Справа № 0203/3272/2012
УХВАЛА
Іменем України

07 грудня 2018 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області

в складі

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

засудженого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м. Вінниці клопотання захисника ОСОБА_5 поданого в інтересах засудженого

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та проживаючого до засудження АДРЕСА_1

про звільнення від відбуття покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання вироку, -

УСТАНОВИВ:
До Вінницького районного суду Вінницької області надійшло вищевказане клопотання, яке мотивоване тим, його підзахисного ОСОБА_4 , 22.08.2012 року Вінницьким районним судом Вінницької області було визнано винним у вчинені злочину, передбаченого ст.185 ч.2 КК України, та призначено покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України було звільнено від відбування покарання з випробувальним терміном в 3 роки. Відповідно до ст. 76 КК України ОСОБА_4 було зобов`язано: не виїжджати на постійне проживання за межі України без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи чи навчання; періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Також, зазначає, що Тиврівським районним судом Вінницької області, 26.06.2013 року ОСОБА_4 було засуджено за вчинення злочину передбаченого ч.3 от.135 КК України до 5 років позбавлення волі, за ч.1 ст.125 КК України до покарання у вигляді громадських робіт на строк 240 годин, на підставі ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворо покарання більш суворим, призначено остаточне покарання у виді 5 років позбавлення волі, відповідно до ст. 71 КК України приєднано невідбуту частину покарання по вироку Вінницького районного суду від 22.08.2012 року за ст.185 ч.2 КК України та призначено остаточне покарання у виді 8 років позбавлення волі.

Однак, ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 18.09.2013 року вирок Тиврівського районного суду Вінницької області від 26.06.2013 року було змінено та вважається засудженим за вчинення злочину передбаченого ч.3 ст.135 КК України до 5 років позбавлення волі, за ч.1 ст.125 у вигляді громадських робіт на строк 240 годин, на підставі ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначено остаточне покарання у вигляді 5 років позбавлення волі. Згідно п.4 ст.70 КК України вирок Вінницького районного суду Вінницької області від 22.08.2012 року щодо ОСОБА_4 за ч.2 ст.185 КК України виконувати самостійно.

Крім того, захисник ОСОБА_5 в своєму клопотанні в інтересах ОСОБА_4 зазначає, що Тиврівський районний відділ Філії державної установи «Центр пробації у Вінницькій області» Міністерства юстиції України надав інформацію, що ОСОБА_4 перебував на обліку у Тиврівському РП Жмеринського МРВ КВІ УДПтС України у Вінницькій області, як засуджений Вінницьким районним судом 22.08.2012 року за ст.185 ч.2 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі з іспитовим строком на 3 роки. Проте, 19.07.2013 року ОСОБА_4 було знято з обліку у вказаному підрозділі КВІ як засудженого Тиврівським районним судом 26.06.2013 року. На даний час ОСОБА_4 на обліку у Тиврівському районному відділі з питань пробації не перебуває.

Тобто є достовірним та встановленим фактом, що вирок Вінницького районного суду від 22.08.2012 року щодо ОСОБА_4 не виконано.

Таким чином, в зв`язку з вищевикладеним, захисник ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_4 просить звільнити його підзахисного від відбування покарання у зв`язку із закінчення строків давності виконання обвинувального вироку.

Заслухавши думку прокурора, який не заперечував щодо звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання; пояснення захисника ОСОБА_5 та його підзахисного ОСОБА_4 , які підтримали подану заяву, згідно її змісту, дослідивши матеріали особової справи ОСОБА_4 , суд прийшов до висновку, що клопотання захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_4 підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Так, відповідно до п.3 ч.1 ст.80 КК України особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано за п`ять років - у разі засудження до покарання у виді позбавлення волі за злочин середньої тяжкості, а також при засудженні до позбавлення волі на строк не більше п`яти років за тяжкий злочин.

Згідно ч.3 ст.80 КК України вбачається перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені пунктами 1-3 частини першої цієї статті, подвоюються.

Стаття 80 КК України передбачає нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлює імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання.

Положення ст.80 КК України свідчать, що держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання лише у тих випадках, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання.

За таких обставин застосування ст.80 КК України передбачає дослідження та встановлення судом терміну, протягом якого обвинувальний вирок не виконувався, збігу строку давності його виконання та факту ухилення засудженим від його відбування, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності.

Як убачається з матеріалів особової справи ОСОБА_4 , останній 22.08.2012 року був засуджений Вінницьким районним судом Вінницької області за вчинення ним злочину, передбаченого ст.185 ч.2 КК України, та призначено покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України було звільнено від відбування покарання з випробовуваним терміном в 3 роки. Відповідно до ст. 76 КК України ОСОБА_4 було зобов`язано: не виїжджати на постійне проживання за межі України без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи чи навчання; періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Крім того, відповідно до вироку Тиврівського районного суду Вінницької області від 26.06.2013 року ОСОБА_4 було засуджено за вчинення злочину передбаченого ч.3 от.135 КК України до 5 років позбавлення волі, за ч.1 ст.125 КК України до покарання у вигляді громадських робіт на строк 240 годин, на підставі ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворо покарання більш суворим, призначено остаточне покарання у виді 5 років позбавлення волі та відповідно до ст. 71 КК України приєднано невідбуту частину покарання по вироку Вінницького районного суду від 22.08.2012 року за ст.185 ч.2 КК України і призначено остаточне покарання у виді 8 років позбавлення волі.

Ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 18.09.2013 року вирок Тиврівського районного суду Вінницької області від 26.06.2013 року було змінено та ухвалено свій вирок, яким засуджено ОСОБА_4 за вчинення злочину передбаченого ч.3 ст.135 КК України до 5 років позбавлення волі, за ч.1 ст.125 у вигляді громадських робіт на строк 240 годин. На підставі ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначено остаточне покарання у вигляді 5 років позбавлення волі. Згідно п.4 ст.70 КК України вирок Вінницького районного суду Вінницької області від 22.08.2012 щодо ОСОБА_4 за ч.2 ст.185 КК України ухвалено виконувати самостійно.
Відповідно до інформації, наданої Тиврівським районним відділом Філії державної установи «Центр пробації у Вінницькій області» Міністерства юстиції України вбачається, що ОСОБА_4 перебував на обліку у Тиврівському РП Жмеринського МРВ КВІ УДПтС України у Вінницькій області, як засуджений Вінницьким районним судом 22.08.2012 року за ст.185 ч.2 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі з іспитовим строком на 3 роки, однак 19.07.2013 року ОСОБА_4 було знято з обліку у вказаному підрозділі КВІ, як засудженого Тиврівським районним судом 26.06.2013 року. На даний час ОСОБА_4 на обліку у Тиврівському районному відділі з питань пробації не перебуває.

Таким чином, з огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що вирок Вінницького районного суду від 22.08.2012 року щодо ОСОБА_4 не виконано, строк давності виконання обвинувального вироку закінчився, крім того, починаючи з 22.08.2012 року ОСОБА_4 протягом 5 років нових злочинів не вчиняв, тому є всі підстави для звільнення останнього від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.537 ч.2 п.4, ст.539 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Клопотання захисника ОСОБА_5 поданого в інтересах засудженого ОСОБА_4 задовільнити.

Звільнити ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання по вироку Вінницького районного суду Вінницької області від 22.08.2012 року, яким його було засуджено за ст.185 ч.2 КК України, та призначено покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з випробувальним терміном в 3 роки.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Вінницький районний суд Вінницької області протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1