Справа № 727/2853/19
Провадження № 1-кп/727/210/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 квітня 2019 року Шевченківський районний суд м.Чернівці

у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

за участю потерпілого ОСОБА_4

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Чернівці угоду про примирення у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001241, укладену між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українцем, громадянином України, не одруженим, уродженцем м.Чернівці, зареєстрованим та проживаючим в АДРЕСА_1 , не працюючим, із професійно-технічною освітою, в силу ст.89 КК України раніше не судимим, -
по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

13.03.2019 року від прокурора Чернівецької місцевої прокуратури ОСОБА_3 надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні /ЄРДР №0001241/ по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України.

У відповідності до обвинувального акту встановлено, що 31.05.2018 року, близько 20 години 20 хвилин, ОСОБА_5 , діючи з корисливих мотивів, маючи на меті заволодіння чужим майном, переслідуючи мету незаконного збагачення, перебуваючи біля будинку №62 по вулиці Богдана Хмельницького в м.Чернівці, умисно, протиправно, повідомивши потерпілому ОСОБА_4 завідомо недостовірну інформацію про перебування у його приватній власності вібропресованої плитки, шляхом обману під приводом продажу вказаної плитки, заволодів грошовими коштами ОСОБА_4 в сумі 1000 грн., після чого розпорядився коштами на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_4 матеріальну шкоду на вказану суму.

12.03.2019 року була укладена угода про примирення між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 , у відповідності до вимог ст. 471 КПК України.
Зі змісту угоди про примирення вбачається, що під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, та зобов`язався беззастережно визнати свою винуватість в цьому діянні під час судового провадження. Крім того, обвинувачений повністю відшкодував матеріальну шкоду потерпілому.
Під час укладення угоди про примирення потерпілий ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_5 узгодили міру покарання останньому за вчинене ним кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.190 КК України, а саме у вигляді громадських робіт на строк 120 годин. В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання.
Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України та надав суду згоду на затвердження угоди про примирення, вказавши, що він повністю розуміє свої права та характер обвинувачення за ч.1 ст.190 КК України, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди, а також наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ст. 473 КПК України, які йому роз`яснені судом. Крім цього, обвинувачений ОСОБА_5 вказав, що вищезазначена угода про примирення укладена ним з потерпілим добровільно без застосування будь-якого насильства, примусу та погроз. Також, обвинувачений ОСОБА_5 зрозумів роз`яснені судом права, передбачені ч.5 ст.474 КПК України.
Потерпілий в судовому засіданні просив затвердити угоду і вказав, що матеріальна шкода йому повністю відшкодована обвинуваченим, претензій до нього матеріального чи морального характеру не має. Наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені п.2 ч.1 ст. 473 КПК України йому зрозумілі.

Суд заслухавши думку прокурора, яка вважала, що укладена угода відповідає вимогам Закону, пояснення потерпілого, обвинуваченого, які просили затвердити укладену угоду про примирення, вважає, що угода підлягає затвердженню, а ОСОБА_5 слід визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, та призначити йому покарання, яке обвинувачений та потерпілий запропонували суду та узгодили між собою.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом встановлено в судовому засіданні, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, оскільки останній вчинив заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство). Зазначене кримінальне правопорушення згідно ст.12 КК України, відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені п.1 ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п.1 ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Потерпілий також розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені п.2 ч.1 ст.473 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Дана угода, на думку суду, відповідає вимогам Кримінально-процесуального кодексу України та може бути затверджена і на підставі даної угоди може бути ухвалений вирок, оскільки умови угоди не суперечать вимогам закону, правова кваліфікація кримінального правопорушення вірна, умови угоди не порушують права, свободи та інтереси сторін, укладення угоди було добровільним, очевидна можливість виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 Кримінального процесуального кодексу України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення укладеної між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 укримінальному провадженні /ЄРДР №0001241/ і призначення ОСОБА_5 узгодженої сторонами міри покарання.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 100, 314, 371, 374, 468, 469, 473, 474, 475 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про примирення, укладену 12.03.2019 року між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 у кримінальному провадженні /ЄРДР №0001241/ від 01.06.2018 року.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України та призначити йому покарання за даною статтею КК України у вигляді громадських робіт строком 120 (сто двадцять) годин.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений.

Вирок може бути оскаржений з підстав передбачених ст. 394 КПК України, з врахуванням обмеження права оскарження даного вироку відповідно до ст.473 КПК України, до Чернівецького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м.Чернівці протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1