Справа № 361/5436/18
Провадження № 1-кп/361/236/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

2 квітня 2019 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

з участю : прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

представника потерпілого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бровари кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0002645 від 21.06.2018, про обвинувачення ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с.Соболівка Броварського району Київської області, громадянина України, з середньою освітою, не працює, не одружений, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 122 ч. 1 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_7 , 21.06 2018, приблизно о 02 годині 50 хвилин, перебував в приміщенні кімнати, яка розташована в будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , де реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на умисне заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , діючи з цією ж метою, розуміючи протиправність своїх дій та передбачаючи їх наслідки, наніс два удари кулаком своєї правої руки в область щелепи ОСОБА_5 , заподіявши останньому тілесні ушкодження у вигляді: перелому тіла нижньої щелепи в ділянці кута зліва та між 42-44 зубами із зміщенням відламків, які відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 вину в пред`явленому обвинувачені визнав повністю та пояснив, що 21.06 2018, приблизно о 02 годині 50 хвилин, він зайшов до будинку, що знаходиться в АДРЕСА_2 , з метою провідати дітей, оскільки в будинку проживала його співмешканка. В будинку він зустрів потерпілого і зрозумів, що його співмешканка проживає з ним. На грунті ревнощів він двічі ударив ОСОБА_5 правою рукою в область голови. Не заперечує, що всі тілесні ушкодження, які отримав ОСОБА_5 утворились від його умисних дій. У вчиненому розкаявся.

Потерпілий ОСОБА_5 в суді показав, що внаслідок ударів ОСОБА_7 по його обличчю він отримав тілесні ушкодження -перелом щелепи, внаслідок чого перебував на лікуванні , йому проведена операція і він змушений був купувати ліки, а тому йому завдана матеріальна шкода в розмірі понесених витрат, а також йому завдана значна моральна шкода, яка полягає в тому, що він зазнав великих фізичних та душевних страждань внаслідок отриманих тілесних ушкоджень, був порушений його нормальний спосіб життя.

Учасники судового процесу не заперечують проти того, щоб визнати недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, оскільки обвинувачений вину визнає і факт нанесення тілесних ушкоджень не заперечує.

За таких обставин, суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченого ОСОБА_7 , дослідженням доказів, що характеризують його особу та матеріалів, що підтверджують цивільний позов .

Таким чином, суд приходить висновку, що винність обвинуваченого ОСОБА_7 в скоєнні ним умисного заподіяння середньої тяжкості тілесного ушкодження , доведена повністю, тому він повинен нести за такі дії кримінальну відповідальність .

Дії обвинуваченого ОСОБА_7 суд кваліфікує: - за ч. 1 ст. 122 КК України.

Цивільний позов ОСОБА_5 про стягнення з ОСОБА_7 матеріальної шкоди, заподіяною витратами потерпілого на лікування в розмірі 630,61 грн доведений належними письмовими доказами - чеками та квитанціями і підлягає задоволенню повністю.

Цивільний позов про стягнення моральної (немайнової) шкоди, суд вважає за необхідне задовольнити його частково за наступними підставами.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Винність ОСОБА_7 доведена в судовому засіданні і тому він повинен відшкодовувати моральну шкоду.

Згідно ст.ст. 23, 1167 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода, зокрема полягає у фізичному болі та стражданнях, яких фізична особа зазнала з ушкодженням здоров`я, в душевних стражданнях, яких вона зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї. При цьому суд виходить з того, що в результаті вчиненого злочину ОСОБА_5 зазнав фізичного болю, тривалий час перебував на лікуванні, також був порушений нормальний ритм життя та суспільні зв`язки.

З врахування доказів та доводів позивача та матеріального стану обвинуваченого, суд вважає що позов ОСОБА_5 про відшкодування їй моральних збитків підлягає задоволенню частково, в розмірі 6000 грн.

Стягненню з обвинуваченого на користь потерпілого підлягають 4000 витрат на правову допомогу.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 суд , у відповідності до ст. ст. 66 КК України , визнає його щире каяття .

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Призначаючи вид і міру покарання обвинуваченому суд враховує вимоги ст. 65 КК України, щодо загальних засад призначення покарання, ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини справи, дані про особу обвинуваченого, що він, посередньо характеризується по місцю проживання, раніше не вчиняв злочини. Обвинувачений не має постійного місця роботи. Тому суд вважає, що виправлення і перевиховання ОСОБА_7 можливе без ізоляції від суспільства, при призначенні йому покарання у відповідності із санкцією ст. 122 ч. 1 КК України, в виді обмеження волі.

Саме таке покарання, на думку суду, буде достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Заходи забезпечення кримінального провадження в порядку ст. 131 КПК України, в тому числі запобіжний захід стосовно ОСОБА_7 під час досудового розслідування і судового провадження не застосовувались, в обранні вказаній особі до набрання вироком законної чинності запобіжного заходу, передбаченого ст. 176 КПК України, суд на даний час підстав не вбачає.

Речові докази та судові витрати в обвинувальному акті не вказані.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 349, 368, 370, 374, 376 КПК України, суд

З А С У Д И В:
ОСОБА_7 визнати винуватим у пред`явленому обвинувачені за вчинення кримінального правопорушення, злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України та призначити йому покарання за цією статтею у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

У відповідності до ст. ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання, встановивши йому строк випробовування в один рік. Та покласти на нього обов`язки: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; повідомляти органи пробації про зміну місця проживання роботи та навчання; періодично з`являтися для реєстрації в органи пробації.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5 -630,61 грн у відшкодування матеріальної шкоди, 4000 витрат на правову допомогу, 6000 грн у відшкодування моральної шкоди, а всього стягнути 10 630,61 грн .

Вирок суду першої інстанції, в частині встановлення обставин справи, дослідження яких було визнане недоцільним, відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України, оскарженню не підлягає. В іншій частині, може бути оскаржено учасниками процесу, протягом 30-ти діб з моменту його проголошення, до Київського апеляційного суду , шляхом подачі апеляції до Броварського міськрайонного суду.

Вирок суду набирає законної чинності після закінчення строку подання апеляційних скарг, якщо такі скарги не будо подано.

Учасники судового провадження мають право отримувати в суді копію вироку.

Копії вироку негайно після його проголошення вручаються засудженому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1