Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/109/19 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 185 (81, 86-1, 140) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.01.2019 м.Кропивницький

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0001717 стосовно обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ,за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні на вирок Ленінського районного суду м. Кіровограда від 13 листопада 2018 року, яким:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровограда, українця, громадянина України, неодруженого, освіта середня спеціальна, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
визнано винним та засуджено за ч. 1 ст. 185 КК України на 2 (два) роки позбавлення волі; за ч. 2 ст. 185 КК України на 4 (чотири) роки позбавлення волі.
На підставі ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено ОСОБА_6 остаточне покарання 4 (чотири) роки позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України його звільнено від відбуття покарання з іспитовим строком на 2 (два) роки та відповідно до вимог ст. 76 КК України покладено обов`язок повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Кіровограда, українця, громадянина України, освіта середня спеціальна, неодруженого, непрацюючого, без місця реєстрації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
08.06.2018 Ленінським районним судом м. Кіровограда за ч.1 ст. 185, ч.2 ст. 185, ст. 70 КК України на 2 роки позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком на 1 рік,
визнано винним та засуджено за ч.2 ст. 185 КК України на 3 (три) роки позбавлення волі.
На підставі ч 4 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за вироком Ленінського районного суду м. Кіровограда від 08.06.2018, більш суворим, що призначене за даним вироком, ОСОБА_7 призначено остаточне покарання 3 (три) роки позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України його звільнено від відбуття покарання з іспитовим строком на 2 (два) роки та відповідно до вимог ст. 76 КК України покладено обов`язок повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання,
Стягнуто солідарно з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в дохід держави процесуальні витрати в сумі 858 (вісімсот п`ятдесят вісім) гривень.
За участі учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_8 ,
захисників адвокатів ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,
обвинувачених - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИЛА:

Згідно вироку суду ОСОБА_6 вчинив: таємне викрадення чужого майна (крадіжка); таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб, а ОСОБА_7 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб.
Кримінальні правопорушення вчинені за таких обставин.
Так, 03.02.2018, приблизно о 04 год 00 хв ОСОБА_6 , проходячи по вул. Вознесенська в м. Кропивницький, поруч з домоволодінням №35, помітивши металеві труби, які слугували огорожею межі вказаного домоволодіння, шляхом вільного доступу демонтував і таємно викрав одну металеву трубу, вагою 15 кг, вартістю 339,65 грн, чим спричинив потерпілому ОСОБА_11 майнову шкоду на вказану суму.
Крім того, 05.02.2018, приблизно о 04 год 00 хв ОСОБА_6 , діючи повторно, з того ж домоволодіння АДРЕСА_3 , шляхом вільного доступу демонтував і таємно викрав одну металеву трубу, вагою 15 кг, вартістю 339,65 грн, чим спричинив потерпілому ОСОБА_11 майнову шкоду на вказану суму.
Крім того, 08.02.2018, приблизно о 04 год 00 хв ОСОБА_6 , діючи повторно, з того ж домоволодіння АДРЕСА_3 , шляхом вільного доступу демонтував і таємно викрав одну металеву трубу, вагою 15 кг, вартістю 339,65 грн, чим спричинив потерпілому ОСОБА_11 майнову шкоду на вказану суму.
Крім того, 16.02.2018, приблизно о 04 год 00 хв ОСОБА_6 , діючи повторно, з того ж домоволодіння АДРЕСА_3 , шляхом вільного доступу демонтував і таємно викрав одну металеву трубу, вартістю 335,38 грн, чим спричинив потерпілому ОСОБА_11 майнову шкоду на вказану суму.
Крім того, 20.02.2018, приблизно о 04 год 00 хв ОСОБА_6 , діючи повторно, з того ж домоволодіння АДРЕСА_3 , шляхом вільного доступу демонтував і таємно викрав одну металеву трубу, вагою 15 кг, вартістю 331,10 грн, чим спричинив потерпілому ОСОБА_11 майнову шкоду на вказану суму.
Також, 07.02.2018, приблизно 05 год 00 хв ОСОБА_7 , діючи повторно, з того ж домоволодіння АДРЕСА_3 , шляхом вільного доступу демонтував і таємно викрав дві металеві труби, вагою 15 кг кожна, вартістю 679,30 грн, чим спричинив потерпілому ОСОБА_11 майнову шкоду на вказану суму.
Крім того, 15.02.2018, приблизно о 11 год 00 хв ОСОБА_7 , діючи повторно, з того ж домоволодіння АДРЕСА_3 , шляхом вільного доступу демонтував і таємно викрав одну металеву трубу, вартістю 335,38 грн, чим спричинив потерпілому ОСОБА_11 майнову шкоду на вищевказану суму.
Крім того, 22.02.2018, приблизно о 04 год 00 хв ОСОБА_7 разом з ОСОБА_6 , діючи повторно, за попередньою змовою групою осіб, з того ж домоволодіння АДРЕСА_3 , шляхом вільного доступу, демонтували і таємно викрали 2 металеві труби, вагою 15 кг кожна, вартістю 662,20 грн, чим спричинили потерпілому ОСОБА_11 майнову шкоду на вищевказану суму.
В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні, не оспорюючи висновку суду щодо доведеності вини обвинувачених та фактичних обставин справи, просить даний вирок районного суду стосовно ОСОБА_6 та ОСОБА_7 скасувати у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність в частині призначеного покарання та ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_6 винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України та призначити покарання за: ч. 1 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком два роки; ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на чотири роки.
На підставі ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_6 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбуття покарання з іспитовим строком на два роки.
Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_6 наступні обов?язки:періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Визнати ОСОБА_7 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на три роки.
На підставі ч 4 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання, що призначено за вироком Ленінського районного суду м. Кіровограда від 08.06.2018, більш суворим, що призначене за даним вироком, призначити ОСОБА_7 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на три роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбуття покарання з іспитовим строком на два роки.
Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_7 наступні обов?язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

В решті вирок районного суду залишити без зміни.

Свої доводи прокурор мотивує тим, що при призначенні покарання та визначення обов`язків, які покладає суд на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, згідно ст. 76 КК України, судом покладено на засуджених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 обов`язок повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

При цьому, районним судом взагалі не застосовано п.1 ч.1 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, що є обов`язковим для застосування у разі звільнення від відбування покарання з випробуванням згідно ч.1 ст. 76 КК України.

Таким чином на думку прокурора, судом не у повній мірі застосовано закон, який підлягає застосуванню, а саме норми ч.1 ст. 76 КК України.

Заслухавши доповідача, в дебатах прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити, пояснення обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , а також їх захисників ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які не заперечували задоволення апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а вирок районного суду - скасуванню з постановленням нового вироку, з таких підстав.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати вирок повністю чи частково та ухвалити новий вирок.

Згідно п.4 ч.1 ст. 409 КПК України, одною з підстав для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.
Як передбаченоп.1 ч.1 ст. 413 КПК України, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення є незастосування судом закону, який підлягає застосуванню.
Також, як визначено у п.4 ч.1 ст. 420 КПК України, що суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції і ухвалює свій вирок у разі неправильного звільнення обвинуваченого від відбування покарання.

В апеляційному суді обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 факт вчинення ними злочинів за обставин, вказаних в обвинувальному акті не оспорювали.
Як встановлено матеріалами кримінального провадження, досудове і судове слідство по ній проведені з дотриманням вимог розділів ІІІ, ІV КПК України.

Викладені у вироку суду висновки про винність обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих їм кримінальних правопорушень ґрунтуються на зібраних по кримінальному провадженню доказах і ніким з учасників судового процесу не оскаржуються.

При призначенні покарання ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , відповідно до вимог ст. 65 КК України, суд першої інстанції правильно врахував тяжкість вчинених ними кримінальних правопорушень, які відносяться до категорії злочинів середньої тяжкості та особу обвинувачених, які неодружені, офіційно не працюють, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не знаходяться, за місцем проживання характеризуються позитивно.
Обставиною, яка пом`якшує покарання є щире каяття обвинувачених, а обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

За таких обставин колегія суддів вважає, що районний суд у достатній мірі врахував обставини, що характеризують особи обвинувачених, а тому правильно прийшов до висновку про можливість їх виправлення без ізоляції від суспільства, звільнивши від відбування призначеного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, оскільки їх виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства.

Разом з тим, перевіркою апеляційних доводів прокурора з приводу неправильного застосування районним судом закону України про кримінальну відповідальність в частині призначеного покарання обвинуваченим, встановлено, що вони є обґрунтованими.

Так, ч.1 ст. 76 КК України визначено два обов?язки, які є обов`язковими при застосуванні у разі звільнення особи від відбування покарання з випробуванням, а саме періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Проте, як вбачається з резолютивної частини вироку (а.к.п.119 т.2), районним судом покладено на обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 лише один обов`язок, а саме повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, а другий обов`язок, передбачений п.1 ч.1 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, застосування якого є обов`язковим у разі звільнення особи від відбування покарання з випробуванням, районним судом взагалі залишений поза увагою.

Враховуючи те, що судом першої інстанції при ухвалені вказаного вироку допущено неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, тому даний вирок суду в частині призначеного покарання, на підставі п. 4 ч.1 ст. 409 КПК України, як незаконний підлягає безумовному скасуванню, з постановленням нового вироку.

Керуючись ст.ст. 373-374, 404, 405, 407, 409, 413, 420 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні - задовольнити.

Вирок Ленінського районного суду м. Кіровограда від 13 листопада 2018 року стосовно ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в частині призначеного покарання скасувати.

Ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України та призначити покарання за: ч. 1 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком 2 (два) роки; ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.
На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_6 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбуття покарання з іспитовим строком на 2 (два) роки.
Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_6 наступні обов?язки:періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання, що призначено за вироком Ленінського районного суду м. Кіровограда від 08.06.2018, більш суворим, що призначене за даним вироком, призначити ОСОБА_7 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбуття покарання з іспитовим строком на два роки.
Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_7 наступні обов?язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

У решті вказаний вирок суду залишити без зміни.
Вирок апеляційного суду набирає законної сили з дня його проголошення і може бути оскаржений в касаційному порядку до Верховного Суду, як до суду касаційної інстанції, протягом трьох місяців з дня його проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

З оригіналом згідно:

Суддя Кропивницького
апеляційного суду ОСОБА_2