Справа №591/381/19 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/816/119/19 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - арешт майна
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

представника власника майна ТОВ КК «Сумитехнобудсервіс» - адвоката ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми апеляційну скаргу представника власника майна ТОВ КК «Сумитехнобудсервіс - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 22 лютого 2019 року про арешт майна, -

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою слідчого судді задоволено клопотання слідчого СУ ГУНП в Сумській області ОСОБА_8 та накладено арешт на 2 тягових шківи та на 2 редуктори РГЛ-160, що були встановлені та експлуатувались у машинних відділеннях під`їзду № 1 та № 4 буд. АДРЕСА_1 .

Не погодившись з таким рішенням слідчого судді, адвокат ОСОБА_7 , діючи в інтересах власника майна ТОВ КК «Сумитехнобудсервіс», подала апеляційну скаргу в якій просила ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 22.02.2019 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою в задоволенні вимог клопотання слідчого, про арешт майна, просила відмовити в повному обсязі.

На переконання адвоката, оскаржувана ухвала судді була винесена з порушенням процесуальних норм кримінального закону, оскільки про розгляд клопотання слідчого не було повідомлено власника майна, а суддя, не вдаючись до аналізу строку вчасності подачі слідчим клопотання (в 48 год. з моменту вилучення майна), який на думку апелянта пропущений, вдався до його розгляду по суті, в той час коли мав повернути його слідчому або прокурору для усунення недоліків.

Крім цього, і сама ухвала слідчим суддею була винесена поза встановленими ч.1 ст.172 КПК України строками (не пізніше 2 днів з дня надходження клопотання до суду), оскільки судовий розгляд клопотання тривав майже тиждень, а по його завершенню, в порушення прав інших мешканців будинку, слідчим суддею було винесено рішення про накладення арешту на запчастини до ліфтів, що фактично зупинило їхню експлуатацію та проживаючим в цьому будинку малолітнім особам та особам похилого віку ускладнило життя.

На думку апелянта, ні клопотання слідчого, ні ухвала слідчого судді не містять доводів про те, які конкретно відомості чи сліди від кримінального правопорушення містять тягові шківи та редуктори від ліфтів, а тому і підстави стверджувати про них як про речові докази, взагалі відсутні. Більше того, не містить подане клопотання слідчого та ухвала судді жодного посилання і на докази чи будь-які інші відомості, що підтверджували б факт встановлення бувших у використанні деталей.

Також, поза увагою суду лишився і той факт, що по завершенню огляду приміщень та ліфтів слідчим не було вручено сторонам протокол такого огляду, що на думку апелянта, теж є процесуальним порушенням.

Заслухавши суддю-доповідача, адвоката ОСОБА_7 , яка вимоги апеляційної скарги підтримала, просила їх задовольнити, ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою слідчому в задоволенні клопотання відмовити, думку прокурора, який проти вимог апеляційної скарги адвоката заперечив, просив залишити їх без задоволення, а оскаржувану ухвалу слідчого судді, без зміни, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Так, положенням ч.1 ст.131 КПК України передбачено, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України, тобто з метою збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього кодексу.

Як вбачається з матеріалів провадження та встановлено слідчим суддею в ході розгляду клопотання слідчого, СУ ГУНП в Сумській області здійснює досудове розслідування кримінального провадження, відомості про яке внесено до ЄРДР за № 0000020 від 02.01.2019 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, ч. 2 ст. 272, ч. 2 ст. 364-1, ч.3 ст.191 КК України, у тому числі щодо факту отримання не сумісних із життям травм та смерті ОСОБА_9 , які стались в результаті неконтрольованого опускання ліфтової кабіни з відчиненими дверима через несправність ліфтового обладнання та як наслідок неконтрольованого руху ліфтової кабіни з відчиненими дверима, щодо факту прискорення ліфту у буд. АДРЕСА_2 , який мав місце 13.01.2019 року, а також - щодо фактів привласнення бюджетних коштів посадовими особами Департаменту інфраструктури міста СМР та підрядними організаціями під час проведення ремонтів ліфтів у м. Суми протягом 2017-2018 років.

Також, як було вірно встановлено судом першої інстанції, у кримінальному провадженні для з`ясування обставин справи, а саме: щодо відповідності обсягів та вартості фактично виконаних робіт, які було проведено по договорам щодо капітального ремонту ліфтів у будинку № 12 по вул. СКД, вартості та обсягам зазначеним у актах приймання виконаних будівельних робіт, а також щодо вартості складових частин та обладнання ліфтів. - було призначено експертизу.

При цьому, 07.02.2019 року та 15.02.2019 року у машинних приміщеннях ліфтів у під`їздах № 1 та № 4 буд. АДРЕСА_1 на підставі ухвали слідчого судді було проведено огляд, в ході якого було виявлено недоліки: відсутність трансформаторів, а також - замінених тягових шківів та замінених редукторів РГЛ-160. А згідно доданих до клопотання договорів № 212-к від 19.04.2018 року, № 777-к від 09.06.2017 року та № 1423-к від 07.09.2017 року укладених між Департаментом інфрастуктури міста СМР та ТОВ «Макрум» підрядник брав на себе зобов`язання виконати капітальні ремонти у тому числі ліфтів у вказаних під`їздах будинку АДРЕСА_1 .

Вивчивши матеріали кримінального провадження, зміст клопотання та додані до нього слідчим документи, колегія суддів дійшла висновку про те, що розглядаючи клопотання слідчого про накладення арешту на майно, у відповідності до ст. 173 КПК України слідчий суддя правильно дійшов висновку про те, що б/в тягові шківи, редуктори та їх стан на день огляду можуть бути доказами під час досудового розслідування та судового розгляду, тому з огляду на положення п. 1 ч. 2 та ч. 3 ст. 170 КПК України, на них потрібно накласти арешт з метою їх збереження, при цьому, незастосування арешту може призвести до наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Разом з тим, колегія суддів не може погодитись з доводами апеляційної скарги адвоката в частині відсутності як в клопотанні так і в ухвалі слідчого судді доводів про те, які конкретно відомості чи сліди від кримінального правопорушення містять тягові шківи та редуктори від ліфтів, та того, що вони відповідають критеріям речових доказів, оскільки як було встановлено слідчим суддею, досудове розслідування полягає у встановленні обставин, щодо факту, зокрема, привласнення бюджетних коштів посадовими особами Департаменту інфраструктури міста СМР та підрядними організаціями під час проведення ремонтів ліфтів у м. Суми протягом 2017-2018 років.

Отже, збереження шківів та редукторів від ліфтів шляхом накладення на них арешту сприятимуть в об`єктивності досудового розслідування та його повноті.

Щодо тверджень адвоката про відсутність доказів на підтвердження того, що в ліфтах використовувались бувші деталі, то до з`ясування вказаних обставин колегія суддів вдаватись не може, оскільки вони виступатимуть предметом дослідження у разі спрямування обвинувального акту до суду, на даному ж етапі досудового розслідування вказані доводи апелянта аналізу не підлягають.

Також, колегія суддів не може погодитись з твердженнями адвоката і в частині того, що слідчим суддею при винесенні рішення не врахована та обставина, що накладення арешту на запчастини від ліфтів, фактично зупиняє їх роботу, а тому і порушує права мешканців будинку в пересуванні, оскільки вказані доводи апелянта спростовуються змістом самої ухвали, з якої вбачається протилежне.

Так, слідчий суддя в своїй ухвалі прямо вказала, що в даному випадку необхідно застосувати найбільш обтяжливий спосіб вказаного заходу забезпечення кримінального провадження, обмеживши як у праві користування, так і у праві розпорядження, відчуження вказаним майном. І хоча такий спосіб арешту зачіпає інтереси інших осіб, проте відповідає потребам досудового розслідування і необхідно для всебічного повного та об`єктивного здійснення досудового розслідування кримінального провадження. При цьому, в разі не застосування такого заходу або застосування найменш обтяжливого способу арешту може привести до зміни стану майна або зникнення, перетворення, доукомплектування такого майна тощо, тобто, може призвести до втрати речового доказу і , як результат, не досягнення як мети кримінального провадження, так і мети вжиття такого заходу забезпечення, бо в даному випадку метою арешту є збереження стану вказаних запчастин, який вони мали на момент проведення слідчим слідчої дії - огляду.

Щодо доводів адвоката в частині порушення слідчим суддею норм кримінального процесуального права, оскільки той не перевірив вчасність подачі слідчим клопотання про накладення арешту та свою ухвалу виніс з порушенням встановлених на те законом строків, то колегія суддів вважає їх безпідставними та надуманими виходячи з наступного.

Відповідно до ч.5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Як було встановлено колегією суддів та зазначалося вище огляд місця події ліфтів та їх машинних приміщень в під`їздах № 1, 4 буд. АДРЕСА_1 , з урахуванням заяв мешканців будинку АДРЕСА_1 (а.с. 124, 125, 126, 127), розпочався 07.02.2019 року (а.с. 130). Відповідно до змісту протоколу, в ході його проведення нічого не вилучалось. Разом з тим, такий огляд завершено не було. 11.02.2019 року в рамках кримінального провадження було винесено ухвалу слідчого судді, якою слідчим слідчої групи було надано дозвіл на проведення огляду ліфтових кабін та шахт ліфтів машинних приміщень у визначених ухвалою під`їздах житлових будинків територіальної громади міста Суми, в тому числі і у під`їздах № 1-9 буд. АДРЕСА_1 (а.с. 132). А тому, розпочатий 07.02.2019 року огляд 15.02.2019 року фактично продовжився, про що свідчить долучений до матеріалів провадження протокол огляду місця події (а.с. 133). Разом з тим, як вбачається з постанови слідчого від 15.02.2019 року про визнання тягових шківів та редукторів речовими доказами, останні в ході огляду не вилучались та їх було залишено у машинних відділеннях під`їздів № 1 та № 4 буд. 12 по вул. СКД в м. Суми на відповідному зберіганні у обслуговуючій організації ТОВ «Сумитехнобудсервіс» (а.с. 6), що узгоджується з положеннями ч.5 ст. 237 КПК України.

З огляду на те, що огляд ліфтових кабін та шахт ліфтів машинних приміщень було завершено 15.02.2019 року, з урахуванням ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчим про арешт майна, має бути подано до суду не пізніше 18.02.2019 року, що останнім було виконано (а.с. 7).

Відповідно до ч.1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження.

Як було встановлено колегією суддів, та вказувалося вище, клопотання слідчого до Зарічного районного суду м. Суми надійшло 18.02.2019 року, цього ж дня воно було зареєстровано та передано на розгляд слідчому судді ОСОБА_1 (а.с. 7,8).

У відповідності з вимогами ч.1 ст. 172 КПК України судовий розгляд клопотання було призначено слідчим суддею на наступний день після його надходження на 19.02.2019 року о 13.15 год. (а.с. 9, 10).

Між тим, 19.02.2019 року судовий розгляд клопотання хоч і розпочався, однак з урахуванням клопотання самого адвоката ОСОБА_7 про залучення до судового розгляду ТОВ «Макрум» та ОСОБА_10 , він був відкладений на 21.02.2019 року (а.с. 97). Потім, з об`єктивних причин (перебування судді в іншому кримінальному провадженні) судовий розгляд знову було відкладено на 22.02.2019 року (а.с. 118).

Аналізуючи вказані обставини в своїй сукупності, колегія суддів не вбачає порушень слідчим суддею норм кримінального процесуального закону, як на тому наголошувала адвокат, оскільки початок судового розгляду клопотання слідчого відбувся на наступний день після його надходження до суду та реєстрації, що узгоджується з ч.1 ст. 172 КПК України, між тим, з метою об`єктивного та неупередженого судового розгляду, його відкладення зумовило задоволення слідчим суддею клопотання самого адвоката, яка просила залучити до його розгляду інших осіб.

Також, колегія суддів не погоджується і з доводами адвоката в частині іншого, допущеного слідчим суддею, процесуального порушення неповідомлення про розгляд клопотання слідчого про арешт майна самих мешканців будинку АДРЕСА_1 .

Як вбачається з доданих апелянтом до апеляційної скарги документів та не заперечується в самій апеляційній скарзі, між ТОВ КК «Сумитехнобудсервіс» та мешканцями будинку АДРЕСА_1 було укладено договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, а тому саме товариство фактично і виступає представником власника майна. На цих же підставах відповідно до матеріалів справи його і було повідомлено судом про всі судові засідання (а.с. 10, 98, 119). Представник товариства адвокат ОСОБА_7 приймала участь в усіх, без виключення судових засіданнях, які передували винесенню оскаржуваної ухвали, та не була позбавлена права у доступі до правосуддя, а тому, вказані нею доводи апеляційної скарги в цій частині, є безпідставними.

Щодо невручення сторонам органами досудового розслідування копії протоколу огляду місця події по його завершенню, то дана обставина на переконання колегії суддів, не виступає підставою для скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді чи визнання клопотання слідчого про накладення арешту на майно необґрунтованим. Як вбачається з матеріалів справи, огляди місця події 07.02.2019 року та 15.02.2019 року відбувалися за участю адвоката ОСОБА_7 (а.с. 130, 133), остання знайомилася з їх змістом, про що свідчить її підписи в протоколах, зауважень, доповнень не висловлювала, а тому колегія суддів не вбачає підстав стверджувати про обмеження останньої доступу до викладеної в протоколах інформації. Крім цього, апелянт в своїй скарзі не обґрунтував того, яким чином дана обставина впливає на законність накладення арешту на майно.

Зважаючи на вищевикладене, в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів об`єктивно переконана, що слідчий суддя, накладаючи арешт на тягові шківи та редуктори до ліфтів, діяв у спосіб і у межах законодавства, арешт застосував на засадах розумності та співмірності.

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу на зміст резолютивної частини ухвали слідчого судді в якій, як вірно наголосив апелянт, було помилково вказано про те, що арешт накладається на вилучене в ході огляду майно, оскільки таке майно як вбачається з матеріалів провадження, не вилучалося, а було залишено на своєму місці на зберіганні.

Крім цього, резолютивна частина ухвали про накладення арешту на майно не містить, передбаченого ч.1 ст. 170 КПК України, самого обов`язкового порядку виконання накладеного арешту, зокрема які ж саме права тимчасово обмежуються у зв`язку з його виконанням.

З огляду на викладене, з метою приведення ухвали слідчого судді, зокрема її резолютивної частини у відповідність до вимог КПК України, колегія суддів вважає за необхідне вказані недоліки ухвали слідчого судді виправити шляхом скасування ухвали та, постановленням нової, як це передбачено п.2 ч.3 ст.407 КПК України.

При цьому, з урахуванням доводів клопотання слідчого, колегія суддів вважає за необхідне постановляючи нову ухвалу, якою, враховуючи наведене , вимоги клопотання слідчого задовольнити, та накласти арешт на вказане в його клопотанні майно з визначенням порядку виконання такого арешту.

За таких обставин апеляційна скарга адвоката ОСОБА_7 підлягає лише частковому задоволенню, оскільки визнаючи вірними доводи апеляційної скарги про те, що майно в ході огляду дійсно не вилучалось, колегія суддів, як вказувалося вище, не вбачає підстав для відмови слідчому у задоволенні його клопотання та накладенні арешту на таке майно.

Керуючись ст.ст. 170, 173, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА :

Апеляційну скаргу представника ТОВ КК «Сумитехнобудсервіс» - адвоката ОСОБА_7 , задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 22 лютого 2019 року, якою клопотання слідчого СУ ГУНП в Сумській області ОСОБА_8 задоволено та накладено арешт на 2 тягових шківи та на 2 редуктори РГЛ-160, що були встановлені та експлуатувались у машинних відділеннях під`їзду № 1 та № 4 буд. АДРЕСА_1 , скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого СУ ГУНП в Сумській області ОСОБА_8 , задовольнити та накласти арешт на 2 тягових шківи та на 2 редуктори РГЛ-160, що були встановлені та експлуатувались у машинних відділеннях під`їзду № 1 та № 4 буд. АДРЕСА_1 , шляхом позбавлення права на їх відчуження, розпорядження та користування.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4