Справа № 638/41/18
Провадження № 1-кп/638/398/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 лютого 2019 року Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1
за участю:
прокурора ОСОБА_2
секретаря судового засідання ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова обвинувальний акт по кримінальному провадженню № 0005254 від 28.10.2017 року відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Борщівка, Балаклійського району, Харківської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, розлученого, утриманні не має, зареєстрованого та який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого ,

у вчиненні кримінальних правопорушень-злочинів, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 185 КК України,

установив:
Органом досудового розслідування ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень-злочинів, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 185 КК України

Ухвалою слідчого судді від 17.11.2017 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень злочинів , передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 185 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, який продовжено відповідними ухвалами суду.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого на строк до 60 днів, зазначивши, що ризики, які були встановлені під час досудового розслідування по кримінальному провадження продовжують існувати.

Обвинувачений в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання прокурора , вважає, що кількість ризиків зменшилась, переховуватися від суду не має наміру.

Суд, вислухавши думку учасників кримінального провадження, дійшов наступного.

Під час досудового слідства було встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, що стало підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Метою обрання запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим процесуальних обов"язків, які на нього покладені, запобігання спробам переховуватися від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до вимог ч.3 ст.331 КПК України, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

При вирішенні питання про продовження строку запобіжного заходу, суд враховує наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Суд оцінює сукупність обставин, передбачених ст. 178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим інкримінуємих йому злочинів , тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання його винуватим у скоєні інкримінуємих злочинів, приймає до уваги, дані про особу обвинуваченого, який офіційно не працевлаштований, не має офіційних джерел отримання прибутку, через що й були вчинені інкримінуємі йому правопорушення, утриманців не має, міцних з"язків в місті перебування не має.

При вирішенні питання про продовження строку запобіжного заходу судом враховується практика Європейського суду з прав людини, зокрема, рішення «Лабіта проти Італії», згідно якого, тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи.

Суди повинні розглядати всі обставини, що дають підстави ствердити наявність публічного інтересу, який би виправдав виняток із загальної норми про повагу до свободи людини. Такими ознаками є тяжкість та підвищена суспільна небезпечність інкримінованого обвинуваченому злочину, ухилення від явки до суду, продовження вчинення злочину.

При цьому суд зазначає, що тяжкість покарання, що загрожує, не є основною чи безпосередньою підставою для тримання під вартою, а оцінюється в сукупності з наявними ризиками, передбаченими нормою ст. 177 КПК України.

Вказані обставини судом враховані при продовженні запобіжного заходу.

Судом вивчалась можливість застосування альтернативних запобіжних заходів. З урахуванням вищенаведеного, суд вважає їх такими, що не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого. Застосування більш м`яких запобіжних заходів на даний час неможливе, тому що ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, не зменшилися.

Висновок суду щодо необхідності продовження строку тримання обвинуваченого під вартою до вказаного строку ґрунтується на вищевикладених обставинах, які свідчать про те, що не зменшилися раніше заявлені ризики , які виправдовують тримання особи під вартою.

У зв`язку з цим, суд доходить висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволення , застосування більш м`яких запобіжних заходів на даний час неможливе, ризики не зменшилися, для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого під час розгляду справи суд продовжує строк тримання під вартою на 60 діб, який відраховувати з 02 березня 2019 року.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст.. 177, 331 КПК України, суд,

ухвалив:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_4 , 1996 року народження, на 60 (шістдесят) днів, починаючи з 02 березня 2019 року , тобто до 30 квітня 2019 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя : ОСОБА_1