КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-кп/824/565/2019 Головуючий у суді першої інстанції ОСОБА_1
Категорія КК: ч. 2 ст. 186 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 березня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду
в складі: головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
захисника ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження по обвинуваченню
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Меліоративне Дніпропетровської області, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , а проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця смт Меліоративне Дніпропетровської області, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , а проживає за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 06 серпня 2018 року ОСОБА_7 та ОСОБА_8 /кожного/ визнано винними у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, та призначено покарання /кожному/ у виді 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України /кожного/ звільнено від відбування покарання з випробуванням, встановлено іспитовий строк 2 роки та покладено обов`язки відповідно до ст. 76 КК України. Вирішено питання з речовими доказами.

Обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_7 визнано винними у тому, що 22.05.2018, приблизно о 13 год. 15 хв., вони перебуваючи біля останнього під`їзду будинку АДРЕСА_4 , за попередньою змовою групою осіб, розподіливши між собою злочинні ролі, відкрито заволоділи золотим ланцюжком потерпілої ОСОБА_10 , спричинивши останній матеріальну шкоду в розмірі 7000 грн.
В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні прокурор Київської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_11 , не оспорюючи висновків суду першої інстанції щодо встановленихфактичних обставин кримінального провадження, доведеності вини обвинувачених та правильності кваліфікації їх дій, просить скасувати вказаний вирок в частині призначеного покарання у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що в свою чергу потягнуло невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особам обвинувачених, внаслідок м`якості. Ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_8 та ОСОБА_7 /кожному окремо/ покарання за ч. 2 ст. 186 КК України у виді 4 років позбавлення волі.

На думку прокурора, суд першої інстанції фактично не врахував конкретні обставини по справі, в тому числі те, що вчинений злочин згідно ст. 12 КК України є тяжким, а характеризуючі особу обвинувачених дані не дозволяли суду зробити обґрунтований висновок, що призначення їм покарання в сукупності з звільненням від його відбування на підставі ст. 75 КК України буде необхідним та достатнім для їх виправлення та попередження вчинення нових злочинів.
Так, ОСОБА_8 та ОСОБА_7 неодружені, не працюють, тобто не мають стійких соціальних зв`язків та намагаються задовольнити свої життєві потреби злочинним шляхом, що в свою чергу, унеможливлює застосування до них ст. 75 КК України.

Також, при призначенні покарання обвинуваченим судом не враховано належним чином таку кваліфікуючу ознаку, як вчинення злочину за попередньою змовою групою осіб, що суттєво підвищує суспільну небезпеку даного злочину.
Залишилась без врахування і позиція прокурора у справі щодо призначення обом обвинуваченим покарання у виді позбавлення волі без застосування інституту звільнення від його відбування. Свою позицію прокурор обґрунтовував, в тому числі й тим, що потерпілою від злочину є ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , якій на момент вчинення злочину виповнився 81 рік. Тому, прокурор під час виступу в судових дебатах, висловив пропозицію про врахування судом, як обставини, що обтяжує покарання обвинуваченим, вчинення злочину щодо особи похилого віку. Однак остання не була врахована судом при призначенні покарання.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, пояснення обвинувачених та захисника, які заперечили проти скасування вироку, провівши судові дебати, заслухавши останнє слово обвинувачених, вивчивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що остання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Винність обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 /кожного/ у вчиненні злочину за обставин, викладених у вироку, та кваліфікація їх дій за ч.2 ст. 186 КК України, доведена дослідженими судом в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України доказами ів апеляційній скарзі не заперечується.
Відповідно до 65 КК України суд призначає покарання: у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Відповідно до ст. 75 КК України якщо суд при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

На думку колегії суддів, судом першої інстанції дотримано вказані вище вимоги закону України про кримінальну відповідальність.
Так, при призначенні обвинуваченим покарання судом належним чином враховані тяжкість вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким, дані про особу обвинувачених, зокрема те, що вони раніше не судимі, не перебувають на обліку у лікарів нарколога та психіатра, не працюють та неодружені. Також враховано судом визнання обвинуваченими своєї вини, щире каяття в якості обставини, що пом`якшує покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання.
Колегія суддів вважає, що покарання у виді 4 років позбавлення волі ОСОБА_7 та ОСОБА_8 є таким, що відповідає вчиненому та особам обвинувачених. При цьому прокурор в апеляційній скарзі також погоджується саме з таким видом та розміром покарання, хоча і зазначає про невиправдану м`якість призначеного покарання.
При прийнятті рішення про звільнення обвинувачених /кожного/ від відбування покарання з випробуванням судом першої інстанції враховано їх щире каяття, ставлення до вчиненого, фактичні обставини скоєного, молодий вік обвинувачених, відсутність судимостей.
На думку колегії суддів, рішення про звільнення ОСОБА_7 та ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням належним чином мотивоване у вироку та прийнято судом з дотриманням вимог закону України про кримінальну відповідальність.
При цьому доводи прокурора про не врахування судом в якості обставини, яка обтяжує покарання обвинуваченим, вчинення злочину щодо особи похилого віку, колегія суддів вважає необґрунтованими, так як прохальна частина апеляційної скарги не містить вимоги про необхідність такого визнання апеляційним судом. Крім того, пред`явлене обвинувачення ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , в межах якого відбувався судовий розгляд, та обвинувальний акт не містять відомостей, що інкримінований їм злочин вчинено відносно особи похилого віку.
Виходячи з наведеного, апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню, оскільки доводи, що в ній викладені, не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду.
Тому, вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 06 серпня 2018 року, яким ОСОБА_7 та ОСОБА_8 /кожного/ засуджено за ч.2 ст. 186 КК України підлягає залишенню без зміни.

Керуючись ст. 376, ст. 404, ст. 407, ст. 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні - прокурора Київської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_11 залишити без задоволення, а вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 06 серпня 2018 року, яким ОСОБА_7 та ОСОБА_8 /кожного/ засуджено за ч.2 ст. 186 КК України, - без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржений в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяця з дня її проголошення.

Судді:

__________________ _________________ ___________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 11-кп/824/565/2019 Головуючий у суді першої інстанції ОСОБА_1
Категорія КК: ч. 2 ст. 186 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 березня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду
в складі: головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
захисника ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження по обвинуваченню
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Меліоративне Дніпропетровської області, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , а проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця смт Меліоративне Дніпропетровської області, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , а проживає за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:

Приймаючи до уваги те, що складання ухвали вимагає значного часу, колегія суддів вважає за можливе обмежитися складанням і оголошенням лише резолютивної її частини.

Керуючись ст. 376, ст. 404, ст. 407, ст. 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні - прокурора Київської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_11 залишити без задоволення, а вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 06 серпня 2018 року, яким ОСОБА_7 та ОСОБА_8 /кожного/ засуджено за ч.2 ст. 186 КК України, - без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржений в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяця з дня її проголошення.

Повний текст ухвали проголосити 02 квітня 2019 року о 09 годині 30 хвилин.

Судді:

__________________ _________________ ___________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4