Справа № 460/3812/17 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/224/18 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2019 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Львівського апеляційного суду в складі:

головуючої ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в місті Львові кримінальне провадження №0000913 від 23.07.2017 року про обвинувачення

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Рясне Яворівського району Львівської області,-

за ч.2 ст. 121 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_6

потерпілої ОСОБА_8

представника потерпілої ОСОБА_9

за апеляційною скаргою потерпілої ОСОБА_8 на вирок Яворівського районного суду Львівської області від 25 квітня 2018 року відносно ОСОБА_6 , -

встановила:

вироком Яворівського районного суду Львівської області від 25 квітня 2018 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.121 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком 7 (сім) років.

Строк відбуття покарання ОСОБА_6 рахувати з часу фактичного звернення вироку до виконання.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід ОСОБА_6 домашній арешт - залишено без змін.

Згідно вироку, 22.07.2017 приблизно о 22:00 год обвинувачений ОСОБА_6 , знаходячись на господарстві ОСОБА_10 , що в АДРЕСА_1 , під час раптово виниклого конфлікту з особистих неприязних відносин, маючи намір на спричинення тілесних ушкоджень, умисно, почергово наніс два удари коліном лівої ноги в живіт справа ОСОБА_11 , чим заподіяв йому два розриви капсули і тканини вісцеральної (нижньої) поверхні правої частки печінки, крововилив в м`які тканини передньої черевної стінки справа, які за ознакою небезпеки для життя відносяться до тяжкого тілесного ушкодження, перебувають в прямому причинному зв`язку з фактом настання смерті ОСОБА_11 .

Своїми діями обвинувачений ОСОБА_6 спричинив умисне тяжке тілесне ушкодження, що призвело до смерті потерпілого, чим вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.121 КК України.

На вирок суду потерпіла ОСОБА_8 подала апеляційну скаргу в якій просить оскаржуваний вирок скасувати, та в цій частині постановити новий вирок, яким ОСОБА_6 призначити максимальне покарання, передбачене санкцією ч. 2 ст. 121 КК України.

Запобіжний захід ОСОБА_6 просить змінити з домашнього арешту на тримання під вартою, взявши його під варту в залі судового засідання.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що суд у своєму вироку призначаючи мінімальне покарання ОСОБА_6 зсилається на публічне вибачення в судовому засіданні обвинуваченого за вчинене переді мною, щире каяття у вчиненому та активне сприяння розкриттю злочину, як обставини, які пом`якшують його покарання. Однак, судом не конкретизовано в чому проявилося щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, оскільки обвинувачений ОСОБА_6 протягом всього часу досудового розслідування та судового розгляду справи не вчинив жодних дій, які б свідчили про його щире каяття чи активне сприяння розкриттю злочину, і лише в останньому судовому засіданні, - у судових дебатах та в останньому слові став просити вибачення у мене за скоєне, а до того жодного вибачення і каяття з його боку не було. Жодного разу протягом усього часу досудового розслідування та неодноразових судових засідань в Яворівському районному суді Львівської області обвинувачений ОСОБА_6 не підійшов до мене та не просив вибачення за скоєне.
Наголошує, що обвинувачений ОСОБА_6 після скоєння злочину, - спричинення смерті моєму синові ОСОБА_11 , добровільно не з`явився із зізнанням у правоохоронні органи про скоєне, а був затриманий працівниками поліції після отримання повідомлення з лікарні про смерть мого сина.
Підкреслює, що суд призначаючи покарання ОСОБА_6 не надав належної правової оцінки особі обвинуваченого ОСОБА_6 , який не працює, раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності в тому числі за вчинення насильницьких і корисливих злочинів, по місцю проживання характеризується виключно з негативної сторони, вчинив злочин в стані алкогольного сп`яніння, що згідно ст.67 КК України обтяжує його покарання.
Вказує, що судом взагалі не було враховано її думки в судових дебатах щодо призначення максимального покарання ОСОБА_6 , передбаченого Законом, оскільки він позбавив життя мого сина, єдиної опори і допомоги мені і моєму хворому чоловіку в старості та залишив сиротами троє неповнолітніх дітей, - моїх внуків, а тому заслуговує максимального покарання передбаченого в санкції ч.2 ст. 121 КК України.
На думку апелянта, висновки суду про призначення ОСОБА_6 мінімального покарання, передбаченого санкцією ч.2 ст.121 КК України є необгрунтованими, з огляду на тяжкість вчиненого злочину, особу обвинуваченого та фактично відсутність обставин, які пом`якшують його покарання і наявність обставин які обтяжують покарання, а саме вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
На апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_12 захисник обвинуваченого ОСОБА_6 подав заперечення в яких просить залишити апеляційну скаргу потерпілої без задоволення, а вирок Яворівського районного суду Львівської області від 25 квітня 2018 року відносно ОСОБА_6 без зміни.
До початку апеляційного розгляду потерпіла ОСОБА_8 подала заяву, в якій зазначає, що відмовляється від своєї апеляційної скарги поданої на вирок Яворівського районного суду Львівської області від 25.04.2018 р. та просить в порядку ст. 403 КПК України закрити апеляційне провадження.

Заслухавши доповідь судді, виступ потерпілої, її представника та прокурора, які підтримали заяву про відмову від апеляційної скарги, обвинуваченого, який поклався на розсуд суду, колегія суддів вважає, що апеляційне провадження слід закрити з таких підстав.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 403 КПК України особа, яка подала апеляційну скаргу, має право відмовитися від неї до закінчення апеляційного розгляду. Захисник підозрюваного може відмовитися від апеляційної скарги тільки за згодою підозрюваного. Якщо рішення суду не було оскаржено іншими особами, суд апеляційної інстанції своєю ухвалою закриває апеляційне провадження.

Оскільки потерпіла ОСОБА_8 відмовилась від поданої нею апеляційної скарги, а іншими учасниками провадження вирок Яворівського районного суду Львівської області від 25 квітня 2018 року відносно ОСОБА_6 не оскаржувався, апеляційне провадження слід закрити.

В суді апеляційної інстанції потерпіла ОСОБА_8 пояснила, що їй відомо про наслідки відмови від апеляційної скарги.

На підставі наведеного керуючись ст. 403 КПК України, колегія суддів ,-

постановила :

Прийняти відмову потерпілої ОСОБА_8 від апеляційної скарги на вирок Яворівського районного суду Львівської області від 25 квітня 2018 року відносно ОСОБА_6 . Апеляційне провадження закрити.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4