Справа №336/440/18
Провадження 1-кп/336/261/2018
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 грудня 2018 року м.Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Запоріжжі матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000048 від 05.01.2018, які надійшли до суду на підставі обвинувального акту, складеного відносно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Івантєєвка Московської області, громадянина України, не одруженого, який має незакінчену вищу освіту, не працює, зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за обвинуваченням у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст. 263 КК України,
за участі сторін кримінального провадження: з боку обвинувачення: прокурора ОСОБА_4 , з боку захисту: обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 , -

В С Т А Н О В И В:

Органами досудового розслідування встановлено, що 23.11.2017, приблизно о 23 годині 00 хвилин, ОСОБА_3 , перебуваючи у лісосмузі у районі «Запоріжжя Ліве», маючи умисел, спрямований на незаконне придбання, носіння та зберігання вогнепальної зброї та боєприпасів, без передбаченого законом дозволу, придбав шляхом присвоєння знайденого пенал сірого кольору, у якому виявив циліндричну ствольну коробку з гвинтовою заглушкою, ударним механізмом з бойовою пружиною та стволом, а також п`ять патронів калібру 5,6 мм. Після чого, продовжуючи свій злочинний умисел, зберігаючи при собі вказані предмети, переніс їх до місця свого проживання, а саме, до будинку АДРЕСА_1 .

24.11.2017 о 07 годині 45 хвилин, в ході проведення санкціонованого обшуку території домоволодіння будинку АДРЕСА_1 , співробітниками поліції, в присутності понятих та ОСОБА_3 , у приміщенні будинку, а саме у кухні, виявлено і вилучено пенал сірого кольору, у якому знаходились предмети, які згідно з висновком судово-балістичної експертизи Запорізького відділення Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України №593-17 від 26.12.2017 являються: однозарядним пістолетом, виготовленим саморобним способом під патрон кільцевого запалення калібру 5,6 мм, є ручною гладкоствольною короткоствольною вогнепальною зброєю калібру 5,6 мм, придатний для здійснення пострілів; п`ять патронів, що вилучені разом з пістолетом, відносяться до гвинтівочних спортивно-мисливських патронів кільцевого запалення калібру 5,6 мм, виготовлених промисловим способом, є боєприпасами до нарізної вогнепальної зброї відповідного калібру, придатні для здійснення пострілів.

Дії ОСОБА_3 під час досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст. 263 КК України, як незаконне придбання, носіння, зберігання вогнепальної зброї та бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

В судовому засіданні ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) не визнав, показав, що 23.11.2017 об 11 годині увечері прямував з Запоріжжя Лівого до селища ДД через лісопосадку, де знайшов футляр сірого кольору, в якому знаходились дві трубки з пружиною та 5 предметів, схожих на патрони, які вирішив забрати, щоб їх не знайшли діти. При цьому, зауважив, що збирався вранці наступного дня добровільно здати знайдені предмети до відділення поліції. До поліції увечері не телефонував, оскільки був розбитий телефон. Втім, за його місцем проживання - у будинку АДРЕСА_1 , де він мешкає разом із батьками, але в окремому будинку, - о 07 годині ранку наступного дня проведено обшук. Під час обшуку присутні його батьки. У залученні сторонніх понятих, крім тих, що були під час обшуку, йому було відмовлено. Показав, що співробітники поліції знайшли вказані предмети футляр з 2 трубками, одна з яких була з пружиною, та 5 предметів, схожих на патрони, на вході до тимчасової будівлі, на видному місці, які запечатали та вилучили. Інших предметів під час обшуку, в тому числі, наркотичних засобів, вилучено не було, по закінченню обшуку він підписував якісь документи, точно не пам`ятає, чи проголошували йому протокол обшуку. Зауважує, що, про участь захисника під час проведення обшуку не заявляв. Копію протоколу обшуку та ухвали слідчого судді не отримував. Крім того, показав, що він не збирав зброю, вона була розібрана, в такому ж вигляді, як він її знайшов. Добровільно здати зброю йому не пропонували, а він забув про знайдене, інакше видав би добровільно. Після закінчення обшуку поліцейські відвезли його до відділення поліції, де він надав аналогічні свідчення.

Враховуючи думку сторони обвинувачення та сторони захисту, судом визнано за необхідне під час дослідження доказів у кримінальному провадженні допитати, крім обвинуваченого, свідків з боку обвинувачення, вивчити надані прокурором письмові докази, дослідити наявні речові докази.

Так, свідок ОСОБА_6 показав під час судового розгляду кримінального провадження, що є батьком обвинуваченого ОСОБА_3 , у листопаді 2017 року був присутній під час проведення обшуку за місцем його проживання ( АДРЕСА_1 ), у будинку, в якому мешкає його син, що розташований на одному подвір`ї із будинком, де він мешкає із дружиною. Власником будинку є його дружина, копія ухвали про дозвіл на проведення обшуку їй не була вручена. Показав, що обшук був розпочатий, наскільки він пам`ятає, о 6 годині ранку. У вказаний час ОСОБА_6 порався на подвір`ї, співробітники поліції пред`явили ухвалу про проведення обшуку, були разом із понятими, після чого зайшли до приміщення, де мешкає ОСОБА_3 . У ОСОБА_6 , коли він зайшов до приміщення, де мешкає син, викликали підозру поняті, які спілкувались із співробітниками поліції, крім того, наскільки він пам`ятає, у одного з понятих були наручники. Він просив залучити інших понятих, втім, йому було відмовлено, після чого пред`явили знайдений у будинку предмет та внесли до протоколу ці дані. Крім того, коли він зайшов до приміщення, виявлений під час обшуку предмет вже роздивлялись, він був на видному місці. Вважає, що поняті є співробітниками поліції, оскільки раніше працював начальником карного розшуку м.Запоріжжя, тому манера спілкування та одяг понятих викликали підозру у нього. Співробітники поліції пред`явили йому під час обшуку пластмасову чи картонну коробку світлого кольору, в якій знаходилось 2 трубки, з металу, та предмети, схожі на патрони, кількість не пам`ятає. Зауважив, що протокол обшуку не підписував, копії не отримав, хоча наполягав на цьому. Після закінчення обшуку сина відвезли до відділення поліції.

Показами свідка ОСОБА_7 підтверджено, що вона також була присутня під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , наприкінці листопада 2017 року, де мешкають вони з чоловіком та їх молодший син ОСОБА_3 . Вона є власницею будинку. Показала, що в день обшуку вона ще спала, потім визирнула у вікно будинку, біля 7 години ранку, коли побачила, що заходять люди, - вийшла у двір. Особи, які проводили обшук, також увірвались до її будинку, а потім зайшли до приміщення, де мешкає син. Співробітники поліції їй не представлялись, ухвалу про дозвіл на проведення обшуку не пред`являли. При цьому, вони говорили, що понятих привезли з вулиці Чарівної. Під час обшуку вона із працівником прокуратури перебувала на подвір`ї будинку, згодом він зайшов до будинку, де проводився обшук. Наручників ні у кого із присутніх не бачила, можливо, виявлена коробка була коричневого кольору. По завершенню слідчої дії їй дали підписати документ, протоколу вона не бачила, копій у неї немає. Імен та прізвищ присутніх під час обшуку осіб не знає. Після закінчення обшуку сина відвезли до відділення поліції. Не впевнена, що зможе впізнати понятих.

В судовому засіданні також здійснено допит свідка з боку обвинувачення ОСОБА_8 , який показав, що був понятим під час здійснення обшуку у обвинуваченого, приблизно з 6 до 9 години ранку, взимку 2017 року, точну дату та адресу не пам`ятає, можливо, події відбувались у грудні. Коли співробітники поліції його запросили бути понятим, він йшов з дня народження друга. Обшук проводився у будинку, який складається з двох частин, у прибудові, де мешкає обвинувачений, під час його проведення були присутні ОСОБА_3 та його батьки. В результаті обшуку вилучена ручка-пістолет, яка була у коробці. Коробку відкрили, показали. Вона була світлого сірого кольору, можливо, залізна, була у футлярі, знаходилась на кухні на тумбі. Вилучений предмет був упакований та опломбований. Зауважує, що під час обшуку проводилась відеозйомка, але хто її здійснював, не знає. Також під час обшуку, наскільки пам`ятає свідок, були виявлені та вилучені 3 патрони.

Відповідно до пояснень свідка ОСОБА_9 , він був присутнім у якості понятого під час проведення обшуку о 7 годині ранку за адресою: АДРЕСА_1 наприкінці 2017 року. Погодився на участь у слідчій дії на пропозицію співробітників поліції. Обшук проводився у будинку, який складається з двох частин, у прибудові, де мешкає обвинувачений, вранці, були присутні обвинувачений та його батьки. В результаті обшуку вилучена ручка-пістолет. Вона мала вигляд двох трубочок, складених разом, поряд були патрони. Всі ці предмети були у футлярі, який лежав з правого боку при вході до кухні на полиці. Патрони були золотисто-темного кольору, як мідь, у кількості, приблизно 5 одиниць. Зауважує, що під час обшуку проводилась відеозйомка. Колір вилученого пеналу не пам`ятає. Вилучені предмети були упаковані до пакету із підписами. Додатково показав, що обшук проводився при штучному освітленні.

Відповідно до п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» від 01 листопада 1996 року №9, визнання особи винуватою у вчиненні злочину може мати місце лише за умови доведеності її вини.

Суд повно, всебічно та неупереджено дослідивши всі обставини даного кримінального провадження, дотримуючись принципів змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, дотримуючись принципу диспозитивності, об`єктивно та за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на такому дослідженні, оцінивши кожний поданий сторонами доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, дійшов таких висновків.

Так, судом встановлено, що Шевченківським ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області здійснювалось досудове розслідування кримінального провадження, відомості про вчинення якого за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України, внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.10.2017 за №0003648. На даний час провадження закрито постановою від 07.02.2018 на підставі ч.1 ст. 284 КПК України, що видно з наданого стороною обвинувачення витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

24.11.2017 старшим слідчим Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_10 в ході проведення санкціонованого обшуку за місцем мешкання ОСОБА_3 з метою відшукання особливо небезпечних наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів, а також знарядь злочину, коштів, отриманих від незаконного обігу вказаних речовин та засобів, на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м.Запоріжжя ОСОБА_11 від 26.10.2017 за адресою: АДРЕСА_1 , винесену під час досудового розслідування кримінального провадження №0003648, виявлено та вилучено предмети, а саме картонний пенал сірого кольору, в якому знаходяться дві металеві трубки, в одній з яких знаходиться пружина, п`ять предметів, схожі на патрони, без маркування.

Протокол обшуку складений 24.11.2017, обшук проведений з 07-45 до 08-55 години (в дозволений нормами КПК України час), за участі понятих ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , оперуповноваженого Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_12 .

Свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_8 дали суду свідчення, що під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_3 , за адресою: АДРЕСА_1 , працівниками поліції здійснювався відеозапис.

Втім, обов`язкової фіксації слідчої дії за допомогою звуко- та відеозаписувальних технічних засобів, виходячи з вимог ч.1 ст. 107, ч.10 ст. 236 КПК України, на час здійснення обшуку КПК України не вимагалось (до 07.12.2017).

Згідно з ч. 9 ст. 236 КПК України, другий примірник протоколу обшуку вручається особі, у якої проведено обшук, а в разі її відсутності повнолітньому членові її сім`ї або його представникові.

В протоколі міститься підпис ОСОБА_3 про те, що він отримав копію ухвали слідчого судді, яка стала підставою для проведення обшуку, в ході якого виявлено та вилучено картонний пенал сірого кольору, в якому знаходяться дві металеві трубки, в одній з яких знаходиться пружина, п`ять предметів, схожих на патрони, без маркування.

Але, доводи сторони захисту про те, що другий примірник протоколу обшуку від 24.11.2017 ОСОБА_3 вручено не було, - відповідають дійсності, оскільки не підтверджені належними та допустимим доказами з боку обвинувачення.

Пропозиції та зауваження, доповнення від учасників обшуку за змістом протоколу не надходили, що засвідчено підписами понятих, ОСОБА_12 та ОСОБА_3 , які ознайомлені зі змістом протоколу.

Суд не приймає показання матері обвинуваченого ОСОБА_7 щодо того, що ухвала слідчого судді про дозвіл на проведення обшуку не була пред`явлена перед його початком, оскільки ця обставина спростовується протоколом обшуку, що доводить її вручення ОСОБА_3 .

Покази понятих узгоджуються між собою, але встановлюють лише факт виявлення та вилучення під час обшуку предметів, вилучених з цивільного обігу вогнепальної зброї та боєприпасів.

Згідно з даними висновку судово-балістичної експертизи, проведеної на підставі постанови слідчого СВ Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_13 про призначення судово-балістичної експертизи від 27.11.2017, Запорізьким відділенням Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України №593-17 від 26.12.2017 предмет, вилучений 24.11.2017 в ході проведення санкціонованого обшуку за адресою: АДРЕСА_1 у ОСОБА_3 , відноситься до однозарядних пістолетів, виготовлених саморобним способом під патрон кільцевого запалення калібру 5,6 мм, є ручною гладкоствольною короткоствольною вогнепальною зброєю калібру 5,6 мм, придатний для здійснення пострілів. Крім того, патрони, вилучені разом з пістолетом, відносяться до гвинтівочних спортивно-мисливських патронів кільцевого запалення калібру 5,6 мм, виготовлених промисловим способом, є боєприпасами до нарізної вогнепальної зброї відповідного калібру, придатні для здійснення пострілів.

Вказану експертизу проведено в межах досудового розслідування кримінального провадження, внесеного 02.10.2017 до ЄРДР за №0003648, що підтверджено її висновком №593-17 від 26.12.2017. Відповідно, постанову про призначення судово-балістичної експертизи від 27.11.2017, також винесено слідчим під час досудового розслідування кримінального провадження №0003648 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України.

Для проведення експертизи, як зазначено експертом, надані предмет схожий на пістолет-ручку, та п`ять патронів, вилучені 24.11.2017 в ході проведення санкціонованого обшуку за адресою: АДРЕСА_1 у ОСОБА_3 . Предмет запакований в уніфікований поліетиленовий пакет № 4231267 для речових доказів ГСУ НПУ, з підписами від імені слідчого, понятих та спеціаліста. Цілісність упаковки не порушена, забезпечує збереження речових доказів. Надіслані на дослідження речові докази відповідають опису в постанові про призначення експертизи.

Ст. 106 КПК України передбачається, що протокол під час досудового розслідування складається слідчим або прокурором, які проводять відповідну процесуальну дію, під час її проведення або безпосередньо після її закінчення. До складу слідчої (розшукової) дії входять також дії щодо належного упакування речей і документів та інші дії, що мають значення для перевірки результатів процесуальної дії.

Втім, як встановлено судом, в протоколі обшуку не вказано ким, де та яким чином були упаковані, опечатані та засвідчені підписами вилучені при проведенні обшуку за місцем проживання ОСОБА_3 пенал сірого кольору, у якому знаходилися дві металеві трубки з пружиною та п`ять предметів, схожих на патрони, без маркування. Крім того, згідно із протоколом обшуку, ніхто з спеціалістів участі у обшуку не приймав.

Проте, відповідно до висновку експерта від 26.12.2017 за результатами проведення судової балістичної експертизи № 593-17, експерту надійшов уніфікований поліетиленовий пакет № 4231267 для речових доказів і на формулярі пакету наявні підписи від імені слідчого, понятих та спеціаліста.

За змістом висновку, надані на дослідження патрони складаються з гільз з капсулем кільцевого запалення, порохових зарядів та куль. Патрони мають загальну довжину 25,4 мм. Гільзи циліндричної форми з виступаючим фланцем. Гільзи трьох патронів виготовлені із сталі, двох з латуні. На денцях гільз двох патронів із стальною гільзою, одного - з латунною наявне маркування у вигляді букви «V», на денці одного патрона з латунною гільзою наявне маркування у вигляді стилізованого перехрестя в колі. На денці гільзи одного патрона із стальною гільзою маркування відсутнє.

Але вказані у висновку експерта відомості суперечать змісту протоколу обшуку, відповідно до якого всі патрони були без маркування.

При цьому, вилучення під час обшуку вказаних предметів, які є вогнепальною зброєю та боєприпасами, відповідає змісту ч.7 ст. 236 КПК України, відповідно до якої предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження.

В результаті аналізу досліджених доказів суд дійшов висновку про те, що стороною обвинувачення не доведено, що саме вилучені під час проведення обшуку 24.11.2017 у ОСОБА_3 предмети надані на дослідження експерта.

Спецпакет, у якому перебуває предмет, вилучений 24.11.2017 за адресою: АДРЕСА_1 у ОСОБА_3 , який являється однозарядним пістолетом, виготовленим саморобним способом під патрон кільцевого запалення калібру 5,6 мм, є ручною гладкоствольною короткоствольною вогнепальною зброєю калібру 5,6 мм, та 5 патронів калібру 5,6 мм, згідно з постановою слідчого СВ Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_13 від 04.01.2018 визнаний речовим доказом, направлений на зберігання до камери схову Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області.

Вказана постанова також винесена в межах досудового розслідування кримінального провадження, внесеного 02.10.2017 до ЄРДР за №0003648.

Постановою прокурора Запорізької місцевої прокуратури №1 ОСОБА_4 від 05.01.2018 про виділення матеріалів в окреме провадження, виділено матеріали кримінального провадження №0003648 від 02.10.2017 в окреме провадження щодо факту виявлення та вилучення предметів за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем мешкання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно з переліком у постанові. Слідчому СВ Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_13 доручено виділити матеріали досудового розслідування.

Судом встановлено, що після виділення матеріалів, згідно з витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань, відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, у межах якого повідомлено про підозру ОСОБА_3 , внесено до реєстру 05.01.2018 за № 0000048.

Відповідно до пунктів 2, 3 4 розділу 4 Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого Наказом Генеральної прокуратури України 06.04.2016 № 139, витяг з Реєстру документ, який засвідчує факт реєстрації в Реєстрі відомостей про кримінальне правопорушення, отриманих за параметрами, визначеними в пункті 3 цієї глави. До витягу з Реєстру включається інформація про: номер кримінального провадження; дату надходження заяви, повідомлення та дату і час внесення відомостей про заяву, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення до Реєстру, правову кваліфікацію кримінального правопорушення, наслідок розслідування кримінального правопорушення; прізвище, ім`я, по батькові потерпілого, заявника (найменування юридичної особи та ідентифікаційний код Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань (далі ЄДР)); короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; прізвище, ім`я, по батькові та дату народження особи, яку повідомлено про підозру, наслідки розслідування щодо особи та відомості про здійснення спеціального досудового розслідування щодо неї; найменування, код ЄДР, юридичну адресу, розрахунковий рахунок, місце та дату державної реєстрації юридичної особи, щодо якої здійснюється кримінальне провадження, а також анкетні дані її представника; орган досудового розслідування; прізвище, ім`я, по батькові слідчого (слідчих) органів досудового розслідування, працівника (працівників) підрозділів детективів та внутрішнього контролю Національного бюро, які здійснюють досудове розслідування, та прокурора (прокурорів), який (які) здійснює(ють) процесуальне керівництво. Реєстратори самостійно формують (отримують) витяг з Реєстру у межах унесеної інформації та посвідчують його своїм підписом.

Вищевказаний витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань, який міститься в матеріалах даного кримінального провадження, не містить відомостей про слідчого (слідчих) органів досудового розслідування, прокурора (прокурорів), який (які) здійснює(ють) процесуальне керівництво та не посвідчений реєстратором, що, в свою чергу, унеможливлює прийняття вказаного витягу в якості допустимого доказу.

Натомість, відповідно до ст. 25 КПК України прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення або в разі надходження заяви про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

В судовому засіданні учасниками кримінального провадження оглянуто речовий доказ, опечатаний биркою після проведення судово-балістичної експертизи 26.12.2017, який наданий стороною обвинувачення відповідно до порядку дослідження доказів, встановленого судом.

Під час його огляду обвинувачений зауважив, що не впевнений, що у пакеті саме вилучені предмети, оскільки вони знаходились у нього нетривалий час, зовні коробка схожа, патрони були у кількості 5 одиниць, також були 2 трубки, зовні вони схожі на ті, що він знайшов. Свідок ОСОБА_6 не зміг з впевненістю впізнати речовий доказ. Свідок ОСОБА_7 зауважила, що речовий доказ, на її думку, це не та коробка, яка була під час обшуку. Трубки у ній були схожі на виріб із нержавійки. Вважає, що коробка була більшого розміру. Свідок ОСОБА_9 речовий доказ впізнає, підтверджує, що саме цей предмет був вилучений під час обшуку у обвинуваченого. Свідок ОСОБА_8 речовий доказ опізнав.

Втім, показання обвинуваченого та його батьків з приводу впізнання доказів суд піддає розумному сумніву та не приймає, враховуючи їх особисту зацікавленість у результатах розгляду справи.

При цьому, суд бере до уваги, що обвинуваченим не заперечується та обставина, що у зазначені в обвинувальному акті час та місце він виявив футляр сірого кольору, в якому знаходились дві трубки з пружиною та 5 предметів, схожих на патрони, та, зберігаючи при собі вказані предмети, переніс їх до місця свого проживання, а саме, до будинку АДРЕСА_1 .

Згідно із ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Проаналізувавши у сукупності та взаємозв`язку показання учасників кримінального провадження та безпосередньо досліджені письмові та речові докази, надавши їм належну оцінку, суд дійшов висновку про те, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення за ознаками ч.1 ст. 263 КК України при вище викладених обставинах не доведена та він підлягає виправданню з підстав, передбачених п.2 ч.1 ст. 373 КПК України, за змістом якої виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим.

Суд виходить з того, що незаконним придбанням вогнепальної зброї (крім гладкоствольної мисливської), бойових припасів слід вважати дії, пов`язані з їх набуттям (за винятком викрадення, привласнення, вимагання або заволодіння шляхом шахрайства чи зловживання службовим становищем) всупереч передбаченому законом порядку, зокрема, шляхом привласнення знайденого. Незаконне носіння вогнепальної зброї (крім гладкоствольної мисливської) та бойових припасів є вчиненими без передбаченого законом дозволу діями щодо їх переміщення особою безпосередньо при собі (в спеціальному футлярі зокрема). Під незаконним зберіганням вогнепальної зброї (крім гладкоствольної мисливської), бойових припасів розуміються умисні дії, які полягають у володінні (незалежно від тривалості в часі) без відповідного дозволу або із простроченням його дії будь-яким із зазначених предметів, що знаходиться не при особі, а в обраному нею місці (п. 11,12 постанови Пленуму ВСУ N 3 від 26.04.2002 «Про судову практику в справах про викрадення та інше незаконне поводження зі зброєю, бойовими припасами, вибуховими речовинами, вибуховими пристроями чи радіоактивними матеріалами»).

При цьому, поводження зі зброєю, бойовими припасами тягне кримінальну відповідальність лише у випадках, коли воно вчиняється без передбаченого законом дозволу, тобто є незаконним. Винний не має ні дійсного, ні уявного права на їх здійснення. Дозвіл на право носіння, зберігання, придбання, виготовлення, ремонт, передачу та збут зброї, бойових припасів, вибухових речовин та вибухових пристроїв видається певними державними органами, передбаченими законом. Дозвіл на право носіння, зберігання, придбання, виготовлення, ремонт та збут зброї, бойових припасів та вибухових речовин надається органами МВС, які здійснюють дозвільну систему.

Відсутність дозволу не заперечується обвинуваченим.

Втім, факт придбання вогнепальної зброї та боєприпасів шляхом привласнення знайденого, крім показань обвинуваченого, стороною обвинувачення не доведений.

За змістом ч. 2 ст. 84 КПК України процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Згідно з ч. 1 ст. 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 86 КПК України, недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Як передбачено ч. 1 ст. 214 КПК України (у редакції на час виявлення предметів під час обшуку), слідчий невідкладно, але не пізніше 24 годин після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

Слід наголосити, що за змістом ч.3 ст. 214 КПК України здійснення досудового розслідування до внесення відомостей до реєстру або без такого внесення не допускається і тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Згідно з ч. 1 п. 1 розділу «ІІ. Прийняття заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події» Інструкції «Про порядок ведення єдиного обліку в органах поліції заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події», затвердженої Наказом МВС України від 06.11.2015 № 1377, прийняття заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події незалежно від місця і часу їх учинення, повноти отриманих даних, особи заявника здійснюється цілодобово і невідкладно тим органом поліції, до якого надійшла заява чи повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення та іншу подію, або слідчим, або іншою посадовою особою органу поліції, якою самостійно виявлено з будь-якого джерела обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

В порушення вимог ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчі слідчої групи СВ Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області після виявлення під час обшуку 24.11.2017 та вилучення за місцем проживання ОСОБА_3 пеналу сірого кольору, у якому знаходилися дві металеві трубки з пружиною та п`яти предметів, схожих на патрони, без маркування, не здійснив невідкладної реєстрації обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, в Журналі єдиного обліку Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області та протягом 24 годин відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань не вніс, належне розслідування не розпочав.

Відомості щодо виявлення та вилучення 24.11.2017 за місцем проживання ОСОБА_3 пеналу сірого кольору, у якому знаходилися дві металеві трубки з пружиною та п`ять предметів, схожих на патрони, без маркування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань лише 05.01.2018, тобто після спливу значного проміжку часу з моменту їх виявлення та вилучення.

Цією ж датою досудове розслідування кримінального провадження доручено слідчому СВ Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_13 , що видно з реєстру проведених в ході досудового розслідування процесуальних дій, доданих до обвинувального акту.

З аналізу змісту параграфу 2 глави 3 КПК України, слідчий є стороною кримінального провадження.

На підставі ч. 1 ст. 242 КПК України експертиза проводиться експертом за зверненням сторони кримінального провадження.

Станом на 27.11.2017 слідчий СВ Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП України в Запорізькій області ОСОБА_13 не був стороною кримінального провадження №0000048 від 05.01.2018, розпочатого за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, тому, що зазначене кримінальне провадження на той час не було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Таким чином, суд, встановивши порушення встановленого КПК України порядку збирання доказів особою, що не мала на це права, в тому числі і внаслідок відсутності відповідних повноважень у слідчого, визнає такі докази недопустимими.

Так, судом встановлено, що висновок експерта від 26.12.2017 за результатами проведення судово-балістичної експертизи №593-17 по кримінальному провадженню № 0003648 від 02.10.2017, розпочатого за ознаками скоєння кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, не може бути визнано доказом по кримінальному провадженню №0000048 від 05.01.2018, розпочатого за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, адже він не отриманий у передбаченому КПК України порядку, відповідно, є недопустимим та на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

З аналізу зазначених вище доказів також видно, що слідчим приймалося рішення про призначення експертизи не речових доказів, а об`єктів, що були вилучені під час проведених обшуку. Вказані вилучені об`єкти набули статусу речових доказів лише 04.01.2018 після проведення судово-балістичної експертизи.

Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Як випливає із ст.6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, кожна людина, звинувачена в скоєнні кримінального злочину, вважається невинуватою до тих пір, поки його провина не доведена відповідно до закону. Кожна людина при визначенні його громадянських прав і обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи незалежним і неупередженим судом.

Обов`язок суду щодо забезпечення презумпції невинуватості і права на справедливий судовий розгляд, які передбачені ст. 62 Конституції України, відповідно до якої особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, поєднуються з такими ж положеннями ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 Конституції України, ратифікована 17 липня 1997 року Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції».

Стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» передбачає, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги концепцію «плодів отруйного дерева», згідно якої, якщо джерело доказів («дерево») є недопустимим, то всі докази, отримані за його допомогою («плоди») будуть такими ж, про що викладено у рішеннях Європейського Суду з прав людини, зокрема, «Гефген проти Німеччини» від 30.06.2008, «Яременко проти України» від 30.04.2015 та інші, суд стверджує, що при процесуальному оформленні та закріпленні вказаних доказів органом досудового розслідування (стороною обвинувачення) не дотримано необхідного процесуального порядку, що, в свою чергу, тягне за собою визнання доказів недопустимими.

В рішенні від 21.04.2011 р. по справі «Нечипорук і Йонкало проти України» Європейський Суд з прав людини визначив, що докази, отримані в кримінальному провадженні з порушенням встановленого порядку, призводять до його несправедливості в цілому, незалежно від доказової сили таких доказів і від того, чи мало їх використання вирішальне значення для засудження обвинуваченого судом.

Додатково заслуговують на увагу суду пояснення сторони захисту стосовно того, що 24.11.2017, відразу після проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_3 , співробітниками Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП України в Запорізькій області у нього взяті відбитки пальців рук. Проте, дактилоскопічна експертиза по кримінальному провадженню не призначалась.

Досудовим розслідуванням не встановлено, що на долучених до кримінального провадження речових доказах, а саме: на пеналі сірого кольору, двох металевих трубках з пружиною та п`ятьох предметах, схожих на патрони, без маркування, є відбитки пальців рук ОСОБА_3 .

На час проведення досудового розслідування (в тому числі, призначення експертизи), інших слідчих (процесуальних) дій, участь захисника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_14 за його клопотанням проігноровано, адже слідчим СВ Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП України в Запорізькій області ОСОБА_13 20.12.2017, в часі вже після призначення експертизи вилучених предметів, відмовлено у його допуску, чим відповідно порушено право на захист ОСОБА_3 , що підтверджено копією постанови, долученої до справи.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

У справі «Барбера, Мессеґе і Хабардо проти Іспанії» від 06.12.1988 Європейський Суд з прав людини встановив, що «принцип презумпції невинуватості вимагає, серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не розпочинали розгляд справи з упередженої думки, що підсудний вчинив злочин, який йому ставиться в вину, обов`язок доказування лежить на обвинуваченні, і будь-який сумнів має тлумачитися на користь обвинуваченого (підсудного).

Тягар доведення факту вчинення обвинуваченим (підсудним) злочину покладений на сторону обвинувачення і не може перекладатися на захист, чітко та недвозначно висловлено у низці рішень Європейського Суду з прав людини, зокрема, у рішенні Страсбурзького суду «Капо проти Бельгії» від 13.01.2005.

Згідно з положеннями ст. 17 КПК України особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Підозра, обвинувачення не можуть ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Частина 1 статті 1 КПК України зазначає, що порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до статей 85, 99 КПК України доказами у кримінальному процесі, які мають відношення до справи, є, зокрема, документи, що підтверджують достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів, отже - документи, що підтверджують законність збирання інших доказів.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Яременко проти України» від 12.09.2008 р.,зазначив:»Хоча стаття 6 (Конвенції) гарантує право на справедливий судовий розгляд, вона не встановлює ніяких норм стосовно прийнятності доказів як таких, що передусім є питанням,яке регулюється національним законодавством (рішення у справі «Шенк проти Швейцарії» від 12.07.1988 р. та у справі «Тейшейра ді Кастру проти Португалії» від 9.06.1998 р.) Питання, яке Суд має вирішити, полягає у визначенні, чи було справедливим провадження у справі загалом, включаючи спосіб, у який були отримані докази. При цьому має бути оцінена відповідна «незаконність» і, якщо це стосується порушення іншого конвенційного права, має бути оцінений характер виявленого порушення (рішення «Хан проти Сполученого Королівства» і «Аллан проти Сполученого Королівства»).

З огляду на вказані обставини, враховуючи засади презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини (п. 10 ч. 1 ст. 7, ст. 17 КПК України), що полягають у тому, що всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи (ч. 4 ст. 17 КПК України), в ході оцінки допустимості наданих доказів, суд зобов`язаний перевірити підстави та умови проведення обшуку, за результатами проведення якого отримано фактичні дані, що є змістом наданих доказів.

Частиною 1 ст. 87 КПК України передбачено, що головною умовою для визнання доказів недопустимими є отримання їх внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

За змістом п. 3 ч. 2 ст. 87 КПК України, суд зобов`язаний визнати істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод, зокрема, таке діяння, як порушення права особи на захист.

Крім того, за змістом п. 40 Рішення ЄСПЛ у справі «Жуковський проти України» (Заява № 31240/03, 03.03.2011) суд повторює, що питання щодо допустимості доказів у справі - це, насамперед, предмет регулювання національного законодавства і, як правило, саме національні суди мають давати оцінку наявним у справі доказам. Завдання Суду згідно з Конвенцією полягає не у вирішенні того, чи було належним чином прийнято показання свідків як докази, а у встановленні того, чи провадження в цілому, і, зокрема, спосіб отримання доказів, було справедливим (див. серед інших джерел рішення від 23 квітня 1997 р. у справі «Ван Мехелен та інші проти Нідерландів» (Van Mechelen and Others v. the Netherlands), Reports 1997-III, с 711, п. 50, та рішення від 26 березня 1996 р. у справі «Доорсон проти Нідерландів» (Doorson v. the Netherlands), Reports 1996-II, с. 470, п. 67). Усі докази повинні зазвичай надаватися у відкритому судовому засіданні в присутності підсудного з метою забезпечення змагальних дебатів.

Відповідно до вимог ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення. А згідно з правилами ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, передбачених ст. 91 КПК України, покладається на прокурора. Тобто, обов`язок доказування обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, покладається на сторону обвинувачення безпосередньо у судовому засіданні.

Враховуючи встановлені судом обставини під час розгляду справи, сторона обвинувачення не довела, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим та, зокрема, його винуватість поза розумним сумнівом.

Порушення органом досудового розслідування кримінального процесуального закону в даній справі, встановлені судом, полягали у тому, що слідчі дії (призначення та проведення експертизи, винесення постанови про визнання речовими доказами), були вчинені неповноважною особою (слідчим у іншому кримінальному провадженні) та з порушенням порядку їх проведення, поза межами проведення досудового розслідування кримінального провадження за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КПК України, до внесення відомостей до ЄРДР.

Крім того, оцінюючи послідовність показань ОСОБА_3 , суд враховує, що він з початку судового розгляду їх не змінював, вказував на свою невинуватість у зберіганні бойових припасів, намір добровільної здачі правоохоронним органам. Заслуговує на увагу й невеликий проміжок часу - у нічний час доби - після відшукування вогнепальної зброї та бойових припасів до моменту проведення обшуку.

Оцінюючи доводи, висловлені захисником обвинуваченого, на предмет допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті відповідно до положень ч. 1 ст. 89 КПК України, суд приходить до висновків, що досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000048 від 05.01.2018, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, проведено з грубим порушенням норм КПК України.

Сукупність вищевказаних обставин, що встановлені під час судового розгляду, свідчать про недоведеність вини ОСОБА_3 у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, тому на підставі п.2 ч.1 ст.373 КПК України обвинувачений підлягає виправданню з наведених у вироку підстав.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Питання щодо речових доказів підлягає вирішенню в передбаченому ст. 100 КПК України порядку.

Внаслідок виправдання обвинуваченого процесуальні витрати на залучення експертів для проведення судово-балістичної експертизи (висновок експерта від 26.12.2017 № 593-17) під час досудового розслідування кримінального провадження, а саме, суми 3 961 гривні 60 копійок, стягненню з обвинуваченого не підлягають за змістом ч.2 ст. 124 КПК України та відносяться на рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 100, 124, 368-371, 373-374, 392, 394-395 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_3 невинуватим у пред`явленому йому обвинуваченні за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, та виправдати його за недоведеністю вчинення ним кримінального правопорушення.

Речовий доказ однозарядний пістолет, виготовлений саморобним способом під патрон кільцевого запалення калібру 5,6 мм, який є ручною гладкоствольною короткоствольною вогнепальною зброєю калібру 5,6 мм та п`ять патронів калібру 5,6 мм, передані до камери схову Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області, - залишити в розпорядженні органу досудового розслідування.

Процесуальні витрати на залучення експертів віднести на рахунок держави.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду шляхом подання через Шевченківський районний суд м.Запоріжжя апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а для особи, яка перебуває під вартою - з моменту вручення їй копії судового рішення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Роз`яснити учасникам судового провадження зміст вироку, порядок та строк його оскарження.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копію судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1