У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17.12.2018 Справа №607/24907/18

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника скаржника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі скаргу ОСОБА_4 на рішення слідчого про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих дій,-

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді зі скаргою, в якій просить скасувати постанову прокурора військової прокуратури Тернопільського гарнізону від 19 листопада 2018 року у кримінальному провадженні № 0000074 про відмову у задоволенні клопотання скаржника від 18 липня 2018 року про витребування документів та проведення слідчих дій. Зобов`язати прокурора військової прокуратури Тернопільського гарнізону у кримінальному провадженні № 0000074 витребувати документи та провести слідчі дії, про які йдеться у клопотанні потерпілого від 18 липня 2018 року.
Скаргу обґрунтовано тим, що вищевказаною постановою скаржнику відмовлено у задоволенні клопотання про витребування документів та проведення слідчих дій у кримінальному провадженні № 0000074. Відмовляючи у задоволенні клопотання, прокурор зазначив, що відсутні об`єктивні дані щодо заподіяння ОСОБА_4 моральної, фізичної або майнової шкоди. З вказаним рішенням прокурора не погоджується, вважає його передчасним та таким, що не відповідає фактичним обставинам справи. Вважає, що права та обов`язки потерпілого виникли у нього з моменту подання заяви про вчинення щодо нього кримінального правопорушення від 04 липня 2017 року, оскільки у вказаній заяві, виклавши обставини вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України, зазначив, що діями військових службових осіб було завдано істотної шкоди інтересам заявника. Зокрема, вказав, що навчальні збори, які скаржник не пройшов з вини осіб, вказаних в заяві про вчинення кримінального правопорушення, були завершальним етапом навчання заявника для отримання первинного звання офіцера запасу, внаслідок чого він його не отримав. У зв`язку з цим позбавлений переваг, які випливають з вказаного військового звання. З цих підстав просить скаргу задовольнити.
У судовому засіданні представник скаржника скаргу підтримав, просив її задовольнити.
Прокурор у судове засідання не з`явився, хоча повідомлявся про час та місце розгляду скарги. Слідчим суддею визнано можливим розглядати скаргу у його відсутності у відповідності до вимог п.п.2, 3 ст. 306 КПК України.
Слідчий суддя, заслухавши представника скаржника, дослідивши матеріали провадження за скаргою, дійшов до наступних висновків.
Відповідно до ст.220 КПК України, клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.
Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_4 звернувся до військової прокуратури Тернопільського гарнізону з клопотанням про проведення слідчих та процесуальних дій у кримінальному провадженні № 0000074 від 18 липня 2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України, а саме допиту свідків за його участі, допиту його в якості потерпілого, та витребування документів. Вказане клопотання надійшло до військової прокуратури Тернопільського гарнізону 15 листопада 2018 року.
Постановою прокурора військової прокуратури Тернопільського гарнізону ОСОБА_5 від 19 листопада 2018 року відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_4 щодо проведення за його участі допиту військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 у кримінальному провадження № 0000074 від 18 липня 2018 року.
Відмовляючи в задоволенні клопотання ОСОБА_4 , прокурор виходив з того, що в матеріалах кримінального провадження відсутні об`єктивні відомості щодо завдання ОСОБА_4 моральної, фізичної або майнової шкоди, у кримінальному провадженні № 0000074 він користується процесуальним статусом заявника, тому відсутні підстави для задоволення клопотання щодо проведення за його участі допиту військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 .
Так, відповідно до ч.ч. 1, 2, 5 ст. 55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення. За наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.
Як вбачається з листа-відповіді прокурора військової прокуратури Тернопільського гарнізону ОСОБА_5 від 14 грудня 2018 року № 25/7/3456, адресованого ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні №0000074 від 18 липня 2018 року надано письмові вказівки слідчому, в тому числі, щодо необхідності допиту ОСОБА_4 в якості потерпілого. В додатку до листа ОСОБА_4 надіслано пам`ятку про права та обов`язки потерпілого.

Таким чином, прокурором визнано процесуальний статус ОСОБА_4 як потерпілого у кримінальному провадженні №0000074 від 18 липня 2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України.

Разом з тим, постановою від 19 листопада 2018 року прокурор військової прокуратури Тернопільського гарнізону ОСОБА_5 відмовив у задоволенні клопотання ОСОБА_4 щодо проведення слідчих дій у зв`язку з відсутністю в останнього процесуального статусу потерпілого.

За таких обставин, враховуючи те, що є підставою для відмови у задоволенні клопотання ОСОБА_4 про проведення слідчих дій було відсутність в заявника процесуального статусу потерпілого, однак як вбачається з листа-відповіді прокурора військової прокуратури Тернопільського гарнізону ОСОБА_5 від 14 грудня 2018 року, адресованого ОСОБА_4 , прокурором визнано процесуальний статус ОСОБА_4 як потерпілого у кримінальному провадженні №0000074 від 18 липня 2018 року, а тому вказана постанова прокурора військової прокуратури Тернопільського гарнізону ОСОБА_5 від 19 листопада 2018 року підлягає скасуванню, оскільки мотиви її прийняття не відповідають встановленим в ході розгляду скарги обставинам кримінального провадження №0000074 від 18 липня 2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України.

Вирішуючи скаргу в частині вимог про зобов`язання прокурора військової прокуратури Тернопільського гарнізону у кримінальному провадженні № 0000074 витребувати документи та провести слідчі дії, про які йдеться у клопотанні потерпілого, слідчий суддя виходить з наступного.

Згідно зі ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється (ч. 1 ст. 36 КПК України).
Враховуючи те, що прокурор є процесуально самостійною особою, та разом з слідчим самостійно обирають тактику проведення слідчих дій, а слідчий суддя не має правових підстав для зазначення слідчому тих дій, які він повинен виконати, а також зважаючи на те, що в оскаржуваній постанові прокурором не викладено обставин щодо доцільності чи недоцільності проведення слідчих дій у кримінальному провадженні № 0000074, про проведення яких клопоче потерпілий, а міститься лише посилання на відсутність у ОСОБА_4 процесуального статусу потерпілого, таким чином, суд приходить до висновку, що вимоги скаржника щодо зобов`язання прокурора вчинити певні дії, які заявлені в клопотанні, є передчасними та не підлягають задоволенню.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 36, 55, 92, 220, 303, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В :
Скаргу ОСОБА_4 на рішення слідчого про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих дій задовольнити частково.
Постанову прокурора військової прокуратури Тернопільського гарнізону ОСОБА_5 від 19 листопада 2018 року про відмову у задоволенні клопотання у кримінальному провадженні № 0000074 від 18 липня 2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України скасувати.

Зобов`язати прокурора військової прокуратури Тернопільського гарнізону ОСОБА_5 повторно розглянути клопотання ОСОБА_4 від 15 листопада 2018 року у кримінальному провадженні № 0000074 від 18 липня 2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України, в порядку ст. 220 КПК України.

Про результати розгляду клопотання повідомити ОСОБА_4 .
В задоволенні решта вимог скарги відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Копію ухвали направити ОСОБА_4 та прокурору військової прокуратури Тернопільського гарнізону ОСОБА_5 .

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1