ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 663/3459/18
Номер провадження 11-cc/819/168/19 Головуючий в 1-й інстанції : ОСОБА_1
Категорія: ухвала слідчого судді Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 березня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду у складі:

Головуючого: ОСОБА_2

Суддів: ОСОБА_3

ОСОБА_4

При секретарі: ОСОБА_5

За участю прокурора: ОСОБА_6

Захисника: адвоката ОСОБА_7

Підозрюваного: ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Херсонського апеляційного суду матеріали кримінального провадження №0001806 за апеляційними скаргами підозрюваного ОСОБА_8 та захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Скадовського районного суду Херсонської області від 15 лютого 2019 року,

В С Т А Н О В И Л А:
Зазначеною ухвалою слідчого судді задоволено клопотання старшого слідчого СВ Скадовського ВП Новокаховського ВП ГУНП в Херсонській області та відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, тобто до 19 березня 2019 року.

Не погоджуючись із таким судовим рішенням підозрюваний ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам провадження та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, просить ухвалу слідчого судді Скадовського районного суду Херсонської області від 15 лютого 2019 року відносно нього скасувати, постановити нову ухвалу, якою змінити обраний щодо нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на домашній арешт.

Вказує, що слідчим та прокурором не доведена наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України. Інкримінований йому злочин, передбачений ч.3 ст.187 КК України, не вчиняв. Кримінальна справа відносно нього сфальсифікована.

Слідчий суддя не зважив на факт його незаконного затримання та факт пропуску строку органом досудового розслідування.

В поданій апеляційній скарзі захисник підозрюваного ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_7 , посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, просить ухвалу слідчого судді Скадовського районного суду Херсонської області від 15 лютого 2019 року відносно ОСОБА_8 скасувати, постановити нову ухвалу, якою змінити обраний щодо ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на домашній арешт.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги захисник послався на відсутність правових підстав для продовження дії відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Зокрема, вказує на недоведеність існування обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованого йому злочину, а також ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Слідчий суддя не зважив на факт незаконного затримання підозрюваного та факт пропуску процесуального строку органом досудового розслідування.

Суд не взяв до уваги, що підозрюваний має на утриманні матір похилого віку, на час затримання ОСОБА_8 перебував на обліку як безробітний.

Заслухавши суддю - доповідача, підозрюваного, захисника, прокурора, в судових дебатах сторони залишилися на своїх позиціях, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

У відповідності до ст.29 Конституції України та ст.ст.176,177,178 КПК України, право на свободу та особисту недоторканість є одним із найбільш значущих прав людини. Слід врахувати те, що обираючи запобіжний захід - тримання під вартою, обмежуються конституційні права і свободи особи, ще до визнання її винуватою у вчиненні злочину, а запобіжний захід у виді тримання під вартою відповідно до ст.183 КПК України є винятковим і найбільш суворим запобіжним заходом, і застосовується лише тоді, коли є всі підстави вважати, що інші, менш суворі запобіжні заходи можуть не забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків і його належної поведінки. Застосування запобіжного заходу з іншою метою не допускається.

Відповідно до вимог ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.

Згідно з положеннями ч.4, ч.5 ст.199 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу. Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, задовольняючи клопотання старшого слідчого СВ Скадовського ВП Новокаховського ВП ГУНП в Херсонській області про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_8 , слідчий суддя врахував те, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, і підозра у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення підтверджується наведеними у клопотанні слідчого доказами. Крім того, ухвалою слідчого судді Скадовського районного суду Херсонської області від 14 лютого 2019 року продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001806 від 19 листопада 2018 року щодо ОСОБА_8 за ч.3 ст.187 КК України до 19 березня 2019 року (а.п.44-45).

На думку колегії суддів, вагомість доказів, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному ОСОБА_8 , а саме позбавлення волі на строк до дванадцяти років, факт того, що підозрюваний раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності (а.п.46-47), злочин вчинив в період незнятої та непогашеної у встановленому законом порядку судимості, за місцем проживання характеризується посередньо (а.п.50), не працевлаштований, законного джерела доходів не має, відсутність міцних соціальних зв`язків, а також агресивна поведінка підозрюваного під час розгляду клопотання слідчого в суді першої інстанції, що свідчать про те, що ОСОБА_8 перебуваючи на волі, матиме можливість ухилитися від органів досудового розслідування та суду, впливати на потерпілих та свідків, оскільки з доданих до клопотання матеріалів вбачається, що підозрюваний неодноразово в грубій формі погрожував потерпілому, вчинити інше кримінальне правопорушення (а.п.16), а тому доводи апеляційних скарг підозрюваного та захисника про обрання щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді домашнього арешту є безпідставними, оскільки з огляду на викладене встановлені ризики не зменшилися та продовжують існувати, а тому більш м`який вид запобіжного заходу ніж тримання під вартою не зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

В апеляційних скаргах захисника та підозрюваного не міститься відомостей, які б свідчили про наявність у ОСОБА_8 міцних соціальних зв`язків.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, належним чином перевірена та встановлена слідчим суддею при розгляді даного клопотання та раніше вже була предметом перевірки суду першої та апеляційної інстанцій при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Доводи сторони захисту про відсутність доказів вини ОСОБА_8 в інкримінованому кримінальному правопорушенні позбавлені правових підстав. Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя повинен встановити наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує принаймні один з ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а також недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику чи ризиків, зазначених в клопотанні. Слідчий суддя виконав вказані вимоги закону. Питання про доведеність чи не доведеність вини підозрюваного, буде вирішуватися судом першої інстанції при вирішенні справи по суті.

Крім того, як зазначив у своєму рішенні ЄСПЛ у справі «К.Г. проти Німеччини» «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. Крім того, Європейський Суд у своїй практиці неодноразово зазначав, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення.

Отже, на початковій стадії розслідування суд, оцінюючи обґрунтованість підозри, не повинен пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направлені справи до суду.

Відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

На думку колегії суддів, продовжуючи строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_8 , слідчий суддя дотримався принципу співмірності прав підозрюваного та необхідності охорони прав і інтересів суспільства.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано дійшов висновку, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, і ці ризики на момент розгляду клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою підозрюваного, не зменшилися.

Доведеність існування підстав для продовження строку тримання під вартою підозрюваного у зв`язку з неможливістю закінчити досудове розслідування та збирання доказів, також було предметом перевірки слідчого судді як при вирішенні питання про продовження строку досудового розслідування, так і при вирішенні питання про продовження строку дії запобіжного заходу.

Зокрема слідчим суддею враховано, що завершення досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою неможливе у зв`язку з необхідністю проведення ряду процесуальних дій, зокрема отримання висновків призначених у кримінальному провадженні біологічних експертиз з експертною спеціальністю молекулярно-генетичних досліджень.

Під час вивчення матеріалів провадження будь-яких фактів порушення права підозрюваного на свободу та особисту недоторканість, колегією суддів не встановлено.

Що стосується доводів апеляційних скарг підозрюваного та адвоката щодо пропуску органом досудового розслідування процесуальних строків, то вони є безпідставними, оскільки спростовуються матеріалами кримінального провадження. Так, клопотання про продовження ОСОБА_8 строку тримання під вартою слідчим подано у строк встановлений вимогами ч.1 ст.199 КПК України та в межах строку досудового розслідування, який ухвалою слідчого судді Скадовського районного суду Херсонської області від 14 лютого 2019 року продовжено до 19 березня 2019 року.

Таким чином при продовженні строку тримання під вартою слідчим суддею дотримані як вимоги ст.ст.176, 177, 178, 183, 197, 199 КПК України, так й права осіб, гарантовані ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Враховуючи зазначене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість утримання особи під вартою, що не суперечить практиці Європейського суду з прав людини, при цьому дослідивши належним чином всі матеріали провадження та навівши в ухвалі достатні мотиви, у зв`язку із чим підстав для скасування ухвали слідчого судді, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ч.2 ст.376, ст.ст.404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційні скарги підозрюваного ОСОБА_8 та захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Скадовського районного суду Херсонської області від 15 лютого 2019 року відносно ОСОБА_8 - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційній інстанції не підлягає.

Головуючий: ОСОБА_2

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_4