вважає можливим застосувати до них дію ст.75 КК України, звільнивши від відбування покарання з випробуванням.

У той же час, відповідно до вимог ст.76 ч.1 п.1, 2 КК України, з метою контролю за поведінкою засуджених для встановлення факту їх виправлення, суд вважає за необхідне покласти на засуджених обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації (кримінально-виконавчої інспекції); повідомляти уповноважений орган з питань пробації (кримінально-виконавчу інспекцію) про зміну місця проживання або роботи.

Згідно обвинувального акту під час досудового розслідування витрати на залучення експертів не здійснювались. Відповідно до реєстру матеріалів досудового розслідування заходи забезпечення кримінального провадження в ході досудового розслідування не застосовувались.

Суд вважає цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди заявлений потерпілим ОСОБА_8 на суму 4930 грн 00 коп повністю доведеним і підлягаючим задоволенню, оскільки у процесі судового розгляду беззаперечно було встановлено, що саме злочинними діями обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 було заподіяно зазначений матеріальний збиток.

На підставі вищевикладеного, приймаючи до уваги постанову Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», та керуючись ст.ст. 370, 373-374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_6 визнати винною у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.2 КК України, та призначити покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

У відповідності до ст.ст.75, 76 ч.1 п.п.1, 2 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік.

Зобов`язати ОСОБА_6 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації (кримінально-виконавчої інспекції); повідомляти уповноважений орган з питань пробації (кримінально-виконавчу інспекцію) про зміну місця проживання або роботи.

ОСОБА_7 визнати винною у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.2 КК України, та призначити покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

У відповідності до ст.ст.75, 76 ч.1 п.п.1, 2 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік.

Зобов`язати ОСОБА_7 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації (кримінально-виконавчої інспекції); повідомляти уповноважений орган з питань пробації (кримінально-виконавчу інспекцію) про зміну місця проживання або роботи.

Цивільний позов, заявлений потерпілим ОСОБА_8 про відшкодування матеріальної шкоди на суму 4930 грн 00 коп задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на користь ОСОБА_8 матеріальну шкоду в сумі 4930 грн 00 коп.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1