провадження № 1-кс/243/2693/2018
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

13 листопада 2018 року м. Слов`янськ

Слідчий суддя Слов`янського міськрайонного суду Донецької області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , слідчого СВ Слов`янського відділу поліції ГУНП в Донецькій області капітана поліції ОСОБА_6 , розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання останнього у кримінальному провадженні № 0002406 від 11 листопада 2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища Погребище Перше Погребищенського району Вінницької області, громадянину України, який не одружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою : АДРЕСА_2 ,-

В С Т А Н О В И В :

13 листопада 2018 року до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області, в межах якого здійснюється досудове розслідування, слідчим СВ Слов`янського відділу поліції ГУНП в Донецькій області ОСОБА_6 подано клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

Свої вимоги слідчий обґрунтував тим, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, скоєного за наступних обставин: 10 листопада 2018 року, приблизно о 07 годині у ОСОБА_4 , який у той час знаходився по вул. Ярморочна на території Центрального ринку у м. Слов`янськ Донецької області біля пункту обміну валют та бачив потерпілого ОСОБА_7 , виник умисел, спрямований на заволодіння чужим майном.

З метою реалізації раніше виниклого протиправного умислу, 11.11.2018, приблизно 08 години, ОСОБА_4 , взявши із собою предмет, схожий на пневматичний пістолет, підійшов до обмінного пункту валюти, розташованого по АДРЕСА_3 , та побачивши, як до вищевказаного приміщення пункту обміну валют з сумкою у руці заходить потерпілий ОСОБА_7 , реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, діючи умисно, з корисливих мотивів, накинувши на голову капюшон куртки, щоб його не впізнали, зайшов слідом за потерпілим ОСОБА_7 у приміщення обміну валют, де з метою подолання опору потерпілого, наставив на обличчя останнього предмет, схожий на пістолет, який потерпілий сприйняв, як реальну загрозу його життю та здоров`ю, та, застосовуючи насилля, яке є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, наніс останньому рукояткою вказаного предмета два удари в тем`яну частину голови, щоб потерпілий не міг чинити опір, а ОСОБА_4 зміг заволодіти грошовими коштами, що були у сумці потерпілого в сумі 655000 тисяч гривень, що відноситься до великих розмірів, однак потерпілому вдалося втекти.

12.11.2018 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

Обґрунтовуючи своє клопотання слідчий посилається на наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_4 , будучи особою, яка підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення та заздалегідь знаючи, що за вчинене ним злочинне діяння передбачена кримінальна відповідальність у вигляді позбавлення волі строком до 15 років з конфіскацією майна, може вчинити дії, спрямовані на ухилення від кримінальної відповідальності та переховування від органів досудового розслідування та суду. При цьому наслідки і ризик втечі для підозрюваного можуть бути меншим злом, ніж кримінальне переслідування і процедура виконання покарання. Крім того, свідком правопорушення є ОСОБА_8 , з яким ОСОБА_4 перебуває у приятельських відносинах, а тому, знаючи місце мешкання останнього і перебуваючи на свободі, ОСОБА_4 може впливати на свідка шляхом умовляння чи погроз з метою схилення до дачі неправдивих показань та викривлення істини по справі, спонукаючи до зміни наданих небажаних для нього свідчень.

Захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_5 , у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував, вважав, що слідчим не доведено наявності ризиків, передбачених ст. 177 ЦПК України. Прокурором не обґрунтовано неможливість застосування до ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу. Надав суду копії документів, що характеризують підозрюваного з позитивної сторони та свідчать про наявність у останнього міцних соціальних зв`язків. Просив відмовити у задоволенні клопотання та обрати у відношенні ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Звернув увагу суду на той факт, що до клопотання додані копії кримінального провадження без надання їх оригіналів.

Крім того, у судовому засіданні звернувся до суду з клопотанням про звільнення ОСОБА_4 , мотивуючи свої вимоги тим, що на підставі статті 278 КПК України ОСОБА_4 повинен бути звільнений, оскільки останньому після 24 годи з моменту затримання не була пред`явлена підозра

Слідчий у судовому засіданні підтримав заявлене клопотання, просив застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, посилаючись на обставини, викладені у клопотанні. Проти клопотання адвоката ОСОБА_5 заперечував, вважав його необґрунтованим.

У судовому засіданні прокурор заявлене слідчим клопотання підтримав, просив задовольнити його у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у клопотанні. Проти клопотання адвоката ОСОБА_5 заперечував, вважав його необґрунтованим.

У судовому засіданні підозрюваний заперечував проти задоволення клопотання слідчого, вказавши, що не має наміру скриватися від слідства, розбійного нападу він не скоював, а лише хотів затримати ОСОБА_7 , як особу, що пособляла бойовикам на тимчасово непідконтрольній території. Просив обрати у його відношенні запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Також вказав, що на даний час він мешкає у м. Києві зі своєї цивільною дружиною, а за місцем його реєстрації мешкає його сестра зі своєю родиною. Клопотання адвоката ОСОБА_5 підтримав.

Заслухавши думку осіб, що беруть участь у розгляді даного клопотання, дослідивши надані матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні, приходжу до переконання, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Пунктом с частини першої статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (1950 року), нікого не може бути позбавлено волі інакше, як згідно з процедурою, встановленою законом, а також якщо є розумні підстави вважати необхідним запобігання вчиненню особою правопорушення або втечу після його вчинення.

При вирішенні питання щодо запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінює сукупність всіх обставин, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення.

Підставами застосування запобіжного заходу є обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризику (ризиків), перелік яких встановлено пунктами 1 - 5 ч. 1ст. 177 КПК.

Слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Як зазначено у ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років;

За положеннями постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства» від 25.04.2003 року №4 запобіжні заходи застосовується за наявності підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений буде намагатись ухилятися від слідства або суду, перешкоджати встановленню істини по кримінальній справі або продовжити злочинну діяльність, а також для забезпечення виконання процесуальних рішень. Разом з тим взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом, у зв`язку з чим такий обирається лише за наявності підстав вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи можуть не забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, що випливають норм КПК України, і його належної поведінки.

При цьому, Верховним Судом України роз`яснено, що обов`язковою умовою взяття під варту (виходячи з його правової природи) має бути обґрунтована впевненість судді в тому, що більш м`які запобіжні заходи можуть не забезпечити належної поведінки підозрюваного внаслідок відсутності у останнього постійного місця проживання, зловживання спиртними напоями чи вживання наркотичних засобів, продовження вчинення злочинів, підтримання соціальних зв`язків негативного характеру, порушення умов запобіжного характеру, не пов`язаного з позбавленням волі.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під-вартою, суд враховує вимоги п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини.

Відповідно до правової позиції, викладеної у п. 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі «Марченко проти України», при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Запобіжні заходи - це заходи забезпечення кримінального провадження, застосування яких супроводжується обмеженням конституційних прав і свобод осіб, які підозрюються у вчиненні кримінальних правопорушень. Ці обмеження стосуються свободи пересування та вільного вибору місця перебування. Система запобіжних заходів закріплена у ч.1 ст. 176 КПК України.

У відповідності до вимог ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється на засадах верховенства права з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 5 Конвенції (правова позиція ЄСПЛ, викладена у п. 60 рішення від 06.11.2008 у справі «Єлоєв проти України») після спливу певного проміжку часу (досудового розслідування, судового розгляду) навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а тому суду в разі задоволення клопотання про обрання або продовження терміну застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно чітко зазначити у судовому рішенні про наявність іншої підстави (підстав) або ризику, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК. Обмеження розгляду клопотання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи є порушенням вимог п. 4 ст. 5 Конвенції (п. 85 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011).

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами:

- витягом з ЄРДР за № 0002406 від 11.11.2018 (а.с. 6 );
- протоколом огляду місця події від 11.11.2018, у ході якого було оглянуто приміщення пункту обміни валюти, розташованого по вул. Ярморочна на території Центрального ринку м. Слов`янськ (а.с. 12 );
- протоколом огляду від 11.11.2018, що проводився у приміщенні КМПЗ « Міська клінічна лікарня м. Слов`янська » у ході якого було вилучено речі, що ОСОБА_9 мав при собі (а.с. 26); ;
- протоколом огляду від 11.11.2018, в ході якого було оглянуто рюкзак та сумку, що зберігалися у камері схову ЖД станції м. Слов`янськ (а.с. 33);
- протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , який пояснив, що 07.11.2018 у м. Києв ОСОБА_4 запропонував пограбувати чоловіка, який у місті Слов`янськ займається обміном валют, на що свідок погодився. Далі вони приїхали у м. Слов`янськ, встановили особу, на яку планували напад. Однак, в останній момент, 11.11.2018 свідок відмовився від вчинення протиправних дій та залишився чекати у приміщенні залізничного вокзалу на ст. Слов`янськ, поки ОСОБА_11 здійснить напад (а.с.27-29 );.
- протоколом пред`явлення особи для впізнання за участю свідка ОСОБА_10 (а.с. 30-31);
- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 , який пояснив, що 11.11.2018, приблизно о 08 год.00 хв. він взяв із собою у сумці велику суму грошей у розмірі 655000 тис. гривень, які хотів обміняти в пункті обміну грошей, розташованому на території центрального ринку м. Слов`янськ, однак не встиг він зайти у приміщення обміну валют, коли за ним зайшов раніше не відомий йому чоловік з капюшоном на голові, наставив йому на обличчя предмет схожий на пістолет, та наніс йому в тім`яну область два удари рукояткою вказаного предмету, потерпілий став захищатися та втік(а.с. 13); .
- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю потерпілого (а.с. 14,15);
- протоколами свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , які показали, що працюють в державній поліції охорони та 11.11.2018, приблизно о 07 год. 53 хв., їм надійшов виклик тривоги за адресою: м. Слов`янськ, вул. Ярморочна, 35, пункт обміну валют, по прибуттю за адресою до них звернулися очевидці, які показали, що невідомий чоловік напав на іншого та знаходиться у середині приміщення обміну валют. Зайшовши в приміщення, вони побачили чоловіка, голова якого була у крові, біля якого лежали грошові кошти у пачці різними купюрами по 200 та 500 гривень, пістолет. (а.с. 16-18,21-22);
- протоколами пред`явлення осіб для впізнання за фотознімками за участю свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_13 (а.с.19-20,23-24 );
Вказані докази не викликають у суду сумнівів щодо їх достовірності, оскільки всі надані суду копії посвідчені особистим підписом посадової особи слідчого ОСОБА_6 та завірені мокрою печаткою. Будь-яких доводів про наявність зазначених сумнівів стороною захисту суду не надано, так саме, як і клопотань про допит свідків або про витребування оригіналів доказів.

При вирішенні питання щодо запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінює сукупність всіх обставин, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення.

За таких обставин суд набуває висновку про наявність ризиків, що ОСОБА_4 , розуміючи невідворотність покарання, з метою уникнення відповідальності, може переховуватись як від органів досудового розслідування, так і від суду.

З наведених обставин суд вважає необґрунтованими доводи адвоката ОСОБА_5 про недоведеність існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

У разі застосування до підозрюваного ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, неможливо запобігти вищевказаним ризикам, оскільки всі вони передбачають перебування на волі, що дає можливість вчинити дії, вказані у наведених ризиках, тим самим негативно вплинути на повне, об`єктивне та всебічне встановлення істини у кримінальному провадженні.

З проколу допиту свідка ОСОБА_8 , вбачається, що останній тривалий час знайомий з ОСОБА_4 , а тому, знаючи місце мешкання свідка і перебуваючи на свободі, ОСОБА_4 може впливати на свідка шляхом умовляння чи погроз з метою схилення до дачі неправдивих показань та викривлення істини по справі, спонукаючи до зміни наданих небажаних для нього свідчень.

Окрім того, як встановлено у судовому засіданні з показань самого ОСОБА_4 , останній за місцем реєстрації не мешкає, у будинку за місцем його реєстрації проживає його сестра зі своєю родино. ОСОБА_4 тривалий час без реєстрації проживає у м. Києві зі своєю цивільною дружиною, у власності свого житла не має.

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під ватрою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк понад 5 років. В зазначеному випадку санкція ч. 4 ст. 187 КК України передбачає позбавлення волі на строк до 15 років з конфіскацією майна.

Враховуючи вищезазначені ризики і наявність обґрунтованої підозри, застосування до запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є найбільш прийнятним.

Набуваючи вказаного висновку суд сукупно оцінює надані докази, у тому числі і матеріали, надані адвокатом ОСОБА_5 , а саме :

- службову характеристику від 22.06.2017 року, згідно якою ОСОБА_4 позитивно характеризувався за місцем військової служби;

-позитивні характеристики за місцем роботи та місцем реєстрації ОСОБА_9 ;

-витяг з протоколу № 65 від 25.04.2016 року;

-військовий квіток на ім`я ОСОБА_4 ,

-довідку про обставини травми від 24.12.2016 року,

-довідку про безпосередню участь особи в антитерористичній операції.

Не зважаючи на позитивну характеристику особи підозрюваного, з метою забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, суд набуває висновку, що є всі підстави для обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

12.11.2018 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, а саме, у нападі, спрямованому на заволодіння чужим майном (розбій) у великих розмірах, поєднаному із насильством, яке є небезпечним для життя та здоров`я.

Отже, задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя, на підставі ч.4 ст. 183 КПК України, вважає за необхідне не визначити підозрюваному розмір застави.

Заявлене адвокатом ОСОБА_5 клопотання про звільнення ОСОБА_4 на підставі вимог статей 206, 278 КПК України, не підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до вимог ч. 3 ст. 278 КПК України у разі якщо особі не вручено повідомлення про підозру після двадцяти чотирьох годин з моменту затримання, така особа підлягає негайному звільненню.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, підозра ОСОБА_4 була оголошена 12.11.2018 року об 15 - 36 хв. (а.с. 43), тобто на момент подачі клопотання про звільнення, підозра вже була оголошена більш ніж 20 годин. Крім того, у судовому засіданні не встановлено порушення строків, передбачених ст. 211 КПК України.

Керуючись ст.ст.176-178,182-184,186,187,193-194,196,197,202,205,395 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :
Клопотання слідчого СВ Слов`янського відділу поліції ГУНП в Донецькій області капітана поліції ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0002406 від 11 листопада 2018 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, задовольнити.

Обрати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державні установі «Бахмутській УВП № 6» УДПтСУ в Донецькій області на строк 60 (шістдесят) днів.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Строк дії ухвали до 11.01.2019 року.

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про звільнення ОСОБА_4 , відмовити.

Копію ухвали негайно вручити підозрюваному ОСОБА_4

Ухвалу може бути оскаржено до Донецького апеляційного суду підозрюваним протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали, а іншими учасниками судового розгляду в той же строк з дня її проголошення.

Слідчий суддя

Слов`янського міськрайонного суду ОСОБА_1