Провадження № 1-кс/344/8550/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2018 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , законного користувача майна ОСОБА_5 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого Івано-Франківського відділу поліції ГУ НП в Івано-Франківській області лейтенант поліції ОСОБА_3 , яке погоджено з прокурором Івано-Франківської місцевої прокуратури ОСОБА_6 , про арешт майна, в рамках кримінального провадження № 0003943 від 30.10.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 239 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся з вказаним клопотанням, яке погоджено з прокурором в обґрунтування якого посилався на те, що 30.10.201'8 року вантажні автомобілі здійснювали вивіз та вишузку будівельних відходів у м. Івано-Франківську на вул. Медичній 11. Одним із таких автомобілів є автомобіль марки «Камаз 5511»», модель вантажний, державний номерний знак НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, серії НОМЕР_2 перебуває у приватній власності ОСОБА_7 . Під час огляду місця події 30.10.2018 року вказаний автомобіль вилучено та визнано речовим доказом. Автомобіль є знаряддям вчинення злочину, оскільки безпосередньо на ньому здійснювалось перевезення будівельних матеріалів, якими здійснювалось забруднення землі та русла річки. Метою арешту є збереження речового доказу. Підставою арешту є сукупність підстав та розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Слідчий в судовому засіданні клопотання підтримав, посилаючись на викладені в ньому обставини, просив клопотання задовольнити.

Володілець (власник) майна ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду клопотання повідомлений належним чином, причини неявки суд не повідомив.

Законний користувач майна ОСОБА_5 та його захисник в судовму засіданні просили у задоволенні клопотання відмовити, оскільки ОСОБА_5 . Не здійснював вивіз побутового сміття, а привіз землю для ОСОБА_8 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується показами ОСОБА_8 .

Заслухавши слідчого, думку ОСОБА_5 та його адвоката, дослідивши матеріали клопотання вважаю наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Крім цього, відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення, а згідно з ч. 2 - документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в ч. 1 цієї статті.

Автомобіль марки «Камаз 5511»», модель вантажний, державний номерний знак НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, серії НОМЕР_2 перебуває у приватній власності ОСОБА_7 визнано речовим доказом, він є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 239 КК України.

Вказаним автомобілем на підставі довіреності від 11 січня 2014 року користується ОСОБА_5 , у якого вказаний автомобіль було вилучено 30.10.2018 року під час огляду місця події.

Відповідно до ч. 1 ст. 239 КК України, забруднення або псування земель речовинами, відходами чи іншими матеріалами, шкідливими для життя, здоров`я людей або довкілля, внаслідок порушення спеціальних правил, якщо це створило небезпеку для життя, здоров`я людей чи довкілля, - караються штрафом до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

А в частині 11 ст. 170 КПК України визначено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Слідчий та прокурор обґрунтовуючи клопотання вказують мету арешту збереження речового доказу, жодних слідчих дій із використанням автомобіля слідчий чи прокурор не планують проводити.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених п. 1 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктами 2, 3 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Стороною кримінального провадження, яка звернулась з клопотанням, поза розумним сумнівом доведено наявність достатніх підстав вважати, що автомобіль марки «Камаз 5511»», модель вантажний, державний номерний знак НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, серії НОМЕР_2 перебуває у приватній власності ОСОБА_7 є речовим доказом у кримінальному провадженні, а тому виникла необхідність у накладені на нього арешту з метою уникнення втрати, зникнення чи пошкодження даного майна до з`ясування всіх обставин кримінального провадження.

Отже, з метою уникнення втрати, зникнення чи пошкодження даного майна, вважаю вказаний захід забезпечення доцільним, співмірним та таким, що відповідає завданням кримінального провадження, тому клопотання слід задовольнити частково та накласти арешт на автомобіль марки «Камаз 5511»», модель вантажний, державний номерний знак НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, серії НОМЕР_2 перебуває у приватній власності ОСОБА_7 шляхом заборони розпорядження.

Підстав для заборони чи обмеження права користування автомобілем слідчим суддею із клопотання слідчого не встановлено.

Керуючись ст.ст. 170-173, 309, 395 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В:
Клопотання задовольнити частково.

Накласти арешт на майно ОСОБА_7 , яке перебуває у законному користуванні ОСОБА_5 , яке було вилучене під час огляду місця події 30.10.2018 року, а саме: автомобіль марки «Камаз 5511»», модель вантажний, державний номерний знак НОМЕР_1 шляхом заборони ОСОБА_5 та ОСОБА_7 розпорядження ним, але без обмеження чи позбавлення права користування.

Повернути вилучений під час огляду місця події 30.10.2018 року, автомобіль марки «Камаз 5511»», модель вантажний, державний номерний знак НОМЕР_1 законному користувачу ОСОБА_5

Ухвала підлягає до негайного виконання та може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Івано-Франківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали оголошено та виготовлено 06 листопада 2018 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1