Провадження № 1-кп/200/281/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2019 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

перекладача ОСОБА_5

обвинуваченої ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Дніпро кримінальне провадження №0002583, за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Сивтикар Республіки Комі РФ, громадянки України, з середньою освітою, розлученої, офіційно не працевлаштованої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , мешкаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,-

у скоєнні кримінального правопорушення за ч.2 ст.121 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська перебуває кримінальне провадження №0002583 відносно ОСОБА_6 , обвинуваченої у скоєнні кримінального правопорушення за ч.2 ст.121 КК України.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заявив про доцільність продовження відносно ОСОБА_6 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, оскільки останньою скоєно тяжкий злочин, ОСОБА_6 міцних соціальних зв`язків не має та ніде офіційно не працює, уродженка Російської Федерації, а тому обвинувачена може переховуватися від суду, впливати на свідків.

Захисник ОСОБА_4 заперечувала проти клопотання прокурора, оскільки ризик впливу на свідків відсутній, а свідок ОСОБА_8 на цей час є свідком сторони захисту. ОСОБА_6 має зареєстроване місце проживання, колишнього чоловіка, з яким підтримує стосунки, позитивні характеристики, вона є особою, що досягла пенсійного віку, але це право не реалізувала, оскільки перебуває під вартою. Крім того, наявні в матеріалах справи докази свідчать про недоведеність її провини.

Прохала суд застосувати до обвинуваченої інший запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у визначений час.

Обвинувачена ОСОБА_6 підтримала думку захисника.

Вислухавши думку учасників кримінального провадження, суд вважає необхідним задовольнити клопотання прокурора та доцільним продовжити щодо обвинуваченої ОСОБА_6 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, а в задоволенні клопотання захисника про зміну запобіжного заходу інший більш м`який запобіжний захід - відмовити, з наступних підстав.

Так, частиною 3 статті 331 КПК України передбачено, що незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
Крім того, до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершено.

Ухвалою суду від 31.01.2019 року обвинуваченій ОСОБА_6 було продовжено застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 31 березня 2019 року.
На цей час судовий розгляд кримінального провадження не завершено, не допитаний свідок ОСОБА_9 , при цьому справа призначена 11.04.2019 року, тобто поза межами дії попередньої ухвали про продовження строку дії тримання під вартою ОСОБА_6 .

При цьому, при обранні ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою враховувалися ризики, передбачені ст.177 КПК України, - що обвинувачена може переховуватися від суду, перешкоджати розгляду справи.

Суд вважає, що вказані ризики на час розгляду в суді кримінального провадження не зменшилися, є реальними та продовжують існувати, враховуючи зміст пред`явленого звинувачення ОСОБА_6 , а також тяжкість кримінального правопорушення, характер та обставини протиправних дій, в яких вона звинувачується.

Так, ОСОБА_6 обвинувачується у скоєнні тяжкого злочину, що посягає на найвищі соціальні цінності як то: недоторканість життя та здоров`я людини, від якого настати тяжкі непоправні наслідки - смерть людини, за яке передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі.

А отже, суд вважає, що суворість покарання, яке може бути призначено у випадку доведеності вини ОСОБА_6 та серйозність висунутого їй обвинувачення, дає обґрунтовану підставу вважати наявність ризиків того, що ОСОБА_6 може переховуватися від суду, а тому жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не буде достатнім для запобігання вищезазначеним ризикам.

Крім того встановлено, що ОСОБА_6 офіційно не працевлаштована, постійного доходу не має, офіційно не одружена, тобто міцні соціальні зв`язки в неї відсутні, за місцем реєстрації не мешкає, при цьому враховуючи стадію судового провадження, коли розгляд справи не завершено, обвинувачена може перешкоджати розгляду кримінального провадження, а тому жоден із більш м`яких запобіжних заходів, в тому числі домашній арешт, не буде достатнім для запобігання вищезазначеним ризикам.

Вказане свідчить, що заявлені ризики та суспільна небезпека особи обвинуваченої не зменшились і виправдовують продовження її тримання під вартою, а також відповідає не лише особі обвинуваченої ОСОБА_6 , а й характеру та тяжкості злочину, у вчиненні якого вона обвинувачується.
Крім того, на думку суду, є встановленим факт недостатності застосування інших більш м`яких запобіжних заходів до обвинуваченої, а обраний запобіжний захід тримання під вартою, відповідає характеру та тяжкості діяння, яке їй інкримінується, кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу, а отже, не суперечитиме вимогам ст.5 Конвенції та практиці ЄСПЛ.

З приводу доводів захисника та обвинуваченої про зміну запобіжного заходу на домашній арешт у визначений час, суд вважає за необхідне в задоволенні даного клопотання відмовити, оскільки такий запобіжний захід не відповідає ступеню тяжкості інкримінованому ОСОБА_6 злочину, при цьому наведені захистом обставини щодо характеристики особи обвинуваченої, суд не може вважати підставою для зміни запобіжного заходу, так як вищезазначені обставини мали місце й при застосуванні обвинуваченій запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, й дані обставини не зможуть мінімізувати встановлені наявні ризики та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченої, враховуючи, що ОСОБА_6 , усвідомлюючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суворість покарання, може переховуватися від суду та без перешкод залишити будь-яке місце проживання, чим буде перешкоджати кримінальному провадженню.
Посилання захисту як на підставу, яка обґрунтовує недоцільність продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на те, що провина обвинуваченої не доведена, суд не вважає підставою для зміни запобіжного заходу обвинуваченій, так як питання доведеності вини ОСОБА_6 , оцінку доказів по справі у розумінні ст.84, 85, 86 КПК України, суд вирішує в нарадчій кімнаті при постановленні остаточного рішення по справі.

На підставі викладеного суд вважає доцільним продовжити застосування щодо обвинуваченої ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, а в задоволенні клопотання захисника та обвинуваченої про зміну запобіжного заходу відмовити.
Керуючись ст.ст. 176-177,183-184, 193-194, 331 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури №2 Дніпропетровської області ОСОБА_3 щодо продовження обвинуваченій ОСОБА_10 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів - задовольнити.

Продовжити застосування щодо обвинуваченої ОСОБА_7 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 12 травня 2019 року, включно.

Відмовити в задоволенні клопотання захисника та обвинуваченої ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу на домашній арешт у визначений час.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1