Подільський районний суд міста Києва
Провадження № 1-КП/758/887/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.11.2018 року Подільський районний суд м. Києва

в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченого - ОСОБА_4 ,
захисника - ОСОБА_5 ,
потерпілого - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні Подільського районного суду міста Києва кримінальне провадження № 0003692, яке надійшло від прокурора з обвинувальним актом відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, ідентифікаційний код НОМЕР_1 ,-

по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.146 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

25.03.2018 в невстановлений час, на парковці ТРЦ Скай Молл, що за адресою м. Київ, проспект Генерала Ватутіна 2-Т, до ОСОБА_4 звернулась особа, матеріали відносно якого виділені в інше кримінальне провадження, із пропозицією здійснити викрадення людини, а саме ОСОБА_6 .
Погодившись на пропозицію, ОСОБА_4 вступив у злочинну змову з двома особами, матеріали відносно яких виділені в інше кримінальне провадження та невстановленою досудовим розслідуванням особою, матеріали відносно якого теж виділені в інше кримінальне провадження, відповідно до умов якої у визначений день він мав перебувати за кермом автомобіля поруч із житлом ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2 , разом із невстановленою досудовим розслідуванням особою, а інші дві встановлені особи, матеріали відносно яких виділені в інше кримінальне провадження мали зупинити потерпілого ОСОБА_6 біля під`їзду вказаного будинку та силою помістити його до салону автомобіля, після чого ОСОБА_4 мав розпочати рух, таким чином покинувши місце вчинення злочину, вилучивши потерпілого проти його волі з місця перебування та перемістивши в інше місце, тобто викравши його.
Реалізуючи свій злочинний умисел, 29 березня 2018 року ОСОБА_4 приблизно о 16:10 годині разом із двома встановленими особами, матеріали відносно яких виділені в інше кримінальне провадження та невстановленою досудовим розслідуванням особою прибув за адресою: м. Київ, пр-т. Свободи 2-В, на автомобілі марки Opel Zafira д.н.з. НОМЕР_2 .
29.03.2018 приблизно о 16 год. 15 хв., у момент, коли потерпілий ОСОБА_6 проходив повз будинок №2-В по проспекту Свободи в місті Києві, до нього підійшли дві встановлені особи, матеріали відносно яких виділені в інше кримінальне провадження та надягнувши йому мішок на голову, застосовуючи фізичну силу заштовхали на заднє сидіння автомобіля марки Opel Zafira д.н.з. НОМЕР_2 за кермом якого знаходився ОСОБА_4 . Після того, як потерпілий ОСОБА_6 , вказані дві встановлені особи, матеріали відносно яких виділені в інше кримінальне провадження, опинилися у салоні автомобіля, ОСОБА_4 розпочав рух та попрямував за межі міста Києва у сторону м. Бориспіль Київської області, таким чином вилучивши потерпілого ОСОБА_6 проти його волі з місця перебування та перемістивши в інше місце, тобто викравши його.
Покинувши територію міста Києва, перебуваючи поза межами міста Києва ОСОБА_6 було переміщено в інший автомобіль, а ОСОБА_4 покинув інших співучасників злочину.
У подальшому, ОСОБА_6 утримувався з обмеженням вільного руху та пересування тривалий період часу до 07:00 год. 30.03.2018.

Ці дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч.2 ст.146 КК України.

21 вересня 2018 року між прокурором і ОСОБА_4 , у присутності захисника, за згодою потерпілого укладено угоду про визнання винуватості, у відповідності до вимог ст.ст. 468, 469, 470 та 472 КПК України.
Згідно даної угоди прокурор та ОСОБА_4 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.2 ст.146 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, ОСОБА_4 беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному діянні. Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 у виді позбавлення волі. В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання.
Відповідно ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
Судом встановлено в судовому засіданні, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченому ч.2 ст.146 КК України, який згідно ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості. У суді останній визнав свою вину. Потерпілий надав прокурору згоду на укладення цієї угоди та підтвердив таку згоду у суді.
Судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені п.п. 1, 4 п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та ОСОБА_4 і призначення узгодженої сторонами міри покарання.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

затвердити угоду від 21.09.2018 р. про визнання винуватості укладену між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.146 КК України та призначити йому покарання за ч.2 ст.146 КК України у виді 3 років позбавлення волі.

Згідно ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку 1 рік.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

На вирок до Київського Апеляційного суду через Подільський районний суд міста Києва може бути подано апеляційну скаргу протягом 30 діб із моменту проголошення вироку.

Суддя: ОСОБА_1