Справа № 308/9222/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 лютого 2019 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
за участі сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3 ,
представника ПАТ «Укрзалізниця» в особі регіональної філії «Львівська залізниця» ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
його захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород, обвинувальний акт у кримінальному провадженні про обвинувачення: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чоп, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше судимого вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області до 2 років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку 2 роки, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,
ВСТАНОВИВ:

29 березня 2018 року близько 16 години 00 хвилин, в м. Чоп, ОСОБА_5 , діючи з прямим умислом, вважаючи, що робить це непомітно для працівників залізниці або інших осіб, діючи таємно, з корисливих мотивів, заздалегідь узявши з собою цв`яховиймач та два поліпропіленових мішка, шляхом вільного доступу проник на територію перегону Струмківка Чоп 279 км. ПК8-10, 280 км. ПК1, демонтував матеріали верхньої будови колії, а саме: 9 підкладок ДО Р-65, 45 костилів колійних, 4 шурупи колійних, 2 болта клемних, які належать структурному підрозділу «Ужгородська дистанція колії» регіональної філії «Львівська залізниця» ПАТ «Українська залізниця», після чого зник з місця вчинення злочину, розпорядившись викраденим, передавши за грошову винагороду ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка не усвідомлювала, що майно викрадене.
Також, 29 березня 2018 року близько 19 години 00 хвилин, в м. Чоп, ОСОБА_5 , продовжуючи свої злочинні дії, вважаючи, що робить це непомітно для працівників залізниці або інших осіб, діючи таємно, шляхом вільного доступу проник на територію залізничної колії №11 ст. Чоп СП 57, СП 53, демонтував матеріали верхньої будови колії, а саме: 30 підкладок ДО Р-65, 150 костилів колійних, 4 шурупи колійні, 154 болти клемні, 6 шайб двовиткових, 1 підкладку КППД Р-65, 8 підкладок контр рейкових, 4 накладки Р-65 чотирьохотворні, 4 упорки контррейкові, 4 вкладиша контррейкових, 14 болтів контррейкових, 8 болтів стикових вартістю, 6 болтів клемних з гайкою, 151 болтів закладних, які належать структурному підрозділу «Ужгородська дистанція колії» регіональної філії «Львівська залізниця» ПАТ «Українська залізниця», після чого зник з місця вчинення злочину, розпорядившись викраденим за своїм розсудом, а саме наступного дня передав за грошову винагороду ОСОБА_7 , яка не усвідомлювала, що майно викрадене.
Відповідно до висновку експерта № 606-07-18 від 30 липня 2018 року, вартість викраденого майна, а саме матеріалів верхньої будови колії з урахуванням ознак зносу на момент крадіжки становить 20082,80 (двадцять тисяч вісімдесят дві грн. вісімдесят коп.) грн.
Судовий розгляд проведено в межах висунутого обвинувачення відповідно обвинувального акту згідно до вимог статті 337 КПК України.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті визнав повністю. По суті фактичних обставин справи пояснив, що дійсно 29.03.2018 року таємно проникав на територію перегону Струмківка Чоп та територію залізничної колії №11 ст. Чоп, звідки викрав різного року матеріали верхньої будови колії. Також обвинувачений визнав поданий представником ПАТ «Укрзалізниця» в особі регіональної філії «Львівська залізниця» цивільний позов та просив врахувати, що ним було повернено частину викраденого майна.
Прокурор у судовому засіданні просила визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 2 років 1 місяць позбавлення волі, на підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання вироку Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 13.12.2017 року, остаточно призначити покарання у вигляді 2 років 3 місяці позбавлення волі, та зарахувати попереднє ув`язнення ОСОБА_5 у строк покарання день за день.
Представник потерпілого у судовому засіданні погодився з доводами прокурора та підтримав поданий ним цивільний позов.
У відповідності до вимог ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.
Статтею 92 КПК України визначено, що обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу покладається на слідчого, прокурора, а обов`язок доказування належності та допустимості доказів покладається на сторону, що їх подає.
Враховуючи те, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги, що прокурор, представник потерпілого та обвинувачений не оспорювали фактичні обставини кримінального провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності його позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.
Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого та дослідивши докази, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.
Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно.
Відповідно до ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, який є раніше судимим, наявність обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого.
Обставинами, які пом`якшують покарання, суд визнає повне визнання вини, активне сприяння розкриттю злочину та щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.
Зважаючи на положення статті 50 КК України якою встановлено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, зважаючи на те що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, всі пом`якшуючі покарання обставини, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 роки і 1 місяць.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 остаточного покарання, суд виходить з того, що ОСОБА_5 будучи засудженим вироком Ужгородського міськрайонного суду від 13.12.2017 року до 2 років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку 2 роки вчинив новий умисний злочин проти власності під час іспитового строку.
Таким чином, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_8 у відповідності до положень ст. 71 КК України слід призначити покарання за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 13.12.2017 року та остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі на певний строк.
Саме таке покарання на думку суду буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 та попередження нових злочинів.
Вирішуючи цивільний позов представника ПАТ «Укрзалізниця» в особі регіональної філії «Львівська залізниця» ОСОБА_4 про стягнення з ОСОБА_5 завданої матеріальної шкоди в сумі 24829,60 (двадцять чотири тисячі вісімсот двадцять дев`ять грн. шістдесят коп.) грн., дослідивши надані докази, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч.1 ст.128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно-небезпечне діяння.
Відповідно до ч.ч. 4, 5 ст.128 КПК України, форма та зміст позовної заяви повинні відповідати вимогам, встановленим до позовів, які пред`являються у порядку цивільного судочинства. Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом.
Згідно ст.129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
Положеннями ч.1 ст.56 КПК України передбачено, що потерпілий має право на відшкодування завданої кримінальним правопорушенням шкоди в порядку, передбаченому законом.
Основними умовами пред`явлення цивільного позову в кримінальному процесі є подання позовної заяви; процесуальна правоздатність позивача; відсутність винесеного судом рішення за тією ж підставою та предметом позову.
Як встановлено судом, обвинуваченим внаслідок вчинення кримінального правопорушення завдано матеріальну шкоду виробничому структурному підрозділу «Ужгородська дистанція Колії» регіональної філії «Львівська залізниця» ПАТ «Українська залізниця» на суму 18626,2 (вісімнадцять тисяч шістсот двадцять шість грн. двадцять коп.) грн. та вартість відновлювальних робіт становить 6203,4 (шість тисяч двісті три грн. сорок коп.) грн.
До спірних правовідносин слід застосувати норми ЦК України.
Відповідно до ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
Збитками, зокрема є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Аналізуючи докази, надані представником позивача у судовому засіданні на підтвердження позовних вимог, суд приходить до висновку, що ним належними та допустимими доказами доведено ті обставини, на які посилався як на підставу своїх вимог.
За таких обставин суд приходить до висновку, що у виробничого структурного підрозділу «Ужгородська дистанція Колії» регіональної філії «Львівська залізниця» ПАТ «Українська залізниця» виникло право вимоги до особи, яка завдала шкоди, шляхом заявлення позову до ОСОБА_5 щодо стягнення суми завданого матеріального збитку у на загальну суму 24829,6 (двадцять чотири тисячі вісімсот двадцять дев`ять грн. шістдесят коп.) грн.
Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ч. 9 ст. 100 КПК України.
Розподіл витрат на залучення експерта вирішити відповідно до ч.2 ст. 124 КПК України.
У відповідності до ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.369-371, 373-376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 2 /два/ роки і 1 /один/ місяць позбавлення волі.
На підставі ст. 71 КК України призначити ОСОБА_5 покарання за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання не відбутої частини покарання за вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 13.12.2017 року до призначеного покарання за цим вироком та остаточно призначити йому покарання у вигляді 2 /двох/ років і 3 /трьох/ місяців позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту його затримання, а саме з 06.08.2018 року.
Зарахувати ОСОБА_5 в строк покарання тримання під вартою на досудовому розслідуванні та судовому розгляді, а саме з 06.08.2018 року включно згідно ч.5 ст.72 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Запобіжний захід у виді тримання під вартою ОСОБА_5 до вступлення вироку в законну силу залишити попередній тримання під вартою.
Судові витрати по справі відсутні.

Цивільний позов ПАТ «Укрзалізниця» в особі регіональної філії «Львівська залізниця» до ОСОБА_5 про стягнення суми завданої матеріальної шкоди внаслідок вчинення кримінального правопорушення - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , на користь ПАТ «Укрзалізниця» в особі регіональної філії «Львівська залізниця», м. Львів, вул. Гоголя, 1, код ЄДРПОУ регіональної філії «Львівська залізниця» 40081195 - суму завданої матеріальної шкоди в розмірі 24829,60 (двадцять чотири тисячі вісімсот двадцять дев`ять грн. шістдесят коп.) грн.
Речові докази 10 підкладок ДО Р-65, 180 костилів колійних повернути власнику.
Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1