Справа №705/25/19
1-кп/705/494/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 лютого 2019 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області, в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000682 від 07 листопада 2018 року, по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеса, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, одруженого, на утриманні має неповнолітню доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 1) 05.10.2007 року Уманським міськрайонним судом Черкаської області за ст. 153 ч. 2 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки; 2) 20.09.2010 року Уманським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 3 ст. 187, ч. 2 ст. 296, ст. 70 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією частини особистого майна. На підставі ухвали апеляційного суду Черкаської області від 22.02.2011 року вирок відмінено, справу направлено на судовий розгляд. 12.10.2011 року засуджений Уманським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 3 ст. 187, ч. 2 ст. 296, ст. 70 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна. На підставі ухвали апеляційного суду Черкаської області від 07.02.2012 року вирок змінено, вважати засудженим в силу ст. 70 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією частини особистого майна. В іншому вирок залишений без змін. Звільнений 15.11.2015 року на підставі ухвали Придніпровського районного суду Черкаської області від 05.10.2015 року згідно ст. 81 КК України. Не відбутий строк 1 рік 6 місяців 4 дні. Судимість у встановленому законом порядку не знята і не погашена,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 296 КК України,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 06 листопада 2018 року близько 20 год. 00 хв. перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння на території кафе «7/40», що розташоване на 544 км. автодороги Стрий-Тернопіль-Кропивницький-Знам`янка, в адміністративних межах м. Умань, Черкаської області, на грунті раптового конфлікту зі своєю дружиною, з якою укладено шлюб, ОСОБА_5 , яка перебувала на святкуванні дня народження своєї подруги ОСОБА_7 у приміщенні вказаного кафе, з ціллю примусу до виконання його вказівок, приклав до горла останньої лезо ножа, який згідно висновку експерта №1/1964 від 27.11.2018 року являється кухонним ножем загального господарсько-побутового призначення, та наказував їй йти з ним додому, однак дії останнього були припинені ОСОБА_8 . В подальшому ОСОБА_4 діючи умисно, з хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, зневажаючи існуючими у суспільстві загальновизнаними правилами поведінки і моральності, бажаючи протиставити себе оточуючим та виявляючи своє зневажливе ставлення до них підійшов до входу в кафе де стояли відвідувачі та безпідставно почав виражатись у їх сторону нецензурними словами, принижуючи їх честь і гідність, та хаотично розпилювати газ сльозоточивої дії по сторонах із балончика з написом «Терен-1», який зокрема потрапив в обличчя ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , водночас розмахуючи перед ними вищевказаним ножем, який тримав у правій руці. Окрім того, вказані хуліганські дії ОСОБА_4 перешкоджали нормальному функціонуванню закладу кафе «7/40», а саме тимчасово було вимкнено музику та відвідувачі закладу були перелякані протиправними діями останнього, та такі дії ОСОБА_4 носили тривалий безперервний характер на протязі близько 1 години, доки не були припинені ОСОБА_8 та ОСОБА_12 ..

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 3 ст. 296 КК України як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене особою, раніше судимою за хуліганство.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні злочину відповідно до пред`явленого йому обвинувачення, визнав повністю, погодився надати показання.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні показав, що 06 листопада 2018 року близько 19.00 години він прибув до кафе «7.40», де перебувала його дружина на дні народженні подруги. Він покликав її на двір, сварився з нею, кричав, приклав їй до горла кухонного ножа з метою злякати, щоб вона виконала його вимогу йти до дому. До нього підійшов ОСОБА_8 та заспокоїв. Дружина зайшла в приміщення кафе. Після чого він зайшов до приміщення кафе, де виражався нецензурними словами в бік оточуючих та почав розпилювати сльозоточивий газ з балончика який зберігав при собі. Вину у вчиненому визнає повністю та щиро кається. Просить не позбавляти його волі.

З урахуванням повного визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні злочину, а також враховуючи думку прокурора, потерпілої та обвинуваченого, за відсутності заперечень з їх сторони та за відсутності сумнівів у добровільності позиції обвинуваченого, суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів обвинувачення щодо тих обставин, які ніким не оспорюються - часу, місця, способу, предмету, наслідків вчинення кримінального правопорушення, зазначених у обвинувальному акті, форми вини і мотивів кримінального правопорушення - та обмежив обсяг доказів, що підлягають дослідженню під час судового розгляду, допитом обвинуваченого, документами, що характеризують особу обвинуваченого та містять відомості про речові докази, дослідженням досудової доповіді. При цьому суд з`ясував, чи правильно учасники судового провадження розуміють зміст цих обставин, та роз`яснив, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. У суду не виникло сумнівів у добровільності позиції учасників судового провадження.

Допитавши обвинуваченого, дослідивши документи, що характеризують особу обвинуваченого, досудову доповідь, оцінивши фактичні обставини справи, які ніким не оспорюються, суд дійшов висновку, що у судовому засіданні доведена винуватість ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 296 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину; особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується формально позитивно, має на утриманні доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на обліку в лікаря-нарколога, лікаря-психіатра не перебуває.

Крім того, суд враховує досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно якої рівень ризику повторного вчинення кримінального правопорушення та ризику небезпеки для суспільства визначено як високий. У своїх висновках орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_4 не можливо здійснювати без цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції.

Обставинами, що згідно зі ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого, є його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, утримання малолітньої дитини.

Обставинами, що згідно зі ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого, є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах санкції закону з урахуванням ступеню тяжкості злочину, даних про особу засудженого та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого ОСОБА_4 , наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, суд дійшов висновку, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових злочинів є покарання у виді позбавлення волі.

Крім того, суд вважає за можливе застосувати положення статті 75 КК України і звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк з покладенням обов`язків, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 76 КК України.

Під час досудового розслідування запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався. Під час судового розгляду учасники судового провадження клопотань про застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу до набрання вироком законної сили не заявляли, тому суд не вбачає підстав для самостійного застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні на залучення експертів підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Долю речових доказів потрібно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

На підставі наведеного вище, керуючись статтями 369-371, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_4 винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченому ч. 3 ст. 296 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного йому покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку терміном 2 (два) роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Покласти на засудженого ОСОБА_4 обов`язки, передбачені п. 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме:

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні на залучення експертів на проведення експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів №2/1811 від 26.11.2018 року в сумі 572 (п`ятсот сімдесят дві) грн. та на проведення судової експертизи холодної зброї №1/1964 від 27.11.2018 року в сумі 572 (п`ятсот сімдесят дві) грн. підлягають стягненню з ОСОБА_4 на користь держави.

Речові докази: медичний шприц із прозорою рідиною, у якій відповідно до висновку експерта №2/1811 від 26.11.2018 року виявлено психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін, масою 0,005г; предмет зовні схожий на ніж, який відповідно до висновку експерта №1/1964 від 27.11.2018 року являється ножем кухонним загального господарсько-побутового призначення; газовий балончик з написом «Терен-1» - знищити.

Вирок набирає законної сили після закінчення встановленого строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

В іншій частині вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Черкаської області через Уманський міськрайонний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Головуюча суддя: ОСОБА_13