12.09.2018
Справа № 522/6004/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2018 року м. Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ Портофранківського ВП в м. Одесі ГУНП України в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_4 , про тимчасовий доступ до речей і документів, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно клопотання СВ Портофранківського ВП в м. Одесі ГУНП України в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000422 від 16.02.2018 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що приблизно в 2011-2012 рр., ОСОБА_5 повернувся із США в Одесу та мешкав в кімнаті комунальної квартирі АДРЕСА_1 . В зазначеній комунальній квартирі на правах власності одна кімната належала ОСОБА_5 , а інша кімната належала його матері ОСОБА_6 . Так, з показів потерпілого вбачається, що у 2015 році, його мати вирішила незаконно помістити його до психіатричних лікарень різних спрямованостей задля того, щоб вивільнити кімнату, яка належала йому на праві власності та в майбутньому незаконно нею заволодіти.
З показів потерпілого слідує, що першою лікарнею, куди його помістили в 2015 році, стала приватна лікарня « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що розташована в районі Великого фонтану м. Одеси, в зазначеній лікарні потерпілому почали давати невідомі ліки та робити капельниці. Утримували його в лікарні без згоди. Та його мати робила все від неї залежне задля того, щоб її сина продовжували тримати в цій лікарні.
Після лікарні « ІНФОРМАЦІЯ_1 », його мати домовилась у Одеському психіатричному диспансері, що розташований на АДРЕСА_2 , про поміщення потерпілого до зазначеної лікарні. Де його також проколювали невідомими ліками, та він не мав можливості довести те, що є здоровим та не потребую ніякого лікування. Зі слів ОСОБА_5 це було зроблено його матір`ю ОСОБА_6 з метою заволодіння кімнатою в комунальній квартирі.
Так, 26.10.2015 під час того як ОСОБА_5 знаходився на стаціонарному лікуванні в ІНФОРМАЦІЯ_2 , його мати ОСОБА_6 , начебто, домовилась з лікарем четвертого відділення, що вона забере його на один день з лікарні. Після того, як мати - ОСОБА_6 забрала потерпілого з лікарні, вона доставила ОСОБА_5 до державного нотаріуса шостої Одеської нотаріальної контори ОСОБА_7 , де він в той день, будучи під впливом сильнодіючої речовини, яку йому ввели у лікарні та взагалі не міг розуміти значення своїх дій.
У нотаріуса, ОСОБА_5 надали на підпис договір дарування, згідно з яким він дарував належну йому кімнату своїй матері, який він в свою чергу підписав. Як вбачається зі змісту копії зазначеного договору, в графі «Дарувальник» чітко прослідковується, що ОСОБА_5 написав своє прізвище та два рази по батькові (не вказавши імені). Після чого в той самий день, його мати ОСОБА_6 відвезла його назад до лікарні, де він знаходився ще деякий час.
А в кінці 2015 року ОСОБА_5 було поміщено вже до іншої приватної лікарні, а саме, до лікарні, яка розташована в Овідіопольському районі Одеської області, в с. Сухий лиман, де він перебував та його періодично переводили в різні відділення по всій території України, після чого 09.02.2018 був виписаний.
Але, після того, як ОСОБА_5 вийшов з зазначеної лікарні та повернувся до квартири, в якій він раніше мешкав ( АДРЕСА_3 ) то виявив, що його кімната в квартирі вже продана його матір`ю невідомим йому особам. За наявної інформації ОСОБА_6 продала і свою кімнату в зазначеній квартирі разом з кімнатою, яка раніше належала ОСОБА_5 через агентство нерухомості « ІНФОРМАЦІЯ_3 ».
На отримані гроші, його матір ОСОБА_6 придбала собі квартиру в ЖК « ІНФОРМАЦІЯ_4 », розташованому в Овідіопольському районі напроти проминку «7 км».
В зв`язку з тим, що ОСОБА_5 опинився без власної кімнати в якій раніше мешкав, взагалі не має будь-яких речей та оригіналів документів, місце перебування яких йому невідоме, просить ретельно провести розслідування та притягнути до відповідальності винних осіб.
Враховуючи неможливість іншим способом отримати відомості, які мають суттєве значення як докази у зазначеному кримінальному провадженні, з метою з`ясування істини в кримінальному провадженні, необхідно здійснити доступ та вилучити належно завірені копії документів історії хвороби пацієнта ОСОБА_5 , що перебувають у володінні: КП « ІНФОРМАЦІЯ_5 » Одеської обласної ради, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , з метою доручення їх до матеріалів кримінального провадження та в подальшому проведення експертизи, отримані документи допоможуть досудовому розслідуванню здійснити повне дослідження обставин кримінального правопорушення.

Також слідчий просить розгляд клопотання провести без виклику особи у володінні якої знаходяться вказані документи, оскільки існує реальна загроза зміни або знищення необхідної інформації.
До суду надійшла заява слідчого в якій зазначено, що клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів він підтримує, та просить провести розгляд за його відсутності.
Відповідно до вимог ч.1 ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачений цим Кодексом, в зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути клопотання за відсутності слідчого.
У відповідності до ч.4 ст. 107 КПК України, розгляд клопотання проведено за відсутності учасників судового провадження та без фіксації за допомогою технічних засобів, оскільки всі особи, які беруть участь у судовому провадженні до суду не з`явилися.
Розглянувши клопотання, вивчивши надані до нього матеріали, вважаю необхідним у задоволенні клопотання відмовити з наступних підстав.

Згідно ст. 160 КПК України, в клопотанні про тимчасовий доступ до речей і документів крім іншого, зазначаються, речі і документи, тимчасовий доступ до яких планується отримати, значення речей і документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні, можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

Однак, клопотання слідчого зазначеній вимозі закону не відповідає.

Так, слідчим в своєму клопотанні не доведено чому саме на даному етапі досудового розслідування виникла необхідність у вилученні документів історії хвороби пацієнта ОСОБА_5 , що перебувають у володінні: КП « ІНФОРМАЦІЯ_5 » Одеської обласної ради, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , так як жодних відомостей про те, що у даному кримінальному провадженні призначено експертизу на яку посилається слідчий надано не було.

Також слідчим в порушення п.5 ч.2 ст. 160 КПК України, у своєму клопотанні не доведено наявність достатніх підстав вважати, що ці документи, самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні.
Згідно ч.5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Проте, в порушення зазначеної вимоги Закону, слідчим не було надано достатніх доказів на підтвердження обставин на які він посилається.

Зважаючи на вищенаведене, суд приходить до висновку, що клопотання слідчого є не обґрунтованим, не повним та не відповідає вимогам ст. 160 КПК України, а тому задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.159, 160, 162, 163, 164 КПК України,

УХВАЛИВ :

В задоволенні клопотання слідчого СВ Портофранківського ВП в м. Одесі ГУНП України в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором, про тимчасовий доступ до документів, що перебувають у володінні: КП « ІНФОРМАЦІЯ_5 » Одеської обласної ради, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , у кримінальному провадженні за №0000422 від 16.02.2018 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: