Справа № 194/486/19
Номер провадження 1-в/194/13/19
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 березня 2019 р. м. Тернівка

Тернівський міський суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у судовому засіданні клопотання ОСОБА_4 про скасування арешту майна, -
В С Т А Н О В И В:
До Тернівського міського суду Дніпропетровської області надійшла заява ОСОБА_4 про скасування арешту майна.
Своє клопотання мотивує тим, що слідчим СВ Тернівського МВ УМВС України в Дніпропетровській області відносно нього було порушено кримінальну справу за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст. 122, ч.2 ст.185 КК України. Вироком Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 31.03.2010 року його було визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 122, ч.2 ст. 185 КК України та призначено покарання з урахуванням ст.ст. 70, 71 КК України у вигляді 4 років 1 місяця позбавлення волі. На даний час він відбув покарання повністю. Однак йому стало відомо, що постановою слідчого від 19.01.2010 року було накладено арешт на його квартиру АДРЕСА_1 . Посилаючись на ст. 174 КПК України (2012 року) просить скасувати арешт майна, накладеного постановою слідчого СВ Тернівського МВ УМВС України в Дніпропетровській області від 19.01.2010 року, а саме квартири АДРЕСА_1
Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.
Вироком Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 31.03.2010 року ОСОБА_4 визнано винним за ч.1 ст. 122, ч.2 ст. 185 КК України та йому призначено покарання згідно вимог ч.1 ст.70, ч.1 ст.71 КК України 4 роки 1 місяць позбавлення волі.
Згідно матеріалів кримінальної справи встановлено, що постановою слідчого СВ Тернівського МВ УМВС України в Дніпропетровській області від 19.01.2010 року в кримінальній справі №39091277 за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч.2 ст. 187 КК України, в забезпечення виконання вироку в частині можливої конфіскації майна, накладено арешт на майно, яке належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: квартиру АДРЕСА_1 .
Як вбачається з витягу про державну реєстрацію в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 19.01.2010 року, державним нотаріусом Тернівської державної нотаріальної контори зареєстровано арешт нерухомого майна: квартири АДРЕСА_1 , обтяжувач слідчий СО Тернівського МВ ГУМВС України.
З витягу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 05.03.2019 року видно, що власником квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_4 (розмір частки 1/1).
Згідно відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 13.12.2018 року, зареєстровано арешт квартири АДРЕСА_1 за реєстровим номером обтяження 9429642, підстава обтяження: слідчий СО Тернівського ГУМВС України в Дніпропетровській області.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним.

Згідно до ч. 1 ст. 1 Протоколу першого до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, (захист власності), кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно з п. 9 Перехідних положень КПК України (2012 року), запобіжні заходи, арешт майна, відсторонення від посади, застосовані під час дізнання та досудового слідства до дня набрання чинності цим Кодексом, продовжують свою дію до моменту їх зміни, скасування чи припинення у порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом.

Оскільки, постанова про накладення арешту на майно, була винесена до дня набрання чинності КПК України 2012 року, за таких обставин, заяву про зняття арешту з майна розглядається в порядку, передбаченому КПК України в редакції 1960 року.

Згідно із п. 8 ст.324 КПК України (1960 року) при постановленні вироку суд має вирішити питання, що робити з майном, описаним для забезпечення цивільного позову і можливої конфіскації майна.

Відповідно до ст.ст.125-126 КПК України (1960 року) арешт на майно по кримінальній справі накладається з метою забезпечення цивільного позову та можливої конфіскації майна.

Відповідно до ст. 409 КПК України (1960 року), питання про різного роду сумніви та протиріччя, які виникли при виконання вироку, вирішуються судом, який постановив вирок.

Відповідно до ч. 1 ст. 411 КПК України (1960 року), питання пов`язані з виконанням вироку, вирішуються судом у судовому засіданні з участю прокурора.

Оскільки вироком суду від 31.03.2010 року не вирішено питання щодо накладеного арешту на майно, суд вважає, що заява про скасування арешту квартири АДРЕСА_1 , підлягає задоволенню.
На підставі викладено, керуючись ст. 409-411 КПК України, суд,-
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання ОСОБА_4 про скасування арешту майна задовольнити.
Скасувати арешт квартири АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , накладений постановою слідчого СВ Тернівського МВ УМВС України в Дніпропетровській області старшим лейтенантом міліції ОСОБА_5 від 19.01.2010 року в кримінальній справі №39091277.
Постанову суду може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Тернівський міський суд Дніпропетровської області, шляхом подання апеляційної скарги протягом 15 діб з моменту її проголошення.

Суддя ОСОБА_1