Справа № 172/1177/18
Провадження № 1-кп/172/138/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.01.2019 року Васильківський районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді - ОСОБА_1
за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у сел. Васильківка за участю обвинуваченого в режимі відеоконференції обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000452 за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який народився в м. Дніпропетровську, має середню освіту, не одружений, не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий, останній раз:
- 03.07.2018 року Васильківським районним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185 КК України до трьох років позбавлення волі;
- 06.12.2018 року Межівським районним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до трьох років трьох місяців позбавлення волі,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -
В С Т А Н О В И В
В ніч з 15 на 16 вересня 2018 року ОСОБА_4 будучи засудженим 03.07.18 Васильківським районним судом за ч. 3 ст. 185 КК України до трьох років позбавлення волі, маючи не зняту та не погашену судимість з дозволу своєї матері - ОСОБА_5 перебував за місцем проживання останньої по АДРЕСА_2 .
16 вересня 2018 року близько 03.00 години ОСОБА_4 , перебуваючи в спальній кімнаті житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_2 виявив на тумбочці грошові кошти в сумі 1000 грн. В цей момент у ОСОБА_4 виник злочинний намір направлений на протиправне вилучення чужого майна та звернення його на свою користь, а саме грошових коштів в сумі 1000 грн., що належать ОСОБА_5 .
Реалізуючи свій злочинний намір, обвинувачений 16 вересня 2018 року близько 03.05 години, перебуваючи в спальній кімнаті будинку АДРЕСА_2 , скориставшись тим, що в цей час за ним ніхто не спостерігає та його дії є непоміченими, не маючи відповідного дозволу власника на розпорядження грошовими коштами, таємно, повторно викрав грошові кошти в сумі 1000 грн.
Після цього з місця вчинення злочину зник та викраденим розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_5 матеріальний збиток на загальну суму 1000 грн.
У судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину при зазначених вище обставинах визнав повністю та не виявив бажання давати показання суду.
Потерпіла ОСОБА_5 пояснила суду, що обвинувачений є її сином. В ніч коли сталася крадіжка вона перебувала у м. Дніпро на роботі. Йдучи додому зустріла сина, який сказав, що теж буде їхати до сел. Васильківка, але не поїхав. По дорозі у потязі вона зателефонувала своєму співмешканцю та запитала чи лежать у спальні будинку гроші на тумбочці. Він повідомив, що немає 1000 грн. і немає сина вдома. Тоді вона зрозуміла, що той вчинив крадіжку її грошей і повідомила про це у поліцію. Коли син повернувся через кілька днів то добровільно віддав 300 гривень, пояснивши, що то все що залишилось.
Окрім повного визнання обвинуваченим своєї вини, вона підтверджена повністю дослідженими у судовому засіданні доказами:
- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 17.09.2018 року відповідно до якого від ОСОБА_5 прийнято заяву про те, що її син ОСОБА_4 скоїв крадіжку грошових коштів у сумі 1000 грн. (т. 2 а.с. 6);
- протоколом огляду домоволодіння від 17.09.18 з фототаблицею під час якого оглянуто будинок потерпілої по АДРЕСА_2 та встановлено місце знаходження грошових коштів до крадіжки (т. 2 а.с. 9-13);
- протоколом огляду грошових коштів від 18.09.18 з фототаблицею в ході якого оглянуто грошові кошти в сумі 300 грн., добровільно повернуті обвинуваченим та видані потерпілою (т. 2 а.с. 14-17);
- протоколом проведення слідчого експерименту від 21.09.2018 року з фототаблицею під час якого обвинувачений ОСОБА_4 розказав та показав механізм вчинення злочину (т. 2 а.с. 37-40);

Таким чином, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину, повністю знайшла своє підтвердження у судовому засіданні, а його умисні дії правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_4 покарання, суд враховує, що обвинувачений вчинив злочин середньої тяжкості, раніше неодноразово судимий за злочини проти власності, останній раз 06.12.2018 року Межівським районним судом за ч. 2 ст. 185 КК України до трьох років та трьох місяців позбавлення волі із застосуванням положень ч. 4 ст. 70 КК України, новий злочин вчинив в період відбуття покарання за вироком Васильківського районного суду від 03.07.2018 року, за місцем проживання характеризується негативно, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, не одружений, на утриманні нікого не має, офіційно не працевлаштований.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України суд визнає щире каяття та повне визнання вини.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
З урахуванням обставин справи, думки прокурора, потерпілої, характеристики особи обвинуваченого, суд вважає за необхідне й доцільне призначити покарання в межах санкції статті КК України за якою ОСОБА_4 визнаний винним, у виді позбавлення волі, вважаючи, що таке покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення, а також попередження скоєння ним нових злочинів.
Крім того, на підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків до покарання, призначеного за даним вироком, необхідно частково приєднати не відбуту частину покарання за попереднім вироком.
На досудовому розслідуванні судові експертизи не проводилися. Цивільний позов не заявлено. Питання щодо речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст. 100 КПК України. Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 349, 369-371, 373, 374 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на три роки.
Згідно зі ст. 71 КК України за сукупністю вироків до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Межівського районного суду Дніпропетровської області від 06.12.2018 року і остаточно призначити покарання у вигляді 3 (трьох) років та 5 (п`яти) місяців позбавлення волі.
Речові докази: грошові кошти в сумі 300 грн. повернути потерпілій ОСОБА_5 за належністю.
Вирок може бути оскаржений до судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Дніпропетровської області через Васильківський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1