Провадження № 1-кс/331/871/2019
Справа № 331/459/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 лютого 2019 року місто Запоріжжя

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю: секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , старшого слідчого 2-го відділення СВ УСБУ в Запорізькій області ОСОБА_4 , розглянувши її клопотання про арешт майна по кримінальному провадженню № 0000060, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.03.2013 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. ст.191 КК України,

В С Т А Н О В И В:
Старший слідчий 2-го відділення слідчого відділу Управління СБ України в Запорізькій області ОСОБА_4 за погодженням з прокурором відділу прокуратури Запорізької області ОСОБА_3 , звернулася з клопотанням до слідчого судді про арешт майна по кримінальному провадженню № 0000060, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.03.2013 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. ст.191 КК України.

В обґрунтування заявленого клопотання зазначено, що 11.07.2008 р. між ВАТ «Державний експортно-імпортний банк України» (ВАТ «Укрексімбанк») в особі керуючого філією ВАТ «Укрексімбанк» в м. Запоріжжі ОСОБА_5 з одного боку та ТОВ «Мелітопольський завод підшипників сковзання» () («Позичальник» в особі директора ОСОБА_6 та головного бухгалтера ОСОБА_7 ), з іншого боку, укладено кредитний договір № 75108К10/11, який діяв у рамках Генеральної угоди № 75107N1/54 від 13.12.2007, із загальною кредитною лінією у 5,3 млн. доларів США.

Відповідно до вказаного кредитного договору банк відкриває Позичальнику відновлювальну кредитну лінію на умовах забезпеченості, повернення, відкличності, строковості, платності та цільового характеру використання відповідно до положень та умов цього договору. Ліміт кредитної лінії встановлено в розмірі 3 000 000 доларів США з кінцевим терміном погашення 10.07.2009. Цілі кредиту: поповнення оборотних коштів з метою фінансування поточних потреб Позичальника, в т.ч. для здійснення розрахунків за сировину та матеріали за контрактами, із застосуванням акредитивної форми розрахунків. Позичальник зобов`язався використовувати кредитні кошти виключно для цілей, передбачених договором.

Платежі за цим Договором здійснюються на підставі отриманих від Позичальника засобів програмно-технічного комплексу «Банк-Клієнт» електронних заяв на перерахування кредитних коштів протягом поточного банківського дня, але не раніше, ніж після отримання від Позичальника документів, що є підставою для їх здійснення (контракт, вантажно-митна декларація, інвойс, рахунки, накладні, акти виконаних робіт, тощо), та їх належним чином завірених копій, з урахуванням часу для їх перевірки банком.

Позичальник зобов`язаний здійснити дострокове погашення Кредиту або його частини, процентів за користування Кредитом та інших належних до сплати платежів за цим Договором, в тому числі у разі якщо Позичальник використав кредитні кошти не за цільовим призначенням.

Банк відкриває Позичальникові такі рахунки: № НОМЕР_1 , позичковий рахунок № НОМЕР_2 для сплати процентів за користування Кредитом, плати за управління Кредитом та плати за зобов`язання; №262 для сплати за зміну умов договору.

Так, в період з 15.07.2008 по 22.12.2008 на рахунок Позичальника № НОМЕР_1 банком перераховано кредитні кошти на загальну суму 2 267 860, 18 доларів США, що в перерахунку складає 17 462 523, 39 грн.

ТОВ «Мелітопольський завод підшипників сковзання» (далі ТОВ «МЗПС») передало ВАТ «Укрексімбанк» в заставу та іпотеку майно, в тому числі виробниче обладнання, в кількості 414 одиниць та комплекс будівель і споруд, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною вартістю за домовленістю сторін 43 516 730 гривень.

Службові особи ТОВ «МЗПС» (), з метою заволодіння кредитними коштами, здійснили їх нецільове використання, кредит не повернули, чим заподіяли шкоду ВАТ «Укрексімбанк» на суму 17 462 523, 39 грн.

16.03.2009 року ТОВ «Мелітопольський завод підшипників сковзання» () було визнано банкрутом. Все заставне майно банкрута реалізовано пов`язаному з ТОВ «МЗПС» підприємству ТОВ «Мелітопольський Автогідроагрегат» (далі ТОВ «АГАТ»), на загальну суму 2 506 275 гривень, що в 17 разів нижче, ніж заставна вартість вказаного майна.

На теперішній час у органа досудового розслідування є підстави вважати, що заставне майно ТОВ «МЗПС» в процесі ліквідації даного товариства було оцінено та в подальшому реалізовано за значно заниженими цінами.

Також встановлено, що 23.09.2009 року, в Єдиному державному реєстрі про проведення державної реєстрації юридичної осіб за номером 1 002347 зареєстровано ТОВ «Мелітопольський завод підшипників ковзання» (), яке знаходиться за адресою: 72312, Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Інтеркультурна, 21/2, тобто за місцем реєстрації ТОВ «Мелітопольський завод підшипників сковзання» (). Керівником ТОВ «Мелітопольський завод підшипників ковзання» () є ОСОБА_7 , яка перебувала на посаді головного бухгалтера ТОВ «Мелітопольський завод підшипників сковзання» ().

Крім того встановлено, що виробниче обладнання в кількості 414 одиниць, яке виступало предметом застави ТОВ «МЗПС» перед ВАТ «Укрексімбанк», фактично знаходиться та перебуває у власності ТОВ «Мелітопольський завод підшипників ковзання» (), за адресою: 72312, Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Інтеркультурна, 21/2. Крім того, за зазначеною адресою знаходиться також комплекс будівель і споруд, який виступив предметом застави ТОВ «Мелітопольський завод підшипників сковзання» () перед ВАТ «Укрексімбанк».

Відповідно до п.п.1, 3 ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частиною 5 ст.170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Згідно інформаційної довідки №154986142 від 04.02.2019 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна встановлено, що за ТОВ «Мелітопольський завод підшипників ковзання» () зареєстровано право власності на комплекс будівель і споруд, які знаходяться за адресою: Запорізька обл., м. Мелітополь, вул. Інтеркультурна (Дзержинського), 21/2.

Так, відповідно до іпотечного договору №75107Z2 від 13.12.2007, укладеного між ВАТ «Укрексімбанк» (Іпотекодержатель) та ТОВ «Мелітопольський завод підшипників сковзання» () (Іпотекодавець), предметом іпотеки є комплекс будівель і споруд, що знаходяться за адресою: 72312, Запорізька обл., м. Мелітополь, вул. Дзержинського, 21/2. Предмет іпотеки має загальну площу 14 657,2 м2, балансова вартість становить 761 253,00 грн., а Предмет іпотеки складається з:

- будівля літ.Б-1/4, площею 9535,9 кв.м.

- будівля літ.С-1, площею 356,1 кв.м.

- будівля літ.Т-1/2, площею 4504,5 кв.м.

- будівля літ.Й-1, площею 36,6 кв.м.

- будівля літ.Ю-1, площею 86,2 кв.м.

- будівля літ.У-1, площею 75,4 кв.м.

- будівля літ.Е-1, площею 62,5 кв.м.

- ворота № 10

- відкритий майданчик № 11

- мостіння № 17.

Оскільки санкція ч.5 ст.191 КК України передбачає застосування додаткового покарання у вигляді конфіскації майна, а також з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження майна, існує необхідність накласти арешт на комплекс будівель і споруд, , що знаходяться за адресою: Запорізька область, м. Мелітополь, вул.. Дзержинського, буд. № 21/2, який виступив предметом застави ТОВ «Мелітопольський завод підшипників сковзання» () перед ВАТ «Укрексімбанк», а саме:

- будівля літ.Б-1/4, площею 9535,9 кв.м.

- будівля літ.С-1, площею 356,1 кв.м.

- будівля літ.Т-1/2, площею 4504,5 кв.м.

- будівля літ.Й-1, площею 36,6 кв.м.

- будівля літ.Ю-1, площею 86,2 кв.м.

- будівля літ.У-1, площею 75,4 кв.м.

- будівля літ.Е-1, площею 62,5 кв.м.

- ворота № 10

- відкритий майданчик № 11

- мостіння № 17.

У зв`язку з чим слідчий просить суд клопотання задовольнити та накласти арешт на вищезазначене майно.

Слідчий ОСОБА_4 та прокурор ОСОБА_3 , кожен в окремості, в судовому засіданні повністю підтримали клопотання та просили суд його задовольнити, посилаючись на його обґрунтованість та доведеність.
Слідчий суддя, вислухавши пояснення всіх учасників процесу, кожного в окремості, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступного.
Згідно ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є - запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Метою арешту майна є - збереження речових доказів, спеціальної конфіскації, конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. ( ч.2 ст. 170 КПК).

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Матеріалами справи встановлено, що СВ УСБУ в Запорізькій області проводиться досудове розслідування кримінального провадження № 0000060, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.03.2013 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. ст.191 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено, що 11.07.2008 р. між ВАТ «Державний експортно-імпортний банк України» (ВАТ «Укрексімбанк») в особі керуючого філією ВАТ «Укрексімбанк» в м. Запоріжжі ОСОБА_5 з одного боку та ТОВ «Мелітопольський завод підшипників сковзання» () («Позичальник» в особі директора ОСОБА_6 та головного бухгалтера ОСОБА_7 ), з іншого боку, укладено кредитний договір № 75108К10/11, який діяв у рамках Генеральної угоди № 75107N1/54 від 13.12.2007, із загальною кредитною лінією у 5,3 млн. доларів США.

Відповідно до вказаного кредитного договору банк відкриває Позичальнику відновлювальну кредитну лінію на умовах забезпеченості, повернення, відкличності, строковості, платності та цільового характеру використання відповідно до положень та умов цього договору. Ліміт кредитної лінії встановлено в розмірі 3 000 000 доларів США з кінцевим терміном погашення 10.07.2009. Цілі кредиту: поповнення оборотних коштів з метою фінансування поточних потреб Позичальника, в т.ч. для здійснення розрахунків за сировину та матеріали за контрактами, із застосуванням акредитивної форми розрахунків. Позичальник зобов`язався використовувати кредитні кошти виключно для цілей, передбачених договором.

Платежі за цим Договором здійснюються на підставі отриманих від Позичальника засобів програмно-технічного комплексу «Банк-Клієнт» електронних заяв на перерахування кредитних коштів протягом поточного банківського дня, але не раніше, ніж після отримання від Позичальника документів, що є підставою для їх здійснення (контракт, вантажно-митна декларація, інвойс, рахунки, накладні, акти виконаних робіт, тощо), та їх належним чином завірених копій, з урахуванням часу для їх перевірки банком.

Позичальник зобов`язаний здійснити дострокове погашення Кредиту або його частини, процентів за користування Кредитом та інших належних до сплати платежів за цим Договором, в тому числі у разі якщо Позичальник використав кредитні кошти не за цільовим призначенням.

Банк відкриває Позичальникові такі рахунки: № НОМЕР_1 , позичковий рахунок № НОМЕР_2 для сплати процентів за користування Кредитом, плати за управління Кредитом та плати за зобов`язання; №262 для сплати за зміну умов договору.

Так, в період з 15.07.2008 по 22.12.2008 на рахунок Позичальника № НОМЕР_1 банком перераховано кредитні кошти на загальну суму 2 267 860, 18 доларів США, що в перерахунку складає 17 462 523, 39 грн.

ТОВ «Мелітопольський завод підшипників сковзання» (далі ТОВ «МЗПС») передало ВАТ «Укрексімбанк» в заставу та іпотеку майно, в тому числі виробниче обладнання, в кількості 414 одиниць та комплекс будівель і споруд, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною вартістю за домовленістю сторін 43 516 730 гривень.

Службові особи ТОВ «МЗПС» (), з метою заволодіння кредитними коштами, здійснили їх нецільове використання, кредит не повернули, чим заподіяли шкоду ВАТ «Укрексімбанк» на суму 17 462 523, 39 грн.

16.03.2009 року ТОВ «Мелітопольський завод підшипників сковзання» () було визнано банкрутом. Все заставне майно банкрута реалізовано пов`язаному з ТОВ «МЗПС» підприємству ТОВ «Мелітопольський Автогідроагрегат» (далі ТОВ «АГАТ»), на загальну суму 2 506 275 гривень, що в 17 разів нижче, ніж заставна вартість вказаного майна.

На теперішній час у органа досудового розслідування є підстави вважати, що заставне майно ТОВ «МЗПС» в процесі ліквідації даного товариства було оцінено та в подальшому реалізовано за значно заниженими цінами.

Також встановлено, що 23.09.2009 року, в Єдиному державному реєстрі про проведення державної реєстрації юридичної осіб за номером 1 002347 зареєстровано ТОВ «Мелітопольський завод підшипників ковзання» (), яке знаходиться за адресою: 72312, Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Інтеркультурна, 21/2, тобто за місцем реєстрації ТОВ «Мелітопольський завод підшипників сковзання» (). Керівником ТОВ «Мелітопольський завод підшипників ковзання» () є ОСОБА_7 , яка перебувала на посаді головного бухгалтера ТОВ «Мелітопольський завод підшипників сковзання» ().

Згідно інформаційної довідки №154986142 від 04.02.2019 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна встановлено, що за ТОВ «Мелітопольський завод підшипників ковзання» () зареєстровано право власності на комплекс будівель і споруд, які знаходяться за адресою: Запорізька обл., м. Мелітополь, вул. Інтеркультурна (Дзержинського), 21/2.

Таким чином, з метою виконання передбачених ст. 2 КПК України завдань кримінального судочинства, повного та всебічного дослідження зазначених обставин, існує очевидна необхідність у накладенні арешту на зазначене нерухоме майно, яке може бути використано як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предметами, що були об`єктами кримінально протиправних дій, зокрема заставне майно, набуте кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ст.84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами, серед іншого, є речові докази, документи.

Збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим у порядку, передбаченому цим Кодексом. Сторонам обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Враховуючи, що по відношенню зазначеного майна, існує сукупність правових підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, подальше проведення слідчих дій з ним не виявляється за можливе без застосування тимчасового позбавлення права на відчуження, розпорядження та/або користування майном тобто арешту, як це передбачено ст.170 КПК України.

На підставі пояснень слідчого, прокурора та матеріалів, доданих до клопотання, слідчий суддя вважає, що клопотання про накладення арешту на комплекс будівель і споруд, який виступив предметом застави ТОВ «Мелітопольський завод підшипників сковзання» () перед ВАТ «Укрексімбанк», є обґрунтованим, оскільки мета та підстави арешту в рамках зазначеного кримінального провадження, узгоджуються з положеннями частин 1, 3 ст. 170 КПК України.

Накладення арешту на вказане майно не несе негативних наслідків для їх володільця, оскільки не несе інформації та не є річчю, які б унеможливлювали життєдіяльність їх володільця.

Обмеження права власності володільця на вказане майно є розумними та співрозмірними із завданнями кримінального провадження.

Відповідно до ст. 2 КПК України «завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до положень ст.7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати засадам кримінального провадження, до яких у тому числі відноситься верховенство права, законність, рівність перед законом і судом та інші.

Відповідно до ч.6 ст. 9 КПК України, у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу».

У відповідності до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Ст. 1 Протоколу № 1 до Європейської Конвенції з прав людини встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року № ETS N 005 (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"). У відповідності до приписів ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі"Пантелеєнко проти України"зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі"Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. При чому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

При вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17 липня 2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Таким чином, Держава Україна несе обов`язок перед зацікавленими особами забезпечити ефективний засіб захисту порушених прав, зокрема - через належний спосіб захисту та відновлення порушеного права. Причому обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.

На це вказується, зокрема, і у пункті 4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 2 листопада 2004 року №15-рп/2004 у справі №1-33/2004, де зазначено, що верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, яка здійснюється, зокрема і судом як основним засобом захисту прав, свобод та інтересів у державі.

Крім того, Конституційний Суд України у п. 9 мотивувальної частини рішеннявід 30 січня 2003 року №3-рп/2003 у справі № 1-12/2003 наголошує на тому, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Таким чином, суд приходить до висновку, що вжиття судом заходу забезпечення кримінального провадження, шляхом накладення арешту на зазначене виробниче обладання є запобіжним заходом проти порушення прав та законних інтересів сторін кримінального провадження, оскільки у випадку його приховування, пошкодження чи розпорядження ним, можуть настати вкрай негативні наслідки.

Керуючись ст. ст. 2, 7, 9, 117, 170-173 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання старшого слідчого 2-го відділення СВ УСБУ в Запорізькій області ОСОБА_4 про арешт майна по кримінальному провадженню № 0000060, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.03.2013 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. ст.191 КК України, задовольнити.
Накласти арешт на комплекс будівель і споруд, що знаходяться за адресою: Запорізька область, м. Мелітополь, вул.. Дзержинського, буд. № 21/2, який виступив предметом застави ТОВ «Мелітопольський завод підшипників сковзання» () перед ВАТ «Укрексімбанк», а саме:

- будівлю літ.Б-1/4, площею 9535,9 кв.м.

- будівлю літ.С-1, площею 356,1 кв.м.

- будівлю літ.Т-1/2, площею 4504,5 кв.м.

- будівлю літ.Й-1, площею 36,6 кв.м.

- будівлю літ.Ю-1, площею 86,2 кв.м.

- будівлю літ.У-1, площею 75,4 кв.м.

- будівлю літ.Е-1, площею 62,5 кв.м.

- ворота № 10

- відкритий майданчик № 11

- мостіння № 17.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1
13.02.2019