Справа №592/7672/18 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/105/18 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керують транспортними засобами
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми матеріали кримінального провадження №592/7672/18 за апеляційною скаргою потерпілого ОСОБА_6 на ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 09 липня 2018 року якою

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Червоне, Сумського району Сумської області, мешканця АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

звільнено від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.286 КК України на підставі ст.46 КК України, а кримінальне провадження відносно нього закрито,

з участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

адвоката ОСОБА_9 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

представника потерпілого ОСОБА_10

ВСТАНОВИЛА:

Органом досудового розслідування ОСОБА_7 обвинувачувався у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України за те, що він 17.05.2018 близько 17 год. 15 хв., керуючи технічно справним автомобілем «ВAЗ-2101» д.н. НОМЕР_1 , рухаючись по пр. Курський від вул. Реміснича, здійснюючи шляхом виконання маневру повороту вліво на вул. Л. Українки в місті Суми, проїзд регульованого перехрестя, знехтував безпекою дорожнього руху, не врахував дорожню обстановку, перед початком зміни напрямку руху не переконався, що це не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, повертаючи ліворуч при зеленому сигналі основного світлофора, не надав дорогу транспортним засобам, що рухаються в зустрічному напрямку прямо або повертають праворуч, чим створив небезпеку для руху, що призвело до падіння мотоциклу «SHINERAY XY250GY-6B» н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_6 , який рухався по пр. Курський у напрямку вул. Реміснича в порушення пункту 12.3 Правил дорожнього руху.

У результаті ДТП ОСОБА_6 спричинені тілесні ушкодження, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 399 від 14.06.2018 кваліфікуються, як середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Відповідно до висновку судової авто-технічної експертизи №164/67 від 22.06.2018 р., водій ОСОБА_7 при керуванні автомобілем порушив вимоги п.п.10.1, 16.6 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001.

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 09 липня 2018 року ОСОБА_7 звільнено від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.286 КК України та закрито кримінальне провадження відносно нього у зв`язку з його примиренням із потерпілим.

Закриваючи кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 за ч.1 ст.286 КК України суд мотивував своє рішення тим, що згідно вимог ст.46 КК України, ст.ст.284, 286 КПК України суд закриває провадження у випадку, якщо особа вперше вчинила злочин невеликої тяжкості, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Не погодившись з вказаним рішенням суду, потерпілий ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати оскаржувану ухвалу та призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції в іншому складі суду.

За змістом доводів апеляційної скарги апелянт вказує, що при прийнятті рішення судом було неправильно застосовано закон про кримінальну відповідальність, зокрема, суд необґрунтовано закрив кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України на підставі ст.46 КК України, оскільки не врахував всіх вимог даної статті, на підставі яких в їх сукупності кримінальне провадження підлягає закриттю у зв`язку з примиренням винного з потерпілим. Зазначає, що обвинувачений не відшкодував йому, як потерпілому, заподіяну кримінальним правопорушенням шкоду у повному обсязі. Зокрема вказує, що хоч обвинуваченим ОСОБА_7 йому було відшкодовано моральну шкоду в сумі 20000 грн., але питання відшкодування матеріальних збитків залишається відкритим. Так, потерпілий зауважує, що в результаті ДТП, винуватцем якої був ОСОБА_7 , йому були спричинені середньої тяжкості тілесні ушкодження, та він витратив на лікування 16000 грн., потребує реабілітації, а отже, ця сума буде збільшуватись. Окрім того, не відшкодована обвинуваченим матеріальна шкода за пошкодження належного йому транспортного засобу. Вважає, що оскільки ОСОБА_7 має страховий поліс страхової компанії «Альфа-Гарант», то погашати його витрати на лікування та ремонт транспортного засобу мала саме ця компанія. Просить залучити її в якості співвідповідача по справі.

Зазначає, що в судовому засіданні він не заперечував проти звільнення ОСОБА_7 від відповідальності у зв`язку з примиренням, проте суд не дослідив в повній мірі матеріальну шкоду, яка йому була спричинена внаслідок ДТП та ступінь її відшкодування.

Заслухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого судового рішення та вимоги апеляційної скарги, потерпілого та його представника на підтримку поданої апеляційної скарги, думку прокурора про законність та обґрунтованість ухвали суду, обвинуваченого та його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга потерпілого ОСОБА_6 не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст.46 КК України та роз`яснень, викладених в п.4 Постанови Пленуму Верховного суду України №12 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» підставою для застосування ст.46 КК України є дотримання сукупності передбачених нею умов: особа вчинила злочин вперше, це злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, винний примирився з потерпілим та відшкодував завдані ним збитки або усунув заподіяну шкоду.

Як вбачається з п.2 вказаної Постанови Пленуму Верховного Суду України №12 від 23.12.2005 при вирішенні питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності суд (суддя) під час попереднього, судового, апеляційного або касаційного розгляду справи повинен переконатися, що діяння, яке поставлене особі за провину, дійсно мало місце, що воно містить склад злочину і особа винна у його вчиненні, а також, що умови та підстави її звільнення від кримінальної відповідальності передбачені КК України. Тільки після цього можна постановити (ухвалити) у визначеному КПК порядку відповідне судове рішення.

Так як та обставина, що ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.286 КК України була встановлена судом першої інстанції і учасниками судового розгляду не заперечувалась та ними не оскаржувалась, то колегія суддів кримінальне провадження в цій частині не переглядає.

Відповідно до ч.1 ст.285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Під час розгляду кримінального провадження судом першої інстанції встановлено, що обвинувачений ОСОБА_7 примирився з потерпілим ОСОБА_6 , який не має до обвинуваченого матеріальних претензій щодо завданої йому шкоди.

Також з матеріалів кримінального провадження вбачається, що у даному провадженні цивільний позов заявлявся лише прокурором ОСОБА_11 щодо відшкодування матеріальних збитків на лікування потерпілого ОСОБА_6 на користь держави. Самим же потерпілим цивільний позов в даному кримінальному провадженні не було заявлено. Окрім того, судом потерпілому було роз`яснено право подати цивільний позов до початку судового розгляду, проте він цим правом не скористався та заявив, що не має будь-яких претензій до обвинуваченого.

Таким чином, доводи апеляційної скарги з приводу неналежної перевірки судом факту відшкодування обвинуваченим ОСОБА_7 шкоди потерпілому не заслуговують на увагу, оскільки суд безпосередньо у судовому засіданні встановив відсутність у потерпілого претензій до обвинуваченого щодо відшкодування збитків, завданих кримінальним правопорушенням, що підтверджується записом судового засідання від 09.07.2018. При цьому потерпілий не заперечував проти звільнення обвинуваченого ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності, що підтвердив як у своїй апеляційній скарзі, так і під час апеляційного перегляду. Окрім того, під час апеляційного перегляду він підтвердив, що позовних вимог до обвинуваченого не пред`являв, отримав від нього кошти в сумі 25000грн. та в суді як першої, так і апеляційної інстанції заявив, що не має матеріальних претензій до обвинуваченого та хотів би отримати відшкодування від страхової компанії.

На думку колегії суддів, за відсутності у даному кримінальному провадженні цивільного позову потерпілого про відшкодування шкоди, є безпідставною також вимога апеляційної скарги про залучення до участі у даному провадженні в якості співвідповідача страхової компанії «Альфа-Гарант».

Матеріальна шкода за цивільним позовом прокурора, а також судові витрати за проведення судових автотехнічних експертиз були відшкодовані обвинуваченим у повному обсязі.

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції у відповідності зі ст.ст.44,46 КК України та ст.284 КПК України дійшов обґрунтованого висновку про можливість звільнення обвинуваченого ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.286 КК України у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілим та закриття кримінального провадження відносно нього у зв`язку з цим.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б стали підставою для скасування ухвали суду, чи неправильного застосування закону про кримінальну відповідальність колегією суддів не встановлено, а тому правові підстави для скасування ухвали суду у даному провадженні за поданою потерпілим апеляційною скаргою та призначення нового судового розгляду кримінального провадження у суді першої інстанції відсутні.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 09 липня 2018 року, якою ОСОБА_7 звільнено від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.286 КК України на підставі ст.46 КК України, а кримінальне провадження відносно нього закрито залишити без змін, а апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_6 без задоволення.

Ухвала набирає чинності негайно та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

.