Справа № 487/3342/18
Провадження № 1-кп/487/532/18
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.12.2018 року Заводський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Миколаєві кримінальне провадження внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001756 від 13.05.18 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Кленівка, Сімферопольського району, АР Крим, українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні неповнолітніх дітей 2013 та 2015 років народження, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 26.03.03 Сімферопольським районним судом АР Крим за ч.3 ст.185, ч.3 ст.187,70 КК України до 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна. 16.08.11 звільнений з масць позбавлення волі умовно-достроково,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора Миколаївської

місцевої прокуратури №1 - ОСОБА_4 ,

потерпілого - ОСОБА_5

обвинуваченого - ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ

13.05.18 приблизно в 19-00 год. у ОСОБА_3 , який знаходився у дворі будинку АДРЕСА_2 , на грунті раптово виниклих особистих неприязних стосунків з потерпілим, виник злочинний умисел, спрямований на заподіяння ОСОБА_5 тілесних ушкоджень.

Усвідомлюючи, що внаслідок його дій можуть настати суспільно-небезпечні наслідки у вигляді заподіяння потерпілому тілесних ушкоджень та бажаючи настання таких наслідків, умисно наніс ОСОБА_5 , не менше двох ударів в область лівого вуха та обличчя руками та ногами, заподіявши потерпілому тілесні ушкодження у вигляді рани лівого вуха.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи №501 від 16.05.18 року, тілесні ушкодження у вигляді рани лівого вуха відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я, ушкодження у вигляді садна обличчя за своїм характером відповідають категорії легких тілесних ушкоджень.

Своїми умисними діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Потерпілим ОСОБА_5 заявлено цивільний позов про стягнення з обвинуваченого на його користь матеріальної шкоди, завданої злочином в розмірі 8602,87 грн., моральної шкоди в розмірі 20000,00 грн. та витрат за проведення експертного дослідження в розмірі 2000,00 грн.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, визнав у повному обсязі, щиро покаявся та підтвердив обставини подій таким чином, як вони викладені в обвинувальному акті, пояснивши, що неприязненні стосунки між ним та потерпілим виникли через те, що ОСОБА_5 забетонував стовп біля його сараю. Після нанесення ударів він пішов додому. Через деякий час він вийшов на вулицю, де зустрів потерпілого ОСОБА_5 та між ними знову зав`язався конфлікт в ході якого він взяв камінь який кинув в лобове скло автомобіля, пошкодивши його та капот.

Цивільний позов в частині стягнення матеріальної шкоди та витрат на проведення експертного дослідження визнав повністю. В частині стягнення моральної шкоди не визнав.

Потерпілий в судовому засіданні підтвердив всі обставини його побиття зазначені в обвинувальному акті та не виявивши бажання до примирення з обвинуваченим просив покарати останнього на розсуд суду. Цивільний позов підтримав в повному обсязі.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 в повному обсязі визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому злочину при обставинах, викладених у обвинувальному акті, беручи до уваги, що учасники судового провадження в тому числі обвинувачений і потерпілий не оспорюють фактичні обставини провадження і правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, суд роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Таким чином, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і доведена повністю. Дії обвинуваченого за даною статтею суд кваліфікує, як умисне легке тілесне ушкодження, яке спричинило короткочасний розлад здоровя потерпілого ОСОБА_5 .

При вирішенні питання щодо обрання покарання обвинуваченому, суд повинен врахувати ступінь тяжкості злочину, конкретні обставини його вчинення, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення до своїх дій, інші обставини справи, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості вчиненого злочину.

Разом з тим, загальні засади призначення покарання спрямовані на забезпечення принципів законності, обґрунтованості, індивідуалізації, гуманності і справедливості, співмірності покарання, яке має бути необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, який відповідно до ст..12 КК України відносяться до злочинів невеликої тяжкості.

Обвинувачений ОСОБА_3 за місцем проживання характеризується задовільно, раніше судимий, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває має на утриманні неповнолітніх дітей.

В якості пом`якшуючих покарання обставин згідно положень ст..66 КК України суд враховує щире каяття.

Обставини, що обтяжують покарання згідно ст..67 КК України судом не встановлено.

Таким чином, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання в межах санкції, передбаченої ч.2 ст.125 КК України у вигляді громадських робіт.

Цивільний позов потерпілого про стягнення з ОСОБА_3 понесених ним судових витрат, матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином, підлягає частковому задоволенню.

Так, відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні, заявлений цивільним позивачем (потерпілим) ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної неправомірними діями обвинуваченого, який визнаний ОСОБА_3 в розмірі 8602,874 481 грн. 46 коп., підлягає повному задоволенню.

Що стосується відшкодуванню нанесеної моральної шкоди, яка визначена потерпілим в сумі 20000,00 грн., то така вартість моральної шкоди, на думку суду не є повністю доведеною цивільним позивачем.

При цьому суд , вирішуючи питання щодо позовних вимог про відшкодування моральної шкоди приймає до уваги фактичні обставини справи та керується положеннями ст.ст. 23,1167 ЦК України які регулюють відшкодування моральної шкоди.

Так потерпілий обґрунтовуючи в позові наявність моральної шкоди зазначає, що така шкода виразилась у фізичному болі та душевних стражданнях, моральних переживаннях та в порушенні нормальних життєвих зв`язків через пошкодження автомобілю та в інших негативних явищах.

Наявність у потерпілого легких тілесних ушкоджень, які призвели до короткочасного погіршення стану його здоров`я, як він зазначає в позові, що підтверджується визнанням цієї обставини учасниками кримінального провадження, в т.ч. потерпілим, в суді, безумовно викликали фізичний біль та душевні страждання, яких потерпілий зазнав у звязку з протиправною поведінкою щодо нього. Потерпілий дійсно певний час лікувався. Йому було спричинено тілесні ушкодження у вигляді, саден обличчя та рани лівого вуха, що спричиняло крім фізичної болі також і душевну біль і страждання а тому вимоги щодо відшкодування моральної шкоди в цій частині підлягають задоволенню. При цьому суд враховує також, що причиною конфлікту між потерпілим та обвинуваченим були негативні сусідські, межові відносини і потерпілий не приймав жодних заходів до їх усунення чи припинення, а навпаки був активним учасником виникнення, як цих відносин так і цього конфлікту.

При визначенні розміру морального відшкодування, суд виходить із вимог розумності та справедливості та враховує, що глибина душевних хвилювань потерпілого в суді не була доведена, а визначити її самостійно суду не було надано можливості, внаслідок відсутності пояснень з цього приводу потерпілого, який не зумів пояснити, а відповідно довести в суді ці обставини.

Крім цього суд, при визначенні розміру морального відшкодування, враховує також і поведінку обвинуваченого, який не ухилявся, не заперечував своєї винуватості та готовий нести як кримінальну так і цивільну відповідальність за вчинене і шкодує за вчинене. Був готовий до примирення, яке не мало місця внаслідок відмови потерпілого від цього, що безперечно мало і має позитивний вплив на моральний стан потерпілого.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке не є тяжким, а також тяжкість спричинених потерпілому тілесних ушкоджень, які є легкими, суд вважає, що заявлений потерпілим розмір моральної шкоди - 20000,00 грн., є завищеним і з обвинуваченого ОСОБА_3 необхідно стягнути на користь потерпілого ОСОБА_5 моральну шкоду в розмірі 2000,00 грн.

Відповідно до ст..124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати.

Як вбачається з наданих суду квитанції від 19.06.18, потерпілий поніс витрати на залучення експерта в загальній сумі 2000,00 грн., які підлягають стягненню на його користь з обвинуваченого повністю.

Речові докази по справі відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.124, 368-371,373,374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України та призначити йому покарання у виді 200 (двохсот) годин громадських робіт.
Цивільний позов ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої злочином - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 матеріальну шкоду, завдану злочином, в розмірі 8602,87грн.та моральну шкоду у розмірі 2000,00 гривень
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 понесені ним витрати на залучення експерта в сумі 2000.00 грн.
На вирок учасниками кримінального провадження може бути подана апеляційна скарга до Миколаївської апеляційного суду через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо апеляційну скаргу не подано, то вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити засудженому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копію вироку надіслати не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1