УХВАЛА
8 травня 2019 року

м. Київ
справа №522/22696/15-к
провадження № 51-2222 ск 19
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
вивчивши матеріали касаційної скарги представника потерпілої ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 на вирок Приморського районного суду м. Одеси від 17 травня 2018 року та ухвалу Одеського апеляційного суду від 7 лютого 2019 року щодо засудженого ОСОБА_6 ,
встановив:
У касаційній скарзі ОСОБА_5 порушує питання про перегляд зазначених судових рішень у касаційному порядку на підставах, передбачених пунктами 2, 3 ч. 1 ст. 438 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК).
Перевіривши відповідність касаційної скарги вимогам ст. 427 КПК, касаційний суд дійшов висновку, що скаргу подано без додержання вимог вказаної статті.
Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК у касаційній скарзі вказується обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.
Проте наведених положень процесуального закону представником потерпілої не дотримано. Зокрема, у скарзі не наведено обґрунтування неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність судами першої та апеляційної інстанцій, яке тягне за собою обов`язкове скасування оскаржуваних судових рішень з огляду на положення ст. 413 КПК на підставі, передбаченій п. 2 ч. 1 ст. 438 цього Кодексу.
Окрім цього, покликаючись на невідповідність призначеного покарання тяжкості вчиненого злочину та особі засудженого ОСОБА_6 через м`якість, адвокат ОСОБА_5 не наводить у скарзі обґрунтувань у чому саме полягає явна несправедливість заходу примусу, з урахуванням положень ст. 414 КПК і є підставою для скасування оспорюваних судових рішень з підстави, передбаченої п. 3 ч. 1 ст. 438 цього Кодексу.
Також, в касаційній скарзі представник потерпілої наводить доводи, що за своїм змістом стосуються невідповідності висновків судів, викладених у судових рішеннях, фактичним обставинам кримінального провадження, що в силу статей 433, 438 КПК не є предметом касаційної перевірки.
Усупереч ч. 5 ст. 427 КПК останнім не долучено до касаційної скарги копії оскаржуваних судових рішень.
Ставлячи вимогу перед судом касаційної інстанції про скасування оскаржуваних рішень вироку й ухвали, представник потерпілої у той же час просить призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції, що не узгоджується з положеннями ст. 436 КПК щодо повноважень суду касаційної інстанції та рішень, які цей суд має право прийняти за наслідками перегляду справи.
Згідно з ч. 3 ст. 427 КПК, якщо особа не бажає брати участі у касаційному розгляді, вона зазначає про це в касаційній скарзі. Однак жодних застережень щодо цієї обставини скарга адвоката ОСОБА_5 не містить.
Наявність вказаних недоліків унеможливлює відкриття касаційного провадження у справі.
Відповідно до ст. 429 КПК, суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог ст. 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху і надає особі, яка подала скаргу, необхідний строк для усунення недоліків.
На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Суд
постановив:
Касаційну скаргу представника потерпілої ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 на вирок Приморського районного суду м. Одеси від 17 травня 2018 року та ухвалу Одеського апеляційного суду від 7 лютого 2019 року щодо засудженого ОСОБА_6 залишити без руху та надати йому строк для усунення вказаних недоліків упродовж семи днів з дня отримання копії даної ухвали.
Роз`яснити останньому, що у разі неусунення недоліків в установлений строк скарга буде йому повернута.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3