Справа № 1-182/2008
Провадження № 1-в/545/221/19
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"11" квітня 2019 р. Полтавський районний суд Полтавської області у складі

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Полтава клопотання ОСОБА_4 про скасування арешту майна,

в с т а н о в и в:

Заявник звернувся до суду з клопотанням про скасування арешту на квартиру АДРЕСА_1 , обґрунтовуючи тим, що арешт був помилково накладений у межах кримінального провадження за обвинуваченням мешканця квартири АДРЕСА_2 ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст. 27 ч.2, 191 ч.3 КК України в справі №1-182/2008р. Наявність арешту порушує його право власності на квартиру.
Прокурор у судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання.
Заявник та заінтересована особа в судове засідання не з`явилися з невідомих суду причин.
Заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали справи, суд проходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 є власником 1/2 частини квартири АДРЕСА_3 , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 27.10.2017 року.
Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження №101789800 від 27.10.2017 року вбачається, що на квартиру АДРЕСА_1 накладено арешт нерухомого майна на підставі постанови про накладення арешту на майно обвинуваченого, б/н від 31.07.2008 року, СВ УСБУ в Полтавській області.
Вироком Полтавського районного суду Полтавської області від 22.12.2008 року по справі №1-182/2008р. ОСОБА_6 визнано винним у скоєнні злочину передбаченого ст.ст.27 ч.3 191 ч.4 КК України та призначено йому покарання у вигляді 5 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, строком на 2 роки; на підставі ст.75 КК України звільнено засудженого ОСОБА_6 від відбування основного покарання з іспитовим строком 2 роки та покладенням обов`язків, передбачених статтею 76 КК України; ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , ОСОБА_9 визнано винними у скоєнні злочину, передбаченого ст.ст.27 ч.2- 191 ч.3 КК України, та із застосуванням статті 69 КК України призначено кожному покарання у вигляді 3 років позбавлення волі без позбавлення права обіймати посади пов`язана з організаційно-розпорядчими функціями та адміністративно-господарськими функціями; на підставі ст.75 КК України звільнено засуджених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , ОСОБА_9 від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік та покладенням обов`язків передбачених статтею 76 КК України (т.4 а.с.126-141).

Під час проведення досудового слідства по вказані кримінальній справі, постановою старшого слідчого в ОВС слідчого відділу управління Служби безпеки України в Полтавській області підполковника юстиції ОСОБА_10 від 31.07.2008 року накладено арешт на майно обвинуваченого ОСОБА_5 , який проживає у 3-х кімнатній приватизованій квартирі в АДРЕСА_4 . (т.3 а.с.159-160)

З матеріалів кримінальної справи вбачається, що під час постановлення вироку судом не вирішено відповідно до п.2 ч.4 ст.374 КПК України питання щодо арештованого майна відносно ОСОБА_5 .
Згідно з п. 9 «Перехідних положень» КПК України (2012 року), запобіжні заходи, арешт майна, відсторонення від посади, застосовані під час дізнання та досудового слідства до дня набрання чинності цим Кодексом, продовжують свою дію до моменту їх зміни, скасування чи припинення у порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом.
Оскільки постанова слідчого про накладення арешту на майно, винесена до дня набрання чинності КПК України (2012 року), за таких обставин, клопотання про скасування арешту з майна розглядається в порядку, передбаченому КПК України в редакції 1960 року.
Згідно з п. 8 ст. 324 КПК України (1960 року) при постановленні вироку суд має вирішити питання, що робити з майном, описаним для забезпечення цивільного позову і можливої конфіскації майна.
Відповідно до ст.ст.125-126 КПК України (1960 року) арешт на майно по кримінальній справі накладається з метою забезпечення цивільного позову та можливої конфіскації майна.
Згідно з ст.409 КПК України (1960 року), питання про різного роду сумніви та протиріччя, які виникли при виконання вироку, вирішуються судом, який постановив вирок.
Відповідно до ч. 1,2 ст.411 КПК України (1960 року), питання пов`язані з виконанням вироку, вирішуються судом у судовому засіданні з участю прокурора. В судове засідання, як правило, викликається засуджений, а за його клопотанням і захисник. Якщо питання стосується виконання вироку в частині цивільного позову, викликається також при необхідності цивільний позивач і цивільний відповідач. Неявка цих осіб не зупиняє розгляду справи.
З урахуванням викладеного суд прийшов до висновку, що накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 співвласником якої є ОСОБА_4 є перешкодою для вільного розпорядження ним об`єкту його права власності, а тому клопотання про скасування арешту майна підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 125-126, 409, 411 КПК України (1960 року), п. 9 «Перехідних положень КПК України (2012 року), -
ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.
Скасувати арешт, накладений постановою старшого слідчого в ОВС слідчого відділу управління Служби безпеки України в Полтавській області від 31.07.2008 року у кримінальній справі №1-182/2008р., на квартиру АДРЕСА_1 співвласником якої є ОСОБА_4 .

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Полтавський районний суд протягом 15 діб з моменту її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1