Справа №463/4805/17
Провадження №1-кп/463/108/19
В И Р О К
іменем України

04 квітня 2019 року Личаківський районний суд м.Львова

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Львові кримінальне провадження № 0001364 від 01.06.2017 року з обвинувальним актом та угодою про визнання винуватості відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, востаннє вироком Галицького районного суду м. Львова від 02.09.2008 року за ч. 2 ст. 289 КК України, з врахуванням ст. 71 КК України, на 6 років 6 місяців позбавлення волі, звільненого 27.09.2011 року умовно-достроково, на 3 роки 15 днів,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст.309 КК України,

в с т а н о в и в:

Обвинувачений ОСОБА_5 31 травня 2017 року близько 10.00 год., перебуваючи в підвальному приміщенні будинку на вул. Миколайчука, 36 а у м. Львові, незаконно придбав (знайшов) одноразовий медичний шприц об`ємом 20 мл із рідиною світло-коричневого кольору, з опієм ацетильованим, який відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, масою 0,7375 грам, та полімерний пакет із кристалічною речовиною білого кольору, а саме метадоном, який відноситься до наркотичних засобів, обіг яких обмежено, масою 0,1726 грам, і незаконно зберігав при собі без мети збуту. 31.05.2017 року близько 18.00 год. на пл. Петрушевича, 3 у м. Львові, в присутності понятих працівниками поліції в нього було виявлено та вилучено вказані наркотичні засоби.

Таким чином, вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч.1 ст. 309 КК України незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

Під час судового розгляду між сторонами кримінального провадження прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 досягнуто та підписано угоду від 04.04.2019 року про визнання винуватості ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, за змістом якої обвинувачений беззастережно визнає свою вину у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, та наведені обставини вчинення цього злочину, сторони дійшли згоди щодо обрання обвинуваченому ОСОБА_5 покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення передбачене ч.1 ст. 309 КК України у виді штрафу 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 850 грн. В угоді зазначено наслідки укладення та затвердження угоди, наслідки невиконання угоди.

Судом встановлено, що дана угода про визнання винуватості за своїм змістом та порядком укладення відповідає вимогам ст.ст. 468-470, 472 КПК України, відповідає закону України про кримінальну відповідальність за ст. 309 ч.1 КК України, в тому числі щодо правової кваліфікації кримінального правопорушення та щодо узгодженої міри покарання у виді штрафу, яка передбачена санкцією цієї статті. Шляхом вивчення документів кримінального провадження, опитування сторін, суд переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто згідно з ч.6 ст. 474 КПК України не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Також встановлено, що умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, наявні фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченого. При цьому, судом з`ясовано в обвинуваченого та встановлено, що він зможе реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Крім цього, обвинуваченому роз`яснено ч.ч.4,6,7 ст. 474 КПК України, положення яких йому зрозумілі, ним усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами першим та четвертим пункту 1 частини четвертої статті 474 КПК України, а саме права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, права допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь, також усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є обмеження його права на оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу, а саме можливість оскарження вироку лише з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частиною четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди. Наслідки невиконання угоди обвинуваченому зрозумілі. Після таких роз`яснень обвинувачений не заперечив проти затвердження угоди. Прокурор та захисник також просили затвердити угоду про визнання винуватості.

Таким чином, за наслідками розгляду угоди в судовому засіданні під час підготовчого судового провадження, суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, приходить до висновку про наявність правових підстав для прийняття рішення про затвердження угоди про визнання винуватості ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 309 КК України та призначення узгодженого сторонами покарання у виді штрафу і ухвалення обвинувального вироку.

Долю речових доказів належить вирішити відповідно до положень ст. 100 КПК України.

Відповідно до ст. 124 КПК України процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта, слід стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374, 475 КПК України, суд -

у х в а л и в:

Затвердити угоду від 04.04.2019 року, укладену між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , про визнання винуватості ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 309 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (вісімсот п`ятдесят гривень) в дохід держави.

Речовий доказ у кримінальному провадженні пакети з наркотичними засобами, які знаходяться на зберіганні в камері зберігання ВРЗ ГУ НП у Львівській області знищити.

Стягнути з засудженого ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта в розмірі 1 487,20 грн.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Личаківський районний суд м. Львова, з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1