Справа №484/401/19
Провадження №1-кс/484/184/19
У Х В А Л А
про накладення арешту
28.01.2019р. м.Первомайськ
Слідчий суддя Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , представника власника майна ОСОБА_4 , розглянувши клопотання слідчого СВ Первомайського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_5 , погодженого прокурором Первомайської місцевої прокуратури ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000192, про накладення арешту
ВСТАНОВИВ:
До суду надійшло клопотання слідчого СВ Первомайського ВП ГУНП в Миколаївській області у кримінальному провадженні, порушеному за ч.1 ст. 185 КК України за фактом крадіжки гранульованого шроту соняшника з ТОВ «Бандурський олійноекстракційний завод», про накладення арешту на транспортний засіб легковий автомобіль хечбек-В червоного кольору ВАЗ 21081 із реєстраційним номером НОМЕР_1 , 1989 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_7 , саморобний причеп синього кольору, власником якого є ОСОБА_8 , гранульований соняшниковий шрот вагою 1320кг, мотивуючи тим, що вказані вище автомобіль та причеп можуть бути засобами вчинення кримінального правопорушення, а гранульований соняшниковий шрот предметом посягання при вчиненні протиправних дій, отже накладення арешту необхідно з метою збереження речових доказів.
На судовому засіданні слідчий підтримала клопотання в повному обсязі та просила його задовольнити.
Представник ОСОБА_8 - адвокат ОСОБА_4 просила відмовити в задоволення клопотання, вказуючи, що клопотання слідчого є необґрунтованим, оскільки не надані докази існування обґрунтованої підозри щодо вчинення крадіжки майна ТОВ «Бандурський олійноекстракційний завод», того, що гранульований соняшниковий шрот, на який слідчий просить накласти арешт, здобутий злочинним шляхом. Вказане у клопотанні майно не визнане речовими доказами та клопотання не містить об`єктивних даних, які б вказували на відповідність вилучених предметів критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України. Не додані документи на підтвердження право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном. Постанова слідчого про визнання матеріальних об`єктів такими, що можуть мати значення речового доказу не є вмотивованою. Клопотання не містить підстав та мети накладення арешту на майно. Крім того, ОСОБА_8 не є підозрюваним, обвинуваченим або особою, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого.
Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов такого висновку.
Слідчим відділом Первомайського ВП ГУНП проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000192 за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України за фактом крадіжки гранульованого шроту з ТОВ «Бандурський олійноекстраційний завод».
Інформація внесена за заявою керівництва відділу безпеки товариства ОСОБА_9 , який повідомив, що 21.01.2019р. приблизно о 18:00год. біля території заводу виявлений автомобіль марки ВАЗ2108 д.н.з. НОМЕР_1 , червоного кольору з причепом, в якому знаходилось приблизно 1 тонна гранульованого шроту, який ймовірно був викрадений з вагону потягу, що ввозив дану сировину на територію заводу для виробництва олії. Зазначеним транспортним засобом керував ОСОБА_8 .
В ході досудового слідства встановлено, що 21.01.2019р. в с.Бандурка на автодорозі між в`їздом на автостоянку ТОВ «Бандурський олійноекстракційний завод» та в`їздом на приватну автостоянку по вул. Центральній був виявлений автомобіль марки ВАЗ2108 д.н.з. НОМЕР_1 , із саморобним причепом синього кольору без реєстраційних номерних знаків, в якому знаходився гранульований шрот соняшника насипом, чотири мішки зі шротом соняшника, мотузка та лопата. Під час зважування автомобіля з причепом було з`ясовано, що вага шроту складає 1320кг.
Відповідно до копії технічного паспорта автомобіль належить ОСОБА_7 .
Під час відібрання пояснень, ОСОБА_8 підтвердив той факт, що саме він керував вказаним вище автомобілем, та пояснив, що повертаючись до дому на узбіччі автодороги він побачив приблизно одну тонну гранульованого шроту, тому він поїхав до дому, взяв причеп, повернувся, та зібрав знайдений шрот.
Зазначений автомобіль з причепом вилучені та перебувають на території Первомайського ВП ГУНП в Миколаївській області, 1320кг шроту вилучений та перебуває у складському приміщенні ТОВ «Бандурський олійноекстраційний завод».
Обґрунтовуючи клопотання слідчий вказав, що накладення арешту на вказане у клопотанні майно є необхідним з метою збереження речових доказів.
Як передбачено пунктом 1 частини 2 статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
У зв`язку з цим, відповідно до частини 2 статті 173 КПК України, при розгляді клопотання про арешт майна слідчий суддя повинен врахувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженню; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Згідно вимогам частини 3 статті 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до вимог ч.1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Викладені вище обставини вказують, що є достатні підстави вважати, що майно, щодо якого ініційоване клопотання, відповідає критеріям речового доказу, отже існують ризики, передбачених ч.1, 11 ст. 170 КПК України.
Виходячи із даних матеріалів кримінального провадження, на цьому етапі провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власників майна з метою виконання завдань кримінального провадження, так як незастосування арешту в даному випадку може призвести до зникнення вказаного майна, приховування слідів злочину, або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Представник ОСОБА_8 , заперечуючи проти задоволення клопотання вказала, що ОСОБА_8 не є підозрюваним, обвинуваченим або особою, яка в силу закону несе цивільну відповідальність, відсутні відомості, що кримінальним правопорушенням завдана шкода, що у справі заявлявся цивільний позов. Однак, враховуючи положення ч.2 ст.173 КПК України вказане слідчий суддя повинен врахувати у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини 2 статті 170 КПК України, тобто при вирішенні питання про арешт майна з метою конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Вказане у своїй сукупності свідчить про обґрунтованість клопотання та наявність достатніх підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту вказаного у клопотанні майна.
Керуючись ст.ст. 170-173, 369-372 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИЛА:
Клопотання слідчого задовольнити.
Накласти арешт на транспортний засіб легковий автомобіль хечбек-В червоного кольору ВАЗ 21081 із реєстраційним номером НОМЕР_1 , 1989 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_7 , на саморобний причеп синього кольору, власником якого є ОСОБА_8 , на гранульований соняшниковий шрот вагою 1320кг.
Заборонити користуватись, розпоряджатися та відчужувати вказане майно до скасування його арешту у встановленому КПК України порядку.
Ухвала підлягає негайному виконанню.
Ухвала може бути скасована в порядку ст.. 174 КПК України за клопотанням власника, володільця майна, що не був присутнім під час розгляду.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її винесення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1