Провадження № 1-кп/760/1767/18
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2018 року Солом`янський районний суд м. Києва

в складі: головуючого - судді: ОСОБА_1
при секретарі: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 00006403 по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Корсунь-Шевченківський Черкаської області, громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаюсої за адресою: АДРЕСА_2 , офіційно не працюючої, неодруженою, немаючої на утриманні неповнолітніх дітей,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,-

за участю прокурора ОСОБА_4
обвинуваченої ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

Так, ОСОБА_3 , 10.06.2018 приблизно о 22 год. 30 хв., перебуваючи у робочому вагончику для проживання, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, під час раптово виниклого словесного конфлікту зі співмешканцем - чоловіком ОСОБА_5 з метою спричинення останньому тілесних ушкоджень, взяла зі столу кухонний ніж, яким умисно, завдала удар в праве стегно ноги ОСОБА_5 , чим спричинила останньому тілесні ушкодження. В результаті протиправних дій ОСОБА_3 , потерпілому ОСОБА_5 , згідно висновку експерта Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи №1089/Е від 27.06.2018 року, було завдано такі тілесні ушкодження, а саме: колото-різане поранення правого стегна з повним поперечним пересиченням стегнової артерії (згідно клінічним даним рана у ділянці нижньої перетини медіальної поверхні правого стегна розміром 2,5 см в проекції судинно-нервового пучка), яке ускладнилось геморагічним шоком І ступеню. Характер та морфологічні властивості, виявленого ушкодження, свідчать про те, що воно утворилось від однократної дії однократної дії травмуючого предмету, якому притаманні колючо-ріжучі властивості, та відносяться до тяжких тілесних ушкоджень (за критерієм небезпеки для життя).

Таким чином, ОСОБА_3 , своїми умисними діями, які виразилися в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, небезпечному для життя в момент заподіяння вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КК України.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого їй злочину визнала повністю, щиро покаялася та погодилася з висунутим відносно неї обвинуваченням та його правовою кваліфікацією. Підтвердила обставини вчинення кримінального правопорушення, викладеного в обвинувальному акту. Просила строго не карати.

Потерпілий до суду не зявлявся, просив розглядати справу у його відстуності, претензій до ОСОБА_3 він не має, просив суворо її не карати.

Обмежившись в судовому засіданні за згодою учасників судового провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України поясненнями обвинуваченого, який повністю визнав себе винним у вчиненні кримінальних правопорушень, за відсутності сумнівів у добровільності та істинності позиції учасників судового провадження щодо визнання фактичних обставин, суд приходить до висновку про недоцільність дослідження інших доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються, і вважає доведеною винуватість ОСОБА_3 у вчиненні умисного тяжкого тілесноого ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння.

Згідно зі ст.65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів. Виходячи із принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації - покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.

У відповідності до вимог ст. 50 КК України при призначенні міри покарання обвинуваченому, суд вважає за необхідне призначити такий захід примусу, який би був відповідною мірою кари за скоєне, сприяв виправленню засудженого та запобігав вчиненню нових злочинів.

Так, обвинуваченою вчинено злочин, який віднесений до категорії тяжких злочинів, вона раніше не судима, офіційно не працює, на обліках у лікаря-нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується добре.

Відповідно до ст.66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченої, суд визнає щире каяття.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , суд враховує: суспільну небезпеку і характер вчиненого нею кримінального правопорушень, тяжкість скоєного, який згідно зі ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких, її щире каяття в скоєному, позитивну характеристику з місця реєстрації.

Враховуючи пом`якшуючі обставини, особи обвинуваченої, з урахуванням даних, що стосуються особи обвинуваченої ОСОБА_3 , керуючись вимогами карного закону і передбачених цим законом санкцій, те, що обвинувачена ОСОБА_3 , працює не офіційно, позитивно характеризується за місцем реєстрації думку потерпілого, який просив суд несуворо не карати, суд вважає недоцільним відбування покарання у виді позбавлення волі та приходить до переконання про можливість її звільнення від відбування покарання з випробуванням у відповідності до ст. 75 КК України.

Цивільного позову не заявлено.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України суд вважає необхідним стягнути з обвинуваченої ОСОБА_3 на користь держави 1975 грн. 60 коп. та 1619 грн. 10 коп. витрати на залучення експертів.

Питання щодо речових доказів вирішити у порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 349, 370, 373, 374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, та призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ч. 1 ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням та встановити їй іспитовий строк тривалістю 3 (три) роки.

На підставі ч.ч. 1, 2 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

Запобіжний захід обвинуваченій не обирати.

Речовий доказ: кухонний ніж, що перебуває в камері зберігання речових доказів Соломнянського УП ГУ НП в м.Києві відповідно до квитанції №001427 знищити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави пов`язані із залученням експертів відділу судово медичних експертиз відділення судово-медичної цитології КМКБ СМЕ, для проведення експертизи №240 від 12 липня 2018 року, в розмірі 1975 грн. 60 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати пов`язані із залучення експертів відділу судово медичних експертиз потерпілих, звинувачених та інших осіб КМКБ СМЕ, для проведенням експертизи №1945/е від 12.01.2018 року, в розмірі 1619 грн. 10 коп. (одна тисяча шістсот дев`ятнадцять гривень, десять копійок);

Вирок суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення через Солом`янський районний суд м. Києва з урахуванням особливостей, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченій та прокурору.

Суддя