Справа № 214/5275/18
1-кп/214/768/18
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2018 року м. Кривий Ріг

Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі
головуючої судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі кримінальне провадження №0001482, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.06.2018 щодо
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Надеждівка Криворізького району Дніпропетровської області, українця, громадянина України, не працюючого, з середньою освітою, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,
за участю прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 29.06.2018 приблизно о 02-50, знаходячись біля будинку 23 по вулиці Тесленка в Саксаганському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, реалізуючи намір, направлений на таємне викрадення чужого майна та звернення його на свою користь, впевнившись у відсутності свідків та очевидців, а також в тому, що його дії носять таємний характер та за ним ніхто не спостерігає, діючи з корисливих мотивів, за допомогою підняття кришки люка, проник до підземної каналізації зв`язку №64-699, яка знаходиться біля вищевказаного будинку, звідки здійснив крадіжку кабелю ТПП 30*2*0,5 в кількості 37 метрів та ТПП 50*2*0,4 в кількості 18 метрів, вартість яких, згідно з висновком експерта №17/12.1/386 від 23.07.2018, станом на 29.06.2018, складає, відповідно 1548,19 грн. та 840,71 грн., що належить ПАТ «Укртелеком». Після чого, разом з викраденим майном зник, розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинив ПАТ «Укртелеком» матеріальний збиток на загальну суму 2388,90 грн.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 вірно кваліфіковано за ч.3 ст.185 КК України за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаного з проникненням у сховище.
Судом враховані наступні докази на підтвердження встановлених обставин.
Так, в судовому засіданні обвинувачений, ОСОБА_3 , вину у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, визнав в повному обсязі та показав, що дійсно 29.06.2018 близько 02-50, йдучи до друга в гості, побачив, що із каналізаційного люку по вулиці Тесленка в Саксаганському районі м. Кривого Рогу стирчить кабель. Виникло бажання витягти його та здати метал, який можна з нього випалити. Тоді він відкрив повністю люк та витяг звідти близько 55 метрів кабелю зв`язку ПАТ «Укртелеком». Далі влаштувався за гаражами, що розташовані неподалік та за допомогою пилки та ножа, що у нього були з собою, почав знімати з кабелю обмотку. В цей час до нього підійшли працівників поліції, яким він зізнався у вчиненому.
Враховуючи думку учасників судового провадження, визнання обвинуваченим ОСОБА_3 вини у вчинені кримінального правопорушення, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому, суд з`ясував у учасників судового провадження, чи правильно вони розуміють зміст цих обставин та чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Ухвалюючи вирок на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами та перевірені у відповідності до ч.3 ст.349 КПК України, а також оцінені судом згідно з положеннями ст.94 КПК України, суд приходить до висновку, що діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 мало місце.
Призначаючи покарання, суд, відповідно до положень ст.ст.65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, зокрема відомості, які характеризують особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Відповідно до ч.1 ст.66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому визнається щире каяття.
Обставин, відповідно до ст.67 КК України, які обтяжують покарання обвинуваченому судом не встановлено.
Обвинувачений ОСОБА_3 по відношенню до інкримінованого йому кримінального правопорушення підпадає під дію ч.1 ст.19 КК України (том 2 а.с.40).
Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, який, відповідно до положень ст.12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, особу обвинуваченого, який за місцем мешкання характеризується позитивно (том 2 а.с.38), раніше не судимий (том 2 а.с.37), на обліку в ОКЗ «Психоневрологічний диспансер» у лікарів психіатра та нарколога не перебував та не перебуває (том 2 а.с.39, 40).
Також, суд приймає до уваги думку представника потерпілої особи ОСОБА_5 , яка при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 покладалася на розсуд суду (том 1 а.с.21).
Таким чином, суд, враховує викладені вище обставини у своїй сукупності та вважає, що обвинуваченому ОСОБА_3 повинно бути призначено покарання у виді позбавлення волі, однак із застосуванням ст.75 КК України, оскільки є всі підстави вважати, що таке покарання буде достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.
Розглядаючи можливість виправлення ОСОБА_3 без відбування призначеного покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України, суд керується позиціями Європейського суду з прав людини, які викладені у справах «Бакланов проти Росії» (рішення від 09.06.2005) і у справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24.03.2005), згідно яких досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п.38 рішення від 16.10.2008) ЄСПЛ вказав, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».
Виходячи із всіх встановлених у провадженні обставин, керуючись ст.75 КК України, суд вважає за доцільне встановити обвинуваченому ОСОБА_3 випробувальний термін, при цьому покласти на останнього обов`язки передбачені п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Підстав для застосування ст.69 КК України судом не встановлено.
Суд переконаний, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_3 та запобігання вчиненню ним нових злочинів.
Представником потерпілої особи ОСОБА_5 , заявлено цивільний позов до ОСОБА_3 , згідно з яким вона просить стягнути з обвинуваченого на користь ПАТ «Укртелеком» майнову шкоду на загальну суму 6447,60 грн. Свій позов обґрунтовує тим, що загальна вартість викраденого майна, відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи складає 2388,90 грн., сукупна вартість ремонтних робіт з відновлення функціонування лінейно-кабельних споруд відповідно до довідки від 30.08.2018 складає 8416,28 грн. Тому вважає, що сума заподіяної майнової шкоди по зазначеному епізоду складає 6447,60 грн.
У судове засідання представник потерпілої особи не з`явилася, до суду надала заяву про розгляд провадження за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити.
Обвинувачений ОСОБА_3 вимоги цивільного позову визнав, погодився відшкодувати завдану шкоду.
Прокурор покладався на розсуд суду.
Вислухавши думку учасників судового розгляду, вивчивши матеріали кримінального провадження та цивільного позову, суд вважає, що позовні вимоги представника потерпілої особи підлягають частковому задоволенню виходячи з такого.
Відповідно до ч. 2 ст. 127 КПК України, шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.
Відповідно до ч.1, 5 ст.128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до обвинуваченого. Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми ЦПК України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Згідно з ч.1 ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками зокрема є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
Положеннями ч.1 ст.1166 ЦК України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Частиною 1 статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Так, під час розгляду кримінального провадження, судом встановлено, що визнаним судом доведеним епізодом крадіжки кабелів, що належать ПАТ «Укртелеком», згідно з висновком проведеної під час досудового слідства експертизи, потерпілому завдано матеріальну шкоду на суму 2388,90 грн.
При цьому, відповідно до постанови слідчого від 30.06.2018, зокрема, 8 відрізків кабелю ТПП 30*2*0,5 загальною довжиною 37 метрів та 4 відрізка кабелю ТПП 50*2*0,4 довжиною 18 метрів, що вилучені під час огляду місця події, визнані речовими доказами та передані до камери зберігання речових доказів Саксаганського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області (том 2 а.с.10).
Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову ПАТ «Укртелеком» про відшкодування шкоди в розмірі 2388,90 грн., у зв`язку з недоведеністю представником потерпілої особи шкоди, завданої на суму 6447,60 грн, оскільки довідка про сукупну вартість ремонтних робіт з відновлення функціонування ЛКС від 30.08.2018, долучена до позовної заяви (том 1 а.с.23), довідка про вартість викраденого майна від 29.06.2018 (том 2 а.с.14) та довідка про вартість інвентарного об`єкта від 19.07.2018 (том 2 а.с.16), залучені до матеріалів кримінального провадження, є недостатніми доказами для задоволення позовних вимог в повному обсязі, а інші докази, зокрема, акт приймання виконаних робіт, який би підтверджував факт здійснення ПАТ «Укртелеком» відновлювальних робіт представником підприємства суду не наданий.
При цьому, суд зауважує, що доля дванадцяти частин кабелю зв`язку, що вилучені під час огляду місця події та визнані речовими доказами і передані до камери зберігання речових доказів Саксаганського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області як і доля інших речових доказів вирішуватиметься судом в порядку ст.100 КПК України.
Окрім того, суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 , на користь держави витрати пов`язані з проведенням судової експертизи №17/12.1/386 від 23.07.2018 у сумі 572 грн. (том 2 а.с.26-29).
Керуючись ч.3 ст.349, ст.369, 370, 373, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.
Призначити ОСОБА_3 покарання за ч.3 ст.185 КК України, у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
На підставі ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням строком на 1 (один) рік.
Відповідно до п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України, покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:
-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
-повідомляти уповноважений орган з питань пробації, про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Цивільний позов ПАТ «Укртелеком» до ОСОБА_3 про відшкодування майнової шкоди задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 на користь ПАТ «Укртелеком», , майнову шкоду у розмірі 2388 (дві тисячі триста вісімдесят вісім) гривень 90 копійок.
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 на користь держави витрати, пов`язані з проведенням судової експертизи №17/12.1/386 від 23.07.2018 у сумі 572 гривень (том 2 а.с.26-29).
Речовий доказ 8 відрізків кабелю ТПП 30*2*0,5 загальною довжиною 37 метрів та 4 відрізка кабелю ТПП 50*2*0,4 довжиною 18 метрів, які перебувають на зберіганні у камері зберігання речових доказів Саксаганського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області повернути власнику ПАТ «Укртелеком» за належністю після набрання вироком законної сили (том 2 а.с.10).
Речові докази ніж та пилка по металу, які знаходяться на зберіганні у камері зберігання речових доказів Саксаганського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області знищити після набрання вироком законної сили (том 2 а.с.10).
Апеляційні скарги можуть бути подані протягом 30 днів з дня проголошення вироку до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1