Справа № 682/1520/18
Провадження № 1-кп/682/95/2018
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2018 року

Славутський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

за участі обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Славута кримінальне провадження № 0000278 щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Славути Хмельницької області, громадянина України, українця, з середньою освітою, одруженого, має на утриманні двох малолітніх дітей, не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,
за ч. 1 ст. 185, ч. ст. 357 КК України, -
встановив:
ОСОБА_4 18.04.2018 року близько 10 години 30 хв., перебуваючи з дозволу потерпілого ОСОБА_5 у приміщенні будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , помітив у кімнаті на дивані банківську платіжну картку АТ «УкрСиббанку», що належить ОСОБА_5 , одразу після чого у ОСОБА_4 виник умисел на заволодіння вказаною карткою, тобто - офіційним документом. В цей же день, тобто 18.04.2018, близько 11:00 години, ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння банківською платіжною карткою АТ«УкрСиббанку» № НОМЕР_1 , належною ОСОБА_5 , діючи таємно, умисно, з корисливих мотивів, скориставшись тим, що ОСОБА_5 спав та не бачив його злочинних дій, шляхом викрадення, з метою подальшого використання відомого пін-коду доступу до вищевказаного рахунку платіжної банківської картки, незаконно заволодів іншим важливим особистим документом - банківською платіжною карткою, яка є матеріальною формою одержання, зберігання, використання і поширення інформації, зафіксованої на носієві і відповідно до вимог ст. 1 Закону України «Про інформацію», ст.ст. 1, 15 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», ст. 51 Закону України «Про банки та банківську діяльність» є офіційним документом, тобто електронним платіжним документом, як засобом доступу до банківського рахунку.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у викраденні офіційного документа, вчиненого з корисливих мотивів,ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 357 КК України.
Крім цього, ОСОБА_4 , переслідуючи мету викрадення чужого майна, а саме, - грошових коштів потерпілого ОСОБА_5 , достовірно знаючи, що потерпілий перебував за адресою: АДРЕСА_2 , взяв викрадену банківську платіжну картку АТ«УкрСиббанку» № НОМЕР_1 , що забезпечувала доступ до грошових коштів на кредитному рахунку ОСОБА_5 , і в період часу з 14:30 год. до 15:35 год. 18.04.2018 р., діючи таємно, умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, за допомогою раніше викраденої банківської картки, до якої знав пароль доступу, протиправно, з метою наживи, здійснив крадіжку грошових коштів на загальну суму 5107,30 грн. шляхом здійснення транзакції - зняття готівкових грошових коштів з банкоматуАТ «УкрСиббанку» А0308864 у м. Славута, вул. Козацька, 31, що мало місце 18.04.2018 року о 14 год. 30 хв. - в сумі 200 грн.; з банкоматуАТ «УкрСиббанку» А0308864 у м. Славута, вул. Козацька, 31, що мало місце 18.04.2018 року о 14 год. 50 хв. - в сумі 4000 грн.; з банкомату АТ «УкрСиббанку» А0308864 у м. Славута, вул. Козацька, 31, що мало місце 18.04.2018 року о 15 год. 10 хв. - в сумі 500 грн.; з банкомату АТ «Ощадбанк» А 2200087 у м. Славута, вул. Площа Шевченка, 8, що мало місце 18.04.2018 року о 15 год. 35 хв. - в сумі 200 грн.
В подальшому, ОСОБА_4 викраденими грошовими коштами розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 загальну майнову шкоду на суму 5107,30 грн., серед яких комісія банку за зняття готівкових коштів на суму 207,30 грн.
Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), ОСОБА_4 , вчинив кримінальне правопорушення, ч. 1 ст.185 КК України.

В судовому засіданні ОСОБА_4 вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, просив затвердити угоду про примирення із потерпілим.
Потерпілий, прокурор підтримали угоду про примирення з обвинуваченим і просять її затвердити.
23.10.2018 року потерпілий ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_4 , діючи добровільно на підставі ст.ст. 468, 469 КПК України, уклали угоду про примирення, за умовами якої ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та кримінального правопрушення передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України, підтвердив обставини вчинення кримінальних правопорушень.
Потерпілий ОСОБА_5 підтвердив факт примирення з обвинуваченим, не має до нього матеріальних претензій.
Сторони узгодили міру покарання ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 185 КК України у виді штрафу у розмірі сімдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1190 гривень, за ч. 1 ст. 357 КК України у виді штрафу у розмірі тридцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510 гривень. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України обвинуваченому ОСОБА_4 сторони узгодили остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим в розмірі 70 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1190 грн.
Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить із наступного.
Статтею 314 КПК України визначено, що при прийнятті рішення в підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.
Можливість укладення угоди про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим передбачена ст. 468 КПК України.

Така угода, згідно ст. 469 КПК України, може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України та кримінальне правопрушення передбачене ч. 1 ст. 357 КК України, які відносяться до злочинів середньої тяжкості, та з`ясовано, що він цілком розуміє права, визначені ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Суд переконався, що укладення угоди про примирення сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Умови угоди відповідають вимогам КПК України та КК України.

На підставі вищевказаного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 та призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.
Керуючись ст.ст. 314, 368, 370, 374-376, 468, 469, 474, 475, 477 КПК України, суд, -
засудив:
Затвердити угоду про примирення між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 , укладену 23.10.2018 року у кримінальному провадженні № 0000278.
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України і призначити покарання у виді сплати на користь держави штрафу в розмірі сімдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1190 гривень.
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України і призначити покарання у виді сплати на користь держави штрафу в розмірі тридцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510 гривень.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України обвинуваченому ОСОБА_4 призначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді сплати на користь держави штрафу в розмірі сімдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1190 гривень.
Вирок може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Хмельницької області через Славутський міськрайонний суд Хмельницької області протягом 30 днів з дня його проголошення:
обвинуваченим виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначене покарання, невиконання судом вимог, встановлених ч.ч. 5-7 ст. 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;
потерпілим виключно з підстав призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди, затвердження судом угоди у провадженні, в якому, згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1