ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кс/753/6990/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" грудня 2018 р. слідчий суддя Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ Дарницького УП ГУНП у м.Києві ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, поданого в межах кримінального провадження № 0009860 від 09.11.2018 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням щодо накладення арешту на об`єкт нерухомого майна, а саме нежитлової будівлі, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна № 000 що за адресою АДРЕСА_1 .

На підставі ч. 2 ст. 172 КПК, клопотання про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, належить розглядати без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, оскільки це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.
В судовому засіданні слідчий клопотання підтримав, просив його задовольнити.

Відповідно до положень ст. 172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів клопотання, В ході досудового розслідуванням, будучи допитаний голова ліквідаційної комісії приватного підприємства «ДАСКО» ОСОБА_4 , який показав, що йому наприкінці жовтня 2018 року стало відомо, що невідомі особи заволоділи приміщенням що належить ПП «Даско».
Крім цього показав, на підставі розпорядження Київської міської державної адміністрації №977 від 30.07.2007 року в жовтні 2007 року приватне підприємство «ДАСКО» розпочало реконструкцію власного об`єкта нерухомості за адресою: АДРЕСА_1 . У грудні 2008 року, актом державної приймальної комісії засвідчено прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкту за адресою: м. Київ, вулиця Тепловозна, 18 Г. Після реконструкції даного об`єкта нерухомості, підприємство, починаючи з 01.06.2012 року передало даний об`єкта нерухомості в оренду товариству з обмеженою відповідальністю «Комплект інжиніринг». В подальшому стало відомо у відповідності інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, що приміщення перереєстроване з ПП «Даско». Також було отримано інформацію з реєстру майна, щодо реєстраційних дій та перереєстрації вищевказаного нежитлового приміщення, що належить ПП «Даско». Також ОСОБА_4 запевнив, що невідомі особи з метою заволодіння вищевказаним приміщенням підробили підпис колишнього директора приватного підприємства «ДАСКО» ОСОБА_5 з метою заволодіння об`єктом нерухомості за адресою: АДРЕСА_1 .
На даний час, згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру праввласності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборонвідчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, відносно об`єкту нерухомого майна, а саме нежитлової будівлі, реєстраційний номер №000 що за адресою АДРЕСА_1 , були декілька раз перепродані зловмисниками.
Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України заборона користування та розпорядження майном можуть бути застосовані у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, знищення, використання, перетворення, та передачі майна.
06.12.2018 року об`єкт нерухомого майна, а саме нежитлової будівлі, реєстраційний номер №000 що за адресою АДРЕСА_1 , згідно постанови, визнано речовими доказами в рамках кримінального провадження №0009860.
28.11.2018 року ПП «ДАСКО» визнано потерпілим в рамках кримінального провадження №0009860 та представника потерпілого ОСОБА_4 .
Окрім цього в рамках кримінального провадження представник потерпілого ПП «ДАСКО» ОСОБА_4 було заявлено цивільний позов так як неправомірними діями завдано матеріальну шкоду шляхом відчуження майна.
Виходячи з того, що в матеріалах кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав вважати, що виникла необхідність накласти арешт на об`єкт нерухомого майна, а саме нежитлової будівлі, реєстраційний номер №000 що за адресою АДРЕСА_1 , з метою забезпечення збереження речових доказів, запобігання його відчуження та відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення.
Відповідно ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, перетворення, відчуження.

Незастосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту зазначеного майна може призвести до наслідків у вигляді їх перепродажу, що перешкодить кримінальному провадженню. Вищевказані об`єкти нерухомості можуть бути відчужені на користь третіх осіб, що ускладнить та може унеможливити повернення майна законному власнику.

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Вважаю, що підстави на які посилається слідчий для накладення арешту на майно, зазначене в клопотанні, з метою збереження речового доказу є об`єктивними.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 107, 131, 132, 171-173, 309 КПК України,

УХВАЛИВ:

Накласти арешт на об`єкт нерухомого майна, а саме нежитлової будівлі, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна № 000 що за адресою АДРЕСА_1 .

Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту повністю або частково.
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії ухвали.

Слідчий суддя