Справа № 361/7612/18
Провадження № 1-кп/361/774/18
В И Р О К
Іменем України

---------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
21 грудня 2018 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого-судді при секретарі з участю прокурора захисника обвинуваченогоОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бровари отримані від прокурора Броварської місцевої прокуратури Київської області матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004203 від 08 жовтня 2018 року по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бровари Київської області, громадянина України, із середньою освітою, працюючого на посаді столяра-верстатника в ТОВ «Явір», не одруженого, не маючого на утриманні малолітніх дітей, зареєстрованого за адресою:

АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 14.07.1999 року Броварським міським судом Київської області за

ч. 2 ст. 141 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі;

- 20.12.2002 року Броварським міським судом Київської області за

ч.3 ст.185, 71КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі;

- 08.07.2003 року Броварським міським судом Київської області за

ч. 2 ст. 185, 71 КК України на 4 роки позбавлення волі;

- 02.04.2007 року Броварським міськрайонним судом Київської області за ч. 2 ст. 185, 171 КК України на 3 роки позбавлення волі;

- 17.02.2011 року Світловодським міськрайонним судом Кіровоградської області за ч. 2 ст. 185 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі;

- 16.10.2014 року Ленінським районним судом міста Кіровограда за

ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України на 4 роки 3 місяця позбавлення волі;

- 11.10.2016 року Снігурівським районним судом Миколаївської області на підставі ч. 5 ст. 72 КК України звільнений від відбуття покарання з випробуванням на не відбутий строк 1 рік 4 місяці 7 днів.

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 186КК України,-

в с т а н о в и в :
Обвинувачений ОСОБА_5 будучи раніше судимий за корисливі злочини на шлях виправлення не став та знову вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчиненого повторно за наступних обставин.

Судом визнано доведеним, що 08 жовтня 2018 року приблизно о 16 годині 30 хвилин, ОСОБА_5 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 в під`їзді № 1 звернув увагу на золотий ланцюжок, 585 проби, вагою 16 грам, належний громадянці ОСОБА_6 , який знаходився на шиї останньої, після чого в нього виник злочинний умисел на відкрите викрадення вказаного золотого ланцюжка.
08 жовтня 2018 року, приблизно о 16 годині 40 хвилин, знаходячись за адресою: АДРЕСА_3 , в під`їзді № 1, ОСОБА_5 реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, переслідуючи корисливий мотив, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи негативні наслідки своїх протиправних дій, усвідомлюючи, що за його діями спостерігають сторонні особи, відкрито викрав золотий ланцюжок, 585 проби, вагою 16 грам, зірвавши його шляхом ривка з шиї громадянки ОСОБА_6 .
В подальшому ОСОБА_5 разом з викраденим майном покинув місце вчинення кримінального правопорушення (злочину), тим самим завдавши своїми незаконними діями ОСОБА_6 майнову шкоду на загальну суму 18816 гривень 05 копійок.
Дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 2 ст. 186 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 в скоєному щиросердечно розкаявся, визнав повністю свою вину в інкримінованому йому злочині за обставин викладених у обвинувальному акті та пояснив, що дійсно 08 жовтня 2018 року, приблизно о 16 годині 40 хвилин знаходячись в під`їзді № 1 будинку АДРЕСА_3 відкрито викрав золотий ланцюжок у громадянки ОСОБА_6 зірвавши його з її шиї.

На теперішній час, сильно жалкує про скоєне, свої дії розцінює критично, просив вибачення у потерпілої, запевняючи, що в подальшому скоювати злочини не буде. Завдані збитки потерпілій відшкодував шляхом повернення викраденого золотого ланцюжка. Просив не карати його суворо та врахувати, що він визнав свою вину повністю і щиросердечно розкаявся. Після відбуття призначеного покарання має намір створити сім`ю, а кошти заробляти своїм трудом.

Учасники судового процесу не заперечують проти того, щоб визнати недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, оскільки обвинувачений вину визнає і факт відкритого викрадення чужого майна, вчиненого повторно, не заперечує .

За таких обставин, суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченого ОСОБА_5 за виключенням дослідження документів, що характеризують його особу.

Покази обвинуваченого ОСОБА_5 є послідовними, логічними, відповідають фактичним обставинам справи, учасниками процесу не оспорюються і тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин вчиненого правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Суд, відповідно до вимог ст. 349 КПК України, переконавшись, що фактичні обставини справи учасниками судового провадження не оспорюються та з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим та прокурором зміст цих обставин і за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм, що в такому разі вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини справи в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів поданих на підтвердження події кримінального правопорушення, винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, а також тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежився лише допитом обвинуваченого та вивченням таких матеріалів справи, що характеризують його особу.

Таким чином, суд дійшов висновку, що винність обвинуваченого ОСОБА_5 у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненого повторно, повністю доведена і він повинен нести кримінальну відповідальність за вчинене.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчиненого повторно.
Обираючи обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст. ст. 65-67 КК України щодо загальних засад призначення покарання, враховує межі санкції ч. 2 ст. 186 КК України, характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, обставини, що пом`якшують покарання, дані про особу обвинуваченого.

А також суд приймає до уваги роз`яснення постанови Пленуму Верховного Суду України

№ 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», зі змінами та доповненнями, виходить з принципів законності, справедливості обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 суд, відповідно до п. 1 ч.1 ст. 66 КК України, визнає його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання, обвинуваченого ОСОБА_5 судом не встановлено.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для виправлення та попередження нових злочинів, а згідно ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Призначаючи вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує сукупність всіх наведених обставин вчинення злочину, суспільну небезпеку скоєного, що відповідно до ст. 12 КК України вчинений ним злочин є тяжким, правову позицію прокурора про необхідність реального відбуття покарання обвинуваченому, думку потерпілої, яка претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має і не наполягала на суворому покаранні, наявність пом`якшуючої обставини покарання, відсутність обтяжуючої обставини покарання, дані про особу обвинуваченого, який на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, а також те, що він раніше притягувався до кримінальної відповідальності за корисливі злочини за які був засуджений до покарання у виді позбавлення волі. Як особа, обвинувачений не втратив ступеню суспільної небезпечності, оскільки злочин вчинив маючи непогашену судимість за корисливі злочини, належних висновків не зробив, не став на шлях виправлення, що істотно збільшує тяжкість вчиненого. Тому суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання його можливі лише, при ізоляції від суспільства, тобто при призначенні йому реальної міри покарання та не вбачає підстав і можливостей для призначення іншої міри покарання.

Враховуючи, що завдані збитки потерпілій відшкодовано шляхом повернення викраденого майна та поведінку обвинуваченого в суді, суд дійшов висновку про можливість призначення йому покарання ближче до мінімальної межі санкції інкримінованого йому злочину за ч. 2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі.

Суд, зваживши всі обставини кримінального провадження в їх сукупності, дійшов висновку, що саме таке покарання, на думку суду, буде достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Цивільний позов потерпілою не заявлявся.

На підставі ч. 2 ст. 124 КПК України суд стягує з обвинуваченого на користь держави передбачені статтею 118 КПК України документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експертів для проведення судової експертизи.

Долю речових доказів по справі вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Заходи забезпечення кримінального провадження в порядку ст. 131 КПК України, в тому числі запобіжний захід стосовно ОСОБА_5 обраного 08.10.2018 року у вигляді тримання під вартою та продовженого в ході судового провадження слід залишити без змін, оскільки підстав для зміни запобіжного заходу, передбаченого ст. 176 КПК України, суд на даний час не вбачає. З урахуванням призначеного виду покарання й особи обвинуваченого, суд на підставі ст. 171 КПК України вважає необхідним продовжити ОСОБА_5 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

Строк відбуття покарання рахувати ОСОБА_5 з часу його затримання за правилами ч. 5 ст. 72 КК України один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 368, 370, 374, 376 КПК України, суд

з а с у д и в:
ОСОБА_5 , визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання за цією статтею у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.
Строк відбуття покарання ОСОБА_5 рахувати з часу його затримання, а саме: із 08 жовтня 2018 року, по день набрання вироком законної сили, за правилами ч. 5 ст. 72 КК України один день попереднього ув`язнення за день позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_5 залишити у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили та утримувати його в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

Стягнути із ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бровари Київської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 на користь держави процесуальні витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи № 12-4/1789 від 24.10.2018 року в розмірі 143 (сто сорок три) гривні 00 копійок.
Речові докази по кримінальному провадженню: DVD-R диск, який зберігається в матеріалах провадження - залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу його зберігання.

Речові докази по кримінальному провадженню: золотий ланцюжок, 585 проби, вагою 16 грам вважати повернутим власнику ОСОБА_6 , після набрання вироком законної сили дозволити їй ним користуватись та розпоряджатись.

Вирок суду в частині встановлення обставин справи, дослідження яких було визнане недоцільним в порядку статті 349 КПК України, оскарженню не підлягає, в іншій частині може бути оскаржений шляхом подачі апеляційних скарг до Київського Апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Броварський міськрайонний суд Київської області.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційних скарг, якщо такі скарги не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку; копії вироку негайно після його проголошення вручаються засудженому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1