Справа № 127/1-53/07
Провадження №21-з/801/14/18
Головуючий у суді 1-ї інстанції:
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 грудня 2018 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:
головуючого-судді: ОСОБА_1
розглянула 06 грудня 2018 року у відкритому судовому засіданні у м. Вінниці заяву ОСОБА_2 про роз`яснення постанови про попередній розгляд Вінницького апеляційного суду від 22.11.2018 по кримінальній справі за апеляціями ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 30.07.2018 про відмову в задоволенні заяв ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про відвід судді ОСОБА_4

в с т а н о в и в :
28.11.2018 до Вінницького апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_2 про роз`яснення постанови про попередній розгляд Вінницького апеляційного суду від 22.11.2018.
У вказаній заяві ОСОБА_2 просив роз`яснити постанову в частині застосування ст.5, 75, 76 діючого КПК України.
Вироком Ленінського районного суду м. Вінниці від 26.12.2007 ОСОБА_3 визнано винним в скоєні злочинів, передбачених ч.4 ст.190, ч.2 ст.358, ч.3 ст.358 КК України та призначено йому покарання за ч.4 ст.190 КК України 10 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна; за ч.2 ст.358 КК України 4 роки позбавлення волі; за ч.3 ст.358 КК України 2 роки обмеження волі. Відповідно до ст.70 КК України шляхом поглинення більш суворим покаранням менш суворого призначено 10 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна. Відповідно до ст.71 КК України призначено покарання за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання покарання за вироком Ленінського районного суду м. Вінниці від 21.03.2003 року та остаточного призначено покарання у вигляді десяти років шести місяців позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.
Ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 05 червня 2008 року апеляції адвоката, захисника, засуджених задоволено частково, вирок Ленінського районного суду м. Вінниці від 26 грудня 2007 року щодо ОСОБА_2 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 змінено: виключено з вироку за відсутністю в діях засуджених ОСОБА_2 , ОСОБА_3 складу злочину, на підставі п.2 ст.6 КПК, обвинувачення по епізоду заволодіння квартирою ОСОБА_7 , а засудженій ОСОБА_5 - обвинувачення по епізоду заволодіння коштами ОСОБА_8 , ОСОБА_6 визнано вважати винним в заволодінні 80 000грн, отриманих від продажі належної ОСОБА_9 квартири, шляхом зловживання довірою. По епізоду заволодіння коштами ОСОБА_8 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 визнано вважати винними в привласнені 6 396грн, стягнуто з них солідарно на користь ОСОБА_10 6 396грн майнової шкоди. В решті вирок залишено без змін.
Ухвалою колегії суддів Судової палати у кримінальних справах Верховного суду України від 04.12.2008 у задоволенні касаційної скарги засудженого ОСОБА_2 відмовлено.
Кримінальна справа відносно ОСОБА_2 розглядалась в порядку КПК в редакції 1960 року, тому всі питання відповідно до Перехідних положень до діючого КПК, що стосуються судових рішень вирішуються згідно КПК 1960 року.
Постанови про попередній розгляд Вінницького апеляційного суду від 22.11.2018 також ухвалювалась в порядку КПК 1960 року.
Кримінально процесуальним законом в редакції 1960 року роз`яснення судового рішення не передбачено.
Частиною 1 ст.58 Конституції України встановлено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
Новий кримінально процесуальний закон, яким передбачено роз`яснення судового рішення не має зворотної дії .
Повернення процесу (процесуальних дій) неможливе.
Це положення випливає з частини 1 ст.5 КПК, відповідно до якої процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положенням цього Кодексу.
Статтею 409 в редакції 1960 року визначено питання, пов`язані з виконанням вироку.
Відповідно до ст.409 КПК в редакції 1960 року питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку, включаючи визначення розміру і розподілення судових витрат, якщо суд не вирішив цих питань, вирішуються судом, який постановив вирок.
Як убачається з заяви ОСОБА_2 ставить питання щодо роз`яснення неоднакового застосування судами вимого ст.5, 75, 76 КПК України щодо законності відводу судді.
Питання про відвід судді ОСОБА_4 вирішувалось постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 30.07.2018 в порядку КПК 1960 року та не оскаржується.
Питання, зв`язані з виконанням вироку визначені ст.409 КПК в редакції 1960 року та вирішуються відповідно до ст.410 КПК в редакції 1960 року.
Зазначені у заяві ОСОБА_2 питання стосуються постанови про відвід судді місцевого суду, а тому не підлягають роз`ясненню в порядку ст.409 КПК України 1960 року.
За таких обставин, заява ОСОБА_2 задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. 409, 411 КПК в редакції 1960 року, колегія суддів,-
п о с т а н о в и л а :
Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_2 про роз`яснення рішення.

Судді: ОСОБА_1
Згідно з оригіналом:
Суддя: