Справа № 373/566/17
УХВАЛА

11 лютого 2019 року Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю:

прокурора ОСОБА_2 ,

обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

представника потерпілих ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Переяславі-Хмельницькому клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , які обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, -

встановив:

Обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

В ході судового розгляду прокурор звернувся до суду із клопотанням про застосування до обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Посилається на те, що в ході судового розгляду даного кримінального провадження обвинувачені ухиляються від суду, оскільки неодноразово не з`являлися в судові засідання, та можливо намагаються вплинути на потерпілих, оскільки хтось намагався проникнути до їх помешкання і потерпілі підозрюють ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Потерпілі та їх представник підтримали клопотання прокурора, просять задовольнити. Також зазначили, що хтось намагався потрапити в їх квартиру саме в день судового засідання, коли обвинувачені не з`явилися. Підозрюють в цьому саме обвинувачених, звернулися із заявою до поліції.

Захисник ОСОБА_5 вважає, що клопотання прокурора не може бути задоволеним. Хоча обвинувачені двічі не з`являлися до суду, однак з поважних причин: поломка автомобіля та його особиста зайнятість в інших судових засіданнях. При чому, останній раз обвинуваченні, хоча і з запізненнями, але до суду з`явилися. Вони мають міцні соціальні зв`язки. Будь-якого тиску на свідків не чинять, що підтверджено і свідком ОСОБА_9 . Доказів здійснення ними тиску на потерпілих немає.

Обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підтримали думку свого захисника.

Заслухавши думки учасників судового розгляду, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч.1, п.3 ч.2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення( злочину) передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України. Обвинувальний акт відносно них надійшов до суду, підстав для його повернення прокурору не встановлено, підстав для закриття кримінального провадження на даний час немає.

Таким чином, суд вважає, що стороною обвинувачення надані докази обставин, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченими кримінального правопорушення, та доведені прокурором (п. 1 ч. 1 ст. 194 КПК).
Однак, стороною обвинувачення не доведено існування на даний час будь-яких ризиків, передбачених статтею 177 КПК України (п.2 ч. 1 ст. 194 КПК України), та не зазначено обставин недостатності застосування до обвинувачених більш м`яких запобіжних засобів для запобігання ризиків (п.3 ч.1 ст. 194 КПК України).
Доказів того, що обвинуваченні робили спроби знищити, сховати або спотворити будь-які речі чи документи; незаконно впливати на потерпілого, свідків чи інших учасників кримінального провадження; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином або вчинили інше кримінальне правопорушення, суду не надано. Свідок ОСОБА_9 зазначив, що в нього є побоювання про вплив на нього з боку обвинувачених в подальшому, однак на даний час ніякого впливу чи погроз з їхньої сторони не було.
Обвинувачені дійсно декілька раз вчасно не з`являлися до суду, разом з тим причини цьому зазначали, хоча із запізненням, що підтверджується їхніми письмовими заявами в матеріалах справи; в судове засідання 11.02.2019 з`явилися добровільно, без застосування до них ухвали про затримання з метою приводу.
В п. 143 Рішення ЄСПЛ «Бойченко проти Молдови» зазначено, що одне тільки посилання судів на відповідну норму закону без вказання підстав, з яких вони вважають обґрунтованими твердження про те, що ніби заявник може перешкоджати провадженню по справі, переховуватись від правосуддя або скоювати нові злочини, не є достатніми для ухвалення рішення про тримання заявника під вартою.
Відповідно до ч. 3 ст. 194 КПК України, суд має право зобов`язати обвинуваченого прибувати за кожною вимогою суду, якщо прокурор доведе обставини, передбачені пунтком1 частини першої цієї статті, але не доведе обставин, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті.
З врахуванням викладеного, керуючись 176, 177, 181, 194, 331 КПК України, суд

ухвалив:

У задоволенні клопотання прокурора - відмовити.

Зобов`язати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прибувати за кожною вимогою суду або іншого органу державної влади в межах даного кримінального провадження.

Зобов`язати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , прибувати за кожною вимогою суду або іншого органу державної влади в межах даного кримінального провадження.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1