КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 05.19/824/2/2019
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2019 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Сітайло О.М., розглянувши клопотання ОСОБА_1 про відвід судді Київського апеляційного суду Шроль В.Р., -

ВСТАНОВИЛА:

21 грудня 2018 року ОСОБА_1 подав клопотання, яке містить заяву про відвід судді Київського апеляційного суду Шроль В.Р. від розгляду справи за протоколом про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, щодо ОСОБА_1 .

Відвід судді Шроль В.Р. мотивований тим, що, на думку заявника та його захисника, суддя дозволив висловлювання, які стали підставами сумніватися у його об`єктивності та неупередженості, серед іншого з приводу наявності підстав застосування у даному адміністративному провадженні положень ст. 38 КУпАП.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Коробка Д.В. щодо підстав для відводу судді, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про залишення без задоволення заяви про відвід.

Кодекс України про адміністративні правопорушення не передбачає процесуальних норм, які регламентують порядок розгляду суддею справ про адміністративні правопорушення і не містить спеціальних норм, що передбачають для учасників судового розгляду можливість заявити відвід судді і, відповідно, не передбачають порядку розгляду заяви про відвід.

Разом з тим, згідно з ч. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини від 04 листопада 1950 року кожна людина має право при визначенні її громадянських прав і обов`язків або будь-якого обвинувачення проти неї на справедливий і відкритий розгляд впродовж розумного терміну незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону. Таким чином, зазначена міжнародно-правова норма гарантує кожній людині справедливий розгляд її справи незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону.
Згідно зі ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип Верховенства права. Відповідно до положень ст. 9 Конституції України та ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори» від 29 червня 2004 року, міжнародні договори, згода на обов`язковість яких дана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Передбачено також, що якщо міжнародним договором України, який набрав чинності в установленому порядку, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені у відповідному акті законодавства України, то застосовуються правила міжнародного договору.
Зазначені обставини свідчать про наявність прогалин в національному законодавстві стосовно процесуального врегулювання права на відвід та порядку розгляду заяви про відвід по справам про адміністративні правопорушення. Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини, наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивними критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід враховувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду.
У рішенні ЄСПЛ «Мироненко і Мартенко проти України», зокрема у п. 66, зазначено, що згідно з усталеною практикою Суду, наявність безсторонності має визначатися, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв.За суб`єктивним критеріємоцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім.
Відповідно до ст. 129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічного, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Як убачається зі змісту заяви ОСОБА_1 про відвід судді, вона мотивована тим, що у нього та його захисника під час апеляційного розгляду адміністративних матеріалів щодо нього виникли сумніви в об`єктивності та неупередженості судді Шроль В.Р.

Однак, вказана заява ОСОБА_1 не містить переконливих доводів щодо наявності обґрунтованих підстав для її задоволення. Судомтакож не встановлено будь-яких інших обставин, передбачених діючим законодавством, які могли ббути підставами для відводу судді, а тому у заявленому відводі необхідно відмовити.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИЛА:

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Шроль Валентина Ростиславовича.

Суддя
Київського апеляційного суду О.М.Сітайло