Справа № 500/5045/18
Провадження № 1-кп/500/211/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2019 року м. Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_3 ,

захисник ОСОБА_4 ,

обвинувачені ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

потерпілий ОСОБА_7 ,

представник потерпілого ОСОБА_8 ,

провівши в місті Ізмаїлі Одеської області відкрите підготовче судове засідання у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0001570, за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеса, громадянин України, ромської національності, без освіти, не працюю-чий, не одружений, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець с. Біленьке, Білгород-Дністровського району, Одеської області, ромської національності, громадянина України, з неповною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 та проживає за адресою: АДРЕСА_3 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ст.198 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 17.06.2018 приблизно о 04 годині разом з особою, провадження відносно якої перебуває на розгляді суду, знаходячись у барі «Шервуд ПАБ», розташованому за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, проспект Миру, № 38-а, спровокували з відвідувачем зазначеного бару - ОСОБА_7 сварку, під час якої особа, провадження відносно якої перебуває на розгляді суду заволодів майном останнього.

Покинувши місце злочину, особа, провадження відносно якої перебуває на розгляді суду 17.06.2018 біля 04 години 30 хвилин, знаходячись у АДРЕСА_4 , разом ОСОБА_6 , достав з гаманця, яким він раніше заволодів та передав останньому частину грошових коштів у сумі 336 гривень.

У свою чергу ОСОБА_6 , достовірно знаючи про те, що грошові кошти у сумі 336 гривень, передані йому отримані злочинним шляхом, прийняв їх для подальшого витрачання на особисті потреби.

На підставі викладеного, ОСОБА_6 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ст. 198 КК України за ознаками - заздалегідь не обіцяне отримання, зберігання майна, завідомо одержаного злочинним шляхом за відсутності ознак легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом.

В судовому засіданні ОСОБА_6 повністю визнав себе винуватим у вчиненні зазначеного злочину та пояснив, що злочин вчинив за вказаних обставин.

27 липня 2018 року між прокурором Ізмаїльської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_3 , з одного боку, та підозрюваним ОСОБА_6 , з іншого, за участю захисника ОСОБА_4 , була укладена угода про визнання винуватості у відповідності до вимог ст. 472 КПК України, та разом з обвинувальним актом направлена до суду, потерпілий ОСОБА_7 не заперечував проти укладання угоди про визнання винуватості.

За умовами вказаної угоди від 27.07.2018 р. прокурор ОСОБА_3 та обвинувачений ОСОБА_6 дійшли згоди щодо істотних для даного кримінального провадження обставин, обов`язків обвинуваченого щодо беззастережного визнання висунутого обвинувачення в повному обсязі у судовому провадженні, а також покарання, яке повинен понести ОСОБА_6 за ст. 198 КК України у вигляді штрафу у вигляді 1 року позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, та покласти на нього обов`язки, передбачені п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.

В угоді передбачені наслідки її укладення та затвердження, встановлені ст. 473 КПК України, а також наслідки її невиконання.

Ухвалюючи вирок, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами та оцінених судом відповідно до ст. 94 КПК, суд дійшов висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 , суд також погоджується з кваліфікацією його дій за ознаками злочину, передбаченого ст. 198 КК, який згідно ст. 12 КК України, є злочином невеликої тяжкості, санкцією ст. 198 КК України передбачене покарання, у тому числі, у виді позбавлення волі.

При цьому судом встановлено, що ОСОБА_6 цілком розуміє права визначені йому, п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид та міру покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом. Обвинувачений ОСОБА_6 погоджується на призначення узгодженої між ним та прокурором міри та виду покарання. Характер взятих обвинуваченим ОСОБА_6 на себе за угодою зобов`язань свідчить про можливість їх виконання.

В судовому засіданні суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови угоди відповідають вимогам КПК України і КК України, інтересам суспільства, узгоджене сторонами покарання відповідає загальним правилам призначення покарань, передбаченим КК, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості. При цьому суд враховує те, що ОСОБА_6 повністю визнав свою вину у вчиненні злочину, щиро розкаявся в його вчиненні, активно сприяв його розкриттю, а також те, що у нього відсутні обставини, що обтяжують його покарання.

Обвинувачений ОСОБА_5 та потерпілий ОСОБА_7 не заперечували проти затвердження угоди про визнання винуватості.

Підстав для відмови в затвердженні угоди, судом не встановлено.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_3 , з одного боку, та обвинуваченим ОСОБА_6 , з іншого, і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 314, ст. ст. 369 371, 373, 374, 475 КПК України, суд

ухвалив:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 27 липня 2018 року, укладену між прокурором ОСОБА_3 , з одного боку, та підозрюваним ОСОБА_6 , з іншого, за участю захисника ОСОБА_4 .

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 198 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання у вигляді позбавлення волі на строк 1 рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком один рік.

На підставі п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_6 періодично являтися до Ізмаїльського міськрайонного відділу пробації Південного міжрегіонального управляння з питань виконання кримінальних та пробації Міністерства юстиції, повідомляти їх про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України в апеляційному порядку до Одеського Апеляційного суду через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Одеським Апеляційним судом.

СУДДЯ

Ізмаїльського міськрайонного суду ОСОБА_1