Провадження № 322/483/19
Справа № 1-кс/322/198/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 травня 2019 року смт. Новомиколаївка

Слідчий суддя Новомиколаївського районного суду Запорізької області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора Новомиколаївського відділу Токмацької місцевої прокуратури ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши клопотання про обрання запобіжного заходу відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новоукраїнка Новомиколаївського району Запорізької області, громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

який підозрюється у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України,

в с т а н о в и в:

Старший слідчий СВ Новомиколаївського відділення поліції Пологівського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_6 звернувся до суду із клопотанням, в якому вказував, що 20 квітня 2019 року, в післяобідній час, точного часу під час досудового розслідування встановлено не було, ОСОБА_4 , знаходячись на території садиби, розташованої за місцем його мешкання та його матері ОСОБА_7 , по АДРЕСА_1 , внаслідок раптово виниклого умислу, з корисливих мотивів, відкрито викрав одну курку "несушку", віком 1 рік, червоного окрасу, яка належала його матері ОСОБА_7 , та в подальшому, не реагуючи на зауваження потерпілої, яка помітила його в той момент та намагалася закликати припинити його злочинні дії, ОСОБА_4 , разом з викраденим, утримуючи курку в руках, розуміючи, що він був викритий у скоєнні злочину і його дії мають відкритий характер, проти волі та бажання потерпілої покинув місце злочину та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим заподіяв потерпілій матеріальну шкоду на суму 98 гривень.

ОСОБА_4 підозрюється у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України.

В клопотанні старший слідчий, з метою забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, просить застосувати відносно нього запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання та покласти на нього обов`язки, передбачені п. 1, 2, 3, 7 ч. 5 ст. 194 КПК України.

Вислухавши пояснення прокурора про існування визначених ст. 177 КПК України ризиків, пояснення підозрюваного, який, не оспорюючи свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину, не заперечував щодо застосування відносно нього вказаного у клопотанні запобіжного заходу, вивчивши копії матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу, слідчий суддя приходить до висновку про його необґрунтованість та відсутність підстав для його задоволення у зв`язку з наступним.

Згідно з витягом із Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження № 0000125, стосовно ОСОБА_4 внесено відомості про вчинення останнім злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України.

24 квітня 2019 року ОСОБА_4 у відповідності до ст. 278 КПК України було повідомлено про підозру з урахуванням визначеного ч. 1 ст. 276 КПК України випадку.

Статтею 177 КПК України встановлено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Крім того слідчий суддя зазначає, що кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, КПК та інших законів України. Відповідно до частини 5 статті 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України, відповідно до статті 9 Конституції України, як чинний міжнародний договір, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Окрім того, стаття 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачає застосування судами Конвенції та практики ЄСПЛ як джерела права, а стаття 18 цього Закону визначає порядок посилання на Конвенцію та практику Суду.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі "Клішин проти України", наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

Як зазначено в п. 111 112 Рішення ЄСПЛ "Белеветський проти Росії" - обмеження розгляду клопотання про обрання, продовження запобіжного заходу лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи є порушенням п. 4 ст. 5 Конвенції.

Європейський суд з прав людини у рішенні у справі "Кобець проти України" зазначив, що "суд повторює, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом" (також рішення у справі "Авшар проти Туреччини"). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою".

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні довести суду обставини, на які вони посилаються

Вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного, слідчий суддя відмічає, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.

В порушення вищевказаного, у клопотанні старшого слідчого, погодженого із прокурором, наведено лише мету застосування запобіжного заходу попередження можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється, і не наведено жодного доказу існування вказаних ризиків.

Як зазначено в п. 143 Рішення ЄСПЛ "Бойченко проти Молдови" одне тільки посилання судів на відповідну норму закону без вказання підстав з яких вони вважають обґрунтованими твердження про те, що ніби заявник може перешкоджати провадженню по справі, переховуватись від правосуддя або скоювати нові злочини, не є достатніми для ухвалення рішення про тримання заявника під вартою (аналогічні справи "Беччієв проти Молдови" та "Сарбан проти Молдови").

ЄСПЛ визнає, що абстрактна можливість перешкоджання кримінальному провадженню є недостатньою для застосування запобіжного заходу.

Зокрема, доказами на обґрунтування ризику можуть бути: фактичне переховування від органів досудового розслідування та/або суду; показання свідків про намір особи переховуватись, придбання квитків, зміна місця проживання підтверджені документально, відомості про відсутність постійного місця проживання, тощо; фактичні знищення, ховання або спотворення будь-якої з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; показання свідків, про намір підозрюваного вчинити дії особи, спрямовані на знищення, схов або спотворення важливих для слідства речей чи документів, спроба підозрюваної особи вчинити дії направлені на знищення доказів підтверджені документально; незаконний вплив на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні підтверджені документально; документи, підтверджуючі, що підозрюваний вчиняв подібні дії у минулому, показання свідків, дані про особу, підтверджуючі його протиправну поведінку; інформація про притягнення особи до кримінальної відповідальності або до адміністративної відповідальності, інформація про кримінальні зв`язки особи; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином підтверджене документально; необхідні докази того, що особа вчиняє якісь конкретні дії, направлені на створення перешкод правосуддю; вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому особа підозрюється, обвинувачується; документами, довідками про те, що особа вже притягалась до кримінальної відповідальності, була засуджена, має не зняту чи не погашену судимість, схильна до протиправної поведінки, притягалась до адміністративної відповідальності, інформація про те, що не будучи раніше судимою, особа вчинила декілька злочинів, інформація про зловживання наркотичними засобами чи алкоголем.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Враховуючи, що прокурором не було доведено наявності достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, слідчий суддя вважає необхідним, на підставі положень ч. 2 ст. 194 КПК України, відмовити у задоволенні клопотання.

Керуючись ст. 177 178, 183, 193 194, 196 197 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в:

В задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Новомиколаївського відділення поліції Пологівського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_4 відмовити.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1