Справа № 199/8769/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.11.2018 року м. Дніпро

Слідчий суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро клопотання слідчого СВ АНД ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню №0000512 від 05.11.2018 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

14.11.2018 року до суду надійшло клопотання слідчого Амур-Нижньодніпровського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погодженого з повноважним прокурором, про накладення арешту на майно, а саме: земельну ділянку за кадастровим номером :03:013:0016, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та заборонити будь-яким особам відчужувати вказане майно, розпоряджатися ним та використовувати його.

Клопотання обґрунтовано тим, що у ході досудового розслідування встановлено, що до Дніпропетровської місцевої прокуратури №1 Дніпропетровської області надійшла заява ОСОБА_4 про те, що невстановлені особи, в період часу з 2010 по 2017 рік, шляхом обману заволоділи майном заявника, а саме: земельною ділянкою, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , чим спричинили останньому матеріальні збитки.

В ході розслідування згідно допиту потерпілого ОСОБА_4 встановлено, що на підставі договору дарування земельної ділянки від 28.07.2010 р. № 4672 ВМХ 712470, ОСОБА_4 набув у власність об`єкт нерухомості - земельну ділянку, 0,25 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд за кадастровим номером :03:013:0401, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_4 звернувся до Державного Підприємства «Центр Державного Земельного Кадастру і на підставі договору № 12-36-10-0052 від 01.12.2010 року на його ім`я була розроблена технічна документація, погоджена з усіма сусідами, зокрема, ОСОБА_5 (кадастровий номер земельної ділянки :03:013:0402) та Піщанською сільською радою. Після цього, ОСОБА_4 , 31 грудня 2010 року був отриманий державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯИ № 027513, зареєстрований в книзі записів реєстрації державних актів на землю у відділі Держкомзему у Новомосковському районі за № 01-10-126-02274.

Приїхавши на свою земельну ділянку 28 жовтня 2018 року, він побачив, що невідомі йому особи будують паркан і ставлять огорожу на його земельній ділянці. Коли він звернувся з проханням і пояснити, що відбувається, то робочі надали телефон власника, який назвався - ОСОБА_6 та повідомив, що в нього також є документи на вищезазначену земельну ділянку, однак за іншим кадастровим номером, а саме::03:013:0016. У подальшому, коли він зайшов до публічної кадастрової карти, йому стало відомо про те, що його земельна ділянка перемістилася у зовсім інше місце розташування ніж відображена у технічній документації і в нього по сусідству зовсім інші сусіди. При цьому, як з`ясувалося, первісно, 21 травня 2010 року на громадянина ОСОБА_7 , уродженця Донецької області та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 був виданий державний акт серії ЯН № 040306 на право власності на земельну ділянку за кадастровим номером :03:013:0016 та зареєстрований через чотири роки з моменту видачі, а саме 21 травня 2014 року, таким чином вступивши у злочинну змову зі службовими особами Держкомзема Новомосковського району Дніпропетровської області, у подальшому реалізували шахрайську схему із використанням цього об`єкта нерухомості, шляхом не законного внесення змін до публічної кадастрової карти України та підробкою документів

Враховуючи викладене, як зазначив слідчий у клопотанні, за результатом вивчення інформації та документів, є підстави вважати, що за вказаних обставин та у вказаний спосіб співробітники Держкомзема Новомосковського району разом з ОСОБА_7 шахрайським способом та зловживаючи службовим становищем підробили документи та внесли зміни до публічної кадастрової карти, після чого заволоділи належним ОСОБА_4 майном, а саме земельною ділянкою за кадастровим № :03:013:0401, розташовану по АДРЕСА_1 , при цьому змінивши її кадастровий номер на :03:013:0016. Злочинними діями вказаних осіб вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Вивчивши подане клопотання та надані матеріали, якими обґрунтовується необхідність накладення арешту на майно, вважаю клопотання необґрунтованим, тому таким, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до Витягу ЄРДР у кримінальному провадженні №0000512 невстановлені особи шахрайським шляхом заволоділи земельною ділянкою, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

05.11.2018 даний факт внесений до ЄРДР за №0000512, правова кваліфікація: ч. 1 ст. 190 КК України.

Відповідно до ст. 170 КПК України, зокрема арештом майна є тимчасове позбавлення права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження; Метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації; арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді; треті особи, майно яких може бути арештовано, - особи, які отримали чи придбали у підозрюваної, обвинуваченої чи засудженої особи майно безоплатно або в обмін на суму, значно нижчу ринкової вартості, або знали чи повинні були знати, що мета такої передачі - отримання доходу від майна, здобутого внаслідок вчинення злочину, приховування злочину та/або уникнення конфіскації. Вищезазначені відомості щодо третьої особи повинні бути встановлені в судовому порядку на підставі достатності доказів; Підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину; арешт майна можливий також у випадках, коли санкцією статті КК України, що інкримінується підозрюваному, обвинуваченому, передбачається застосування конфіскації, до підозрюваної, обвинуваченої особи заявлено цивільний позов у кримінальному провадженні; арешт також може бути застосовано до майна третіх осіб з урахуванням частини другої цієї статті.

За ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Як визначено ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим ч. 1 ст. 170 КПК України.

Дане клопотання є не доведеним, не ґрунтується на законі, протирічить вимогам ст.170 КПК України, оскільки не доведено необхідність такого арешту та наявність ризиків, передбачених абзацом другим ч. 1 ст. 170 КПК України.

Керуючись ст.ст. 107, 110, 131, 132, 170-173, 369-372 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання слідчого СВ АНД ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню №0000512 від 05.11.2018 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України - відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти днів з дня проголошення ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1