Справа № 708/1401/18
Номер провадження № 1-кп/708/20/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2019 року

Чигиринський районний суд Черкаської області
в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чигирині кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Новоселиця Чигиринського району Черкаської області, українки, громадянки України, з початковою освітою, пенсіонерки, вдови, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України,

В С Т А Н О В И В :
4 листопада 2018 року о 16 год. ОСОБА_6 , знаходячись на території свого домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на городі, під час словесного конфлікту з ОСОБА_5 умисно, з метою нанесення тілесних ушкоджень, стоячи напроти останньої, завдала за допомогою дерев`яного предмету у вигляді держака два удари по тілу потерпілої, один з яких зліва в ділянку шиї та лопатки, а другий удар в область голови, чим завдала їй фізичного болю, при цьому не спричинивши тілесних ушкоджень.

Будучи допитаною в судовому засіданні обвинувачена свою вину в пред`явленому їй обвинуваченні не визнала та пояснила суду, що вона стояла з палицею під грушою та пасла індиків, коли на неї налетіли потерпіла з невісткою та стали бити.

Незважаючи на невизнання своєї вини обвинуваченою, її вина підтверджується наступними доказами:
показаннями потерпілої ОСОБА_5 про те, що 4 листопада вони з невісткою саджали смородину, коли до них підійшла обвинувачена та стала запитувати, чому вони садять там смородину, оскільки половина садка належить їй, на що вона відповіла, що по документах ця земельна ділянка на даний час належить їй, продовжуючи саджати смородину, оскільки вже темніло. Тоді обвинувачена взяла палицю, схожу на держак від лопати, підійшла до невістки, яка, присівши садила смородину, і вдарила її. Побачивши це, вона підбігла до них і почала говорити, що та робить, а обвинувачена тим держаком вдарила її між шиєю і лопаткою, а коли вона нахилилася, щоб взяти гілку дерева для захисту, то обвинувачена з усієї сили нанесла їй удар по голові;

показаннями свідка ОСОБА_7 про те, що коли вони з потерпілою садили смородину, то до них прийшла обвинувачена, яка проживає по сусідству, і почала говорити, що це її земля та виганяти їх з городу. Потім вона пішла, але знову повернулася і, підійшовши до неї, нанесла їй удар палицею. А коли потерпіла заступилася за неї, то вона вдарила і її, після чого та впала і втратила свідомість;

результатами проведення слідчого експерименту за участі потерпілої ОСОБА_5 від 06.11.2018 року, під час якого остання відтворила обставини нанесення їй ударів обвинуваченою (а.п.18-22);

даними висновку судово-медичної експертизи № 02-01/1390 від 21.11.2018 року, згідно до якого потерпіла ОСОБА_5 05.11.2018 року оглянута лікарем-травматологом, де їй був виставлений діагноз «забій м`яких тканин голови та лівої лопатки, закрита черепно-мозкова травма та струс головного мозку».

Виставлений ОСОБА_5 лікарем-травматологом діагноз «забій м`яких тканин голови та лівої лопатки, закрита черепно-мозкова травма та струс головного мозку» не підтверджений клінічною картиною травми та інструментальними методами дослідження і тому, згідно до п. 4.6 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України № 6 від 17.01.1995 року, вказаний діагноз при оцінці ступеня тяжкості тілесних ушкоджень до уваги не приймається.

Також потерпіла ОСОБА_5 08.11.2018 року оглянута лікарем-невропатологом, де їй був виставлений діагноз «струс головного мозку».

При цьому виставлений лікарем-невропатологом діагноз «струс головного мозку» не підтверджений клінічною картиною травми та інструментальними методами дослідження і тому, згідно до п. 4.6 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України № 6 від 17.01.1995 року, вказаний діагноз при оцінці ступеня тяжкості тілесних ушкоджень до уваги не приймається (а.п.32-33).

Оцінюючи докази в їх сукупності шляхом повного, об`єктивного та всебічного дослідження, суд вважає, що обвинувачення знайшло своє підтвердження і кваліфікує дії обвинуваченої по ч. 1 ст. 126 КК України як умисне завдання удару, побоїв або вчинення інших насильницьких дій, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень.

Доводи обвинуваченої в частині того, що вона не наносила ударів потерпілій спростовуються, як показами самої потерпілої, так і свідка ОСОБА_7 , при цьому в судовому засіданні було встановлено, що до цього випадку потерпіла з обвинуваченою перебували в добрих відносинах, а тому в останньої та свідка не було причин оговорювати обвинувачену, до того ж їх покази щодо області нанесення потерпілій побоїв співпадають і не викликають сумнівів у їх правдивості.

Крім того, судячи з висновку експерта, потерпіла дійсно наступного дня, а саме 05.11.2018 року, та 08.11.2018 року зверталася за медичною допомогою у зв`язку з головними болями, які виникли після нанесення їй обвинуваченою удару в область голови.

Виходячи з цього, суд розцінює невизнання обвинуваченою своєї вини у вчиненні вказаного кримінального правопорушення як бажання уникнути кримінальної відповідальності за скоєне.
При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, особу винної, яка вперше притягується до кримінальної відповідальності, має похилий вік, по місцю проживання характеризується з позитивної сторони, а також бере до уваги надану в розпорядження суду Чигиринським районним сектором з питань пробації досудову доповідь стосовно обвинуваченої.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченої, суд не вбачає, оскільки зазначене в обвинувальному акті її щире каяття не знайшло свого підтвердження в судовому засіданні.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченої, суд визнає вчинення злочину щодо особи похилого віку.

З врахуванням викладеного суд вважає можливим призначити їй покарання у вигляді штрафу.

Цивільний позов потерпілою не заявлено.

Речові докази в кримінальному провадженні відсутні.

Процесуальні витрати в кримінальному провадженні теж відсутні.

На підставі викладеного та, керуючись ст., ст. 370, 374 КПК України, суд

З А С У Д И В :
Визнати винною ОСОБА_6 вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, і призначити їй покарання штраф в розмірі п`ятсот десяти гривень, що буде становити тридцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається засудженій, потерпілій, захиснику та прокурору.

Головуюча