Справа № 191/3541/18
Провадження № 1-кп/191/267/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2019 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

Головуючого-судді ОСОБА_1

За участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеного до ЄРДР №0000961 від 06.06.2018 року, відносно ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , в с. Саров, Касим Ісмаїловського району, Азербайджанської республіки, азербайджанець, громадянин України, приватний підприємець, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:
- 01.12.2003р. Орджонікідзевським районним судом м. Харків за ст.185 ч.5 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст.75, 76 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 2 роки;
- 29.11.2010р. Жовтневим районним судом м. Луганськ за ст.185 ч.5, ст.69 КК України до 2 років 3 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, звільнений 26.09.2011р. з Диканівської ВК Харківської області (№12) на підставі ст.81 КК України умовно- достроково на невідбутий строк 8 місяців 3 дні, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч. 1 ст. 162 КК України,

за участі в судовому засіданні прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 ; захисника ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6

Встановив:
ОСОБА_3 , раніше судимий 29.11.2010р. Жовтневим районним судом м. Луганськ за ч. 5 ст. 185, ст. 69 КК України до 2 років 3 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, був звільнений 26.09.2011р. , судимість не знята та не погашена у встановленому законом порядку, на шлях виправлення не став, для себе належних висновків не зробив і знову, повторно вчинив корисливий злочин.
05.06.2018 р. у період часу з 11 годин 30 хвилин по 14 годину 50 хвилин, ОСОБА_3 , проходячи повз будинку АДРЕСА_3 , побачив через паркан житловий будинок, який мав металопластикові вікна, усвідомлюючи, що у вказаному будинку наявне майно, яким можна таємно заволодіти, ОСОБА_3 , визначив вказане майно для себе як предмет, яким можна таємно заволодіти на свою користь і у нього раптово повторно, виник прямий злочинний умисел, направлений на умисне, таємне, повторне викрадення чужого майна, яке належить потерпілому ОСОБА_7 .
Реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел направлений на повторне, протиправне, таємне викрадення чужого майна, переслідуючи при цьому ціль незаконного збагачення, впевнившись, що його дії носять таємний характер та за ним ніхто не спостерігає, ОСОБА_3 , в цей же день , 05.06.2018р., точний час в ході судового розгляду не встановлені, невстановленим шляхом, проник на територію домоволодіння, що за адресою: АДРЕСА_3 , та підійшов до житлового будинку. За допомогою раніше приготовленого та принесеного з собою інструменту, а саме: шпицевої (плоскої) викрутки із пластиковою рукояткою червоного кольору, віджав раму металопластикового вікна, через яке проник до вказаного житлового будинку, звідки таємно, повторно викрав один ноутбук в корпусі сірого кольору, марки «НР 625» із серійним номером CNU0350SS2, грошові кошти в сумі 22 800 гривень та грошові кошти в сумі 2000 доларів США, яки належали потерпілому ОСОБА_7 .
Після завершення вказаних дій, ОСОБА_3 , з місця вчинення злочину з викраденим ноутбуком в корпусі сірого кольору, марки «НР 625» із серійним номером CNU0350SS2, вартість якого згідно висновку експерта №2484/18 від 11.09.2018р.складає 3360 грн. 00 коп., грошовими коштами у розмірі 22 800 грн., та грошовими коштами в сумі 2000 доларів США., згідно курсу НБУ на 05.06.2018 р. 100 доларів дорівнює 2613 грн., зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_7 матеріальний збиток на загальну суму 78 420 гривень.
Дії ОСОБА_3 , кваліфіковані за ч.3 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло.
Крім того, ОСОБА_3 , разом із невстановленою слідством особою, відносно якої матеріали досудового розслідування виділені в окреме провадження, 04.07.2018 р. близько 11 години 00 хвилин, перебуваючи поблизу території домоволодіння, яке розташоване за адресою АДРЕСА_4 , побачили через паркан житловий будинок, після чого в них раптово виник спільний прямий злочинний умисел направлений на незаконне проникнення до житла з метою проведення в ньому огляду. Реалізуючи свій раптово виниклий спільний прямий злочинний умисел, направлений на незаконне проникнення до житла, знаходячись біля вказаного домоволодіння, діючи умисно, порушуючи конституційні гарантії кожної особи на недоторканість житла, передбачені ст. 30 Конституції України ОСОБА_3 , разом із невстановленою особою, відносно якої матеріали досудового розслідування виділені в окреме провадження, через паркан огорожі, протиправно, таємно проникли на подвір`я домоволодіння, всупереч чинному законодавству. Після чого, шляхом віджиму вікна проникли до будинку.
Дії ОСОБА_3 , кваліфіковані за ч.1 ст. 162 КК України, тобто незаконне проникнення до житла чи іншого володіння особи , що порушують недоторканість житла.

Прокурор в судовому засіданні заявив клопотання про розгляд кримінального провадження у спрощеному порядку. Обвинувачений ОСОБА_3 не заперечував проти розгляду кримінального провадження у спрощеному порядку.

Оскільки учасники судового провадження не оспорювали обставин вчиненого кримінального правопорушення та не заперечували проти судового розгляду в порядку ч.3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміє обвинувачений зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності його позиції, а також роз`яснив йому, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. За таких обставин суд прийняв рішення про проведення судового розгляду в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України.

Прийняття такого рішення свідчить про те, що обставини, які сторони не оспорюють, будуть вважатися встановленими в судовому засіданні і суд буде це враховувати при постановленні вироку. Крім того, це повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в пред`явленому обвинуваченні визнав, та пояснив, що дійсно викладені вище обставини мали місце, у вчиненому щиро розкаюється. В червні 2018 року, більш точно дату він не пам`ятає за пропозицію раніше знайомого йому чоловіка вони прийшли до житлового будинку в м. Синельникове. Зайшли через калітку, потім шляхом віджимання вікна відкрили металопластикове вікно. Чоловік з яким він був разом зайшов в будинок, вийшов з якимось пакетом, що там було йому не відомо, було схоже на ноутбук. Після цього напарник дав йому 2000 грн. Позовні вимоги потерпілого ОСОБА_7 визнав в повному обсязі і не заперечував проти їх задоволення.

Потерпілий ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, надав суду заяву в якій просив розглядати справу за його відсутності , просив призначити покарання відповідно до вимог закону.

Потерпілим ОСОБА_7 у підготовчому судовому засіданні було подано позовну заяву в якій він просить стягнути з ОСОБА_3 , на його користь матеріальну шкоду заподіяну злочином у розмірі 78 420 гривень, стягнути з ОСОБА_3 , на його користь моральну шкоду в сумі 10 000 гривень.

В своїй заяві на адресу суду потерпілий свій позов підтримав і просив його задовольнити.

Потерпілий ОСОБА_6 не заперечував проти розгляду справи в спрощеному порядку, пояснив, що він проживає за адресою АДРЕСА_4 . У нього в будинку встановлена сигналізація. 04.07.2018 року спрацювала сигналізація, він приїхав через чотири хвилини до дому, але вже нікого не було. Приблизно через тиждень працівники поліції повідомили про те, що затримали підозрюваного. Просив призначити покарання ОСОБА_3 відповідно до закону.

На підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені показаннями обвинуваченого, наданими ним безпосередньо в судовому засіданні, які відповідають всім фактичним обставинам інкримінованих ОСОБА_3 діянь і ніким не оспорюються, суд приходить до висновку, що своїми умисними діями ОСОБА_3 вчинив кримінальні правопорушення, які кваліфікуються за ч.3 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло та за ч.1 ст. 162 КК України, тобто незаконне проникнення до житла чи іншого володіння особи , що порушують недоторканість житла.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості скоєних кримінальних правопорушень, особу винуватого, обставини, які обтяжують та пом`якшують покарання.

ОСОБА_3 раніше судимий, судимість не знята і не погашена, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, займається підприємницькою діяльністю, оскільки зареєстрований, як приватний підприємець.

До пом`якшуючих обставини, згідно положень ст. 66 КК України, суд враховує щире каяття.

Обставини, які обтяжують покарання, згідно зі ст.67 КК України- рецидив злочину.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує положення ст.ст. 50, 65 КК України, нормами яких встановлено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами і особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Разом з тим, суд враховує те, що ОСОБА_3 , вчинив тяжкий злочин проти власності з проникненням до житла потерпілого, який спричинив значну шкоду потерпілому ОСОБА_7 , матеріальні збитки потерпілому не відшкодовані; потерпілі ОСОБА_7 і ОСОБА_6 висловили свою думку про призначення покарання на розсуд суду, однак, не заявили суду про можливість призначення покарання не пов`язаного з позбавленням волі.

Тому суд вважає, що ОСОБА_3 представляє небезпеку для суспільства і його виправлення можливо тільки в умовах ізоляції від суспільства.

Приймаючи до уваги обставини справи, з урахуванням думки потерпілих, щирого каяття у вчиненому, активне сприяння розкриттю злочину, визнання вини, суд вважає необхідним визначити покарання обвинуваченому у виді позбавлення волі в межах санкції статей 185 ч.3, 162 ч.1 КК України , з реальним відбуванням покарання ОСОБА_3 .

Суд не знаходить підстав для звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, згідно ст.75 КК України.

Отже, покарання обвинуваченому ОСОБА_3 необхідно призначити у вигляді позбавлення волі в межах санкцій ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 162 КК України, із застосуванням положень ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів.

Згідно ст.128 КПК України суд вирішує цивільний позов в кримінальному провадженні.

Вирішуючи заявлений цивільний позов ОСОБА_8 до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної та моральної шкоди суд приходить до наступних висновків.

Згідно ч.1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Вирішуючи вимоги потерпілого в частині відшкодування матеріальної шкоди суд приходить до висновку, що вони підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки умисними діями ОСОБА_3 було скоєно кримінальне правопорушення, яким ОСОБА_7 були заподіяні реальні матеріальні збитки у вигляді вартості викраденого майна і грошей, які на момент розгляду справи обвинуваченим не відшкодовані .
Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення позовної заяви ОСОБА_7 про стягнення з ОСОБА_3 матеріальної шкоди в сумі 78420 гривень .

Вирішуючи вимоги потерпілого в частині відшкодування моральної шкоди суд враховує те, що вони підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки обвинувачений визнав суму моральної шкоди, яка спричинена потерпілому ОСОБА_7 в сумі 10 000( десять тисяч) грн.

Відповідно до статті 41 Конституції України- ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Отже, державою на законодавчому рівні закріплений правовий режим охорони права власності.

Злочин за ч.3 ст.185 КК України вчинений ОСОБА_3 з прямим умислом і пов`язаний з проникненням до житла потерпілого ОСОБА_7 .

Отже, суд вважає, що позовні вимоги потерпілого ОСОБА_7 про відшкодування йому моральної шкоди спричиненої злочином в сумі 10 000( десять тисяч) грн.- є достатньою і обґрунтованою вимогою особи, яка потерпіла від умисного корисного злочину, пов`язаного з проникненням до житла особи.

З урахуванням викладених обставин суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги позивача- потерпілого ОСОБА_7 про відшкодування моральної шкоди в сумі 10 000 ( десять тисяч ) грн.

Під час досудового розслідування проведені:

-судово-трасологічна експертиза №20/4.2/312 від 11.07.2018 року, витрати на залучення експерта становлять 1144, 00 гривень ( а.с.45 т.2);
-судово-товарознавча експертиза №2484/18 від 11.09.2018 року, витрати на залучення експерта становлять 300 гривень( а.с.211 т.2);

-судово-портретна експертиза №31/6.2/220 від 11.09.2018 року, витрати на залучення експерта становлять 2288, 00 гривень ( а.с.218 т.2);
-судово-трасологічна експертиза №24/4.2/811 від 11.09.2018 року, витрати на залучення експерта становлять 3432, 00 гривень ( а.с.233 т.2).
Отже процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави і на користь судового експерта ОСОБА_9 , відповідно до ч.2 ст.124 КПК України.

Також суд вважає необхідним вирішити питання стосовно речових доказів у справі у відповідності до ст.100 КПК України.

Речові докази :

-мобільний телефон в чорному корпусі марки « Nokia» з ІМЕІ НОМЕР_1 ; ІМЕІ-2 НОМЕР_2 , який знаходиться на зберіганні в камері зберігання Синельниківського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ( а.с.31 т.2)- після набрання вироком законної сили повернути власнику ОСОБА_3 ;

-опечатаний паперовий пакет , в середині якого знаходяться один аркуш паперу формату «А4», з двома слідами пальців рук ОСОБА_10 , опечатаний паперовий пакет в середині якого знаходиться оригінал дактилокарти ОСОБА_10 ( а.с.54,55,т.2), які зберігаються при матеріалах кримінального провадження- залишити зберігати при матеріалах кримінального провадження;

-опечатаний паперовий пакет , в середині якого знаходяться два оптичних диска CD-R з отриманою інформацією трафіків ПрАТ « Київстар», які зберігаються при матеріалах кримінального провадження ( а.с.192,193 т.2)- залишити зберігати при матеріалах кримінального провадження;

-опечатаний спеціальний пакет №0385309 , в середині якого знаходяться два оптичних диска для лазерних систем зчитування, які зберігаються при матеріалах кримінального провадження ( а.с.227,228 т.2)- залишити зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Відповідно до положень ч.3,ч.5, п.7, ч.9 ст.100 КПК України - документи, які надані суду з матеріалами кримінального провадження зберігаються в суді.

Керуючись ч. 3 ст. 349, ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:
Визнати винним ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3( три) роки 3 ( три) місяці.

Визнати винним ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 162 КК України, та призначити йому покарання у вигляді обмеження волі на строк 2 ( два) роки.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим , остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у вигляді 3( три) роки 3 ( три) місяці позбавлення волі.
Строк відбування покарання обраховувати ОСОБА_3 з моменту його затримання , тобто з 10 липня 2018 року.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 про стягнення з ОСОБА_3 матеріальної і моральної шкоди- задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Саров, Касим, Ісмаїловського району, Азербайджанської республіки, на користь ОСОБА_7 , який проживає АДРЕСА_5 матеріальну шкоду в розмірі 78420 ( сімдесят вісім тисяч чотириста двадцять) гривень та моральну шкоду в розмірі 10 000 (десять тисяч) грн.

Речові докази :

-мобільний телефон в чорному корпусі марки « Nokia» з ІМЕІ НОМЕР_1 ; ІМЕІ-2 НОМЕР_2 , який знаходиться на зберіганні в камері зберігання Синельниківського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ( а.с.31 т.2)- після набрання вироком законної сили повернути власнику ОСОБА_3 ;

-опечатаний паперовий пакет , в середині якого знаходяться один аркуш паперу формату «А4», з двома слідами пальців рук ОСОБА_10 , опечатаний паперовий пакет в середині якого знаходиться оригінал дактилокарти ОСОБА_10 ( а.с.54,55,т.2), які зберігаються при матеріалах кримінального провадження- залишити зберігати при матеріалах кримінального провадження;

-опечатаний паперовий пакет , в середині якого знаходяться два оптичних диска CD-R з отриманою інформацією трафіків ПрАТ « Київстар», які зберігаються при матеріалах кримінального провадження ( а.с.192,193 т.2)- залишити зберігати при матеріалах кримінального провадження;

-опечатаний спеціальний пакет №0385309 , в середині якого знаходяться два оптичних диска для лазерних систем зчитування які зберігаються при матеріалах кримінального провадження ( а.с.227, 228 т.2)- залишити зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Саров, Касим, Ісмаїловського району, Азербайджанської республіки на користь держави: Одержувач платежу: УДКСУ у Шевченківському районі м. Дніпро Дніпропетровської області; номер рахунку: 0004; МФО 805012; ; найменування установи банку: ГУДКСУ у Дніпропетровській області; призначення платежу: витрати пов`язані з проведенням судово-трасологічної експертизи №20/4.2/312 від 11.07.2018 року, в розмірі 1144,00 гривні; витрати пов`язані з проведенням судово-трасологічної експертизи №24/4.2/811 від 11.09.2018 року в сумі 3432, 00 гривень; витрати пов`язані з проведенням судово-портретної експертизи №31/6.2/220 від 11.09.2018 року в розмірі 2288, 00 гривень , а всього стягнути 6864 ( шість тисяч вісімсот шістдесят чотири) гривні.
Стягнути з ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Саров, Касим, Ісмаїловського району, Азербайджанської республіки, на користь судового експерта ОСОБА_9 (номер ОКПП НОМЕР_3 , розрахунковий рахунок ( номер картки НОМЕР_4 ) витрати пов`язані з проведенням судової- товарознавчої експертизи №2484/18 від 11.09.2018 рокуу розмірі 300 (триста) грн.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишити без змін- тримання під вартою.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому, прокурору.

Суддя: ОСОБА_1