У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"27" грудня 2018 р.Дніпровський районний суд м. Києва в складі:
головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

законного представника ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання слідчої Дніпровського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаїв, громадянин України, з базовою середньою освітою, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0010647 від 19 листопада 2018 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 186, ч. 2 ст. 296 КК України,

в с т а н о в и в :
слідча Дніпровського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_7 за погодженням з прокурором Київської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_3 звернулась до слідчого судді із зазначеним клопотанням.
Вимоги клопотання обґрунтовані тим, що 18 листопада 2018 року, приблизно о 17 год 50 хв, неповнолітній ОСОБА_6 спільно із ОСОБА_8 та ОСОБА_9 перебували в загальному коридорі 4-го поверху, гуртожитку АДРЕСА_3 , де побачили раніше невідомого неповнолітнього ОСОБА_10 , який проходив повз них. В цей момент, у ОСОБА_6 спільно з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 виник спільний злочинний умисел, направлений на вчинення хуліганських дій відносно неповнолітнього ОСОБА_10 . ОСОБА_8 , без будь яких пояснень, наніс один удар долонею в обличчя неповнолітнього ОСОБА_10 . Відразу після цього ОСОБА_9 наніс один удар кулаком правої руки в область нижньої щелепи неповнолітнього ОСОБА_10 , від чого останній втратив рівновагу та впав на підлогу. Продовжуючи свої спільні злочинні дії, неповнолітній ОСОБА_6 спільно із ОСОБА_8 , усвідомлюючи, що неповнолітній ОСОБА_10 перебуває у безпорадному стані, знаходяться на підлозі та не чинить опору їх діям, ОСОБА_8 наніс три удари правою ногою в область тулубу неповнолітнього ОСОБА_10 . Неповнолітній ОСОБА_6 , у свою чергу, наніс три удари ногою в ділянку тулуба та голови неповнолітнього ОСОБА_10 .
Крім того, після вчинення хуліганських дій відносно потерпілого ОСОБА_10 , неповнолітній ОСОБА_6 відкрито заволодів його мобільним телефоном марки «Iphone 7+», сірого кольору, ІМЕІ: НОМЕР_1 , вартістю 15 455 грн. В подальшому, утримуючи при собі вищевказаний мобільний телефон ОСОБА_6 з місця вчинення кримінального правопорушення зник та викраденим розпорядився на власний розсуд, чим завдав ОСОБА_11 матеріальний збиток на суму 15 455 грн 00 к.
У судовому засіданні прокурор заявлене клопотання підтримав у повному обсязі. Просив задовольнити, враховуючи те, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 186, ч. 2 ст. 296 КК України, тому може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, а також може вчиняти інші кримінальні провадження.

Захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечувала проти задоволенні клопотання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання з тих підстав, що слідчим не обґрунтовано ризики зазначені у клопотанні, не враховано вік підозрюваного та його спосіб життя. ОСОБА_6 є спортсменом та чемпіоном України, постійно їздить на змагання за кордон. в м. Києві перебуває три дні на тиждень на тренуваннях, а інший час проживає в м. Миколаїв. Перед потерпілим вони вибачились і планують сприяти швидкому закінченню слідства. У зв`язку із чим просила відмовити у задоволенні клопотання.

Законний представник ОСОБА_5 та підозрюваний підтримали захисника та просили відмовити у задоволенні клопотання.

За вказаними фактами 19 листопада 2018 року внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та присвоєно реєстраційний номер 0010647, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 186, ч. 2 ст. 296КК України.

27 листопада 2018 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 186, ч. 2 ст. 296 КК України.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам.
В судовому засіданні, на думку слідчого судді, встановлена наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним злочинів, передбачених ч. 1 ст. 186, ч. 2 ст. 296 КК України, наявними у справі доказами, протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 18 листопада 2018 року, протоколом допиту неповнолітнього потерпілого від 20 листопада 2018 року, протоколом допиту свідків від 19 листопада 2018 року, протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 20 листопада 2018 року.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слід звернути увагу на те, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, закон покладає на прокурора обов`язок доказування наявності вказаних у клопотанні слідчим ризиків та недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання цим ризикам.

Як зазначається у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна (Панченко проти Росії (Panchenko v. Russia) від 08 лютого 2005 року № 45100/98, п. 106). Крім цього, щодо небезпеки вчинення нових злочинів, то посилання на минуле особи не може бути достатнім для обґрунтування відмови в звільненні («Мюллер проти Франції» (Muller v France) від 17 березня 1997 року №21802/93 п. 44).

Під час розгляду клопотання прокурором не надано жодних належних та достатніх даних, які б в своїй сукупності вказували на обґрунтованість зазначених у клопотанні ризиків.

Також слідчий суддя при застосуванні запобіжного заходу оцінює в сукупності такі обставини: дані про особу підозрюваного ОСОБА_6 , який раніше не судимий, має соціальні зв`язки за постійним місцем реєстрації, необхідність продовжувати активну спортивну діяльність, нагороди, його вік, те що він є неповнолітнім, а також тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні.

Згідно із ч. 3 ст. 194 КПК України слідчий суддя, суд має право зобов`язати підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом, якщо прокурор доведе обставини, передбачені п. 1 ч. 1 цієї статті, але не доведе обставини, передбачені п. 2 та 3 ч. 1 цієї статті.

Зважаючи на те, що стороною кримінального провадження не було доведено наявності хоча б одного з ризиків, визначених ст. 177 КПК України, посилання на саму лише тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , не може бути підставою для застосування запобіжного заходу.

Керуючись вимогами ст. 131, 132, 176-179, 184, 193, 194, 309, 310 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в :
у задоволенні клопотання слідчої Дніпровського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання щодо ОСОБА_6 - відмовити.

Зобов`язати ОСОБА_6 прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду.

Ухвала оскарженню не підлягає, однак заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя: ОСОБА_1