Справа № 307/2046/16-к
Провадження № 1-кп/307/76/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 листопада 2018 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора, ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 , його представника ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Тячів матеріали кримінального провадження про обвинувачення: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з повною загальною середньою освітою, одруженого, не працюючого, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 07 березня 2016 року близько 22 години, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння та знаходячись у приміщенні кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 », яке розташоване по АДРЕСА_2 , під час спільного розпивання спиртних напоїв, розпочав з потерпілим ОСОБА_6 сутичку, у ході якої останній впав на підлогу. Після того ОСОБА_4 , з метою спричинення шкоди здоров`ю, усвідомлюючи протиправність своїх дій, умисно наступив своєю взутою ногою на праву ногу потерпілому ОСОБА_6 , а також наніс йому ще декілька ударів взутою ногою у область правої ноги потерпілого, спричинивши йому тілесні ушкодження у вигляді закритого уламкового внутрісуглобового перелому зовнішнього відросту правої великогомілкової кістки та тіла головки малогомілкової кісті, які згідно висновку судово-медичної експертизи №272 від 18.04.2016 року відносяться до групи тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні вину свою не визнав та пояснив, що 07 березня 2016 року близько 22 години, в кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 » зустрівся з ОСОБА_6 і запропонував йому випити горілки. Вони присіли за столик, а через деякий час зайшли до кафе ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які також присіли за сусідній столик. В ході розмови між ОСОБА_9 та ОСОБА_6 виникли суперечки. Коли сперечалися ОСОБА_6 з ОСОБА_9 ОСОБА_4 просив потерпілого, щоб мовчав і закривав йому рота, але ОСОБА_10 його штовхнув з лавки і він впав на землю. Піднявшись, він пішов до бар-стійки. В цей час ОСОБА_9 піднявся із-за столика і підійшов до ОСОБА_6 та схопив його за руки, після чого останній повалив його на коліно, а потім ОСОБА_9 через плече повалив ОСОБА_6 на землю. Стверджує, що в той час він був біля бар-стійки. Потім підбігла офіціантка та разом з ОСОБА_9 підняли ОСОБА_6 із землі. В той час, коли ОСОБА_9 кидав ОСОБА_11 на землю, ОСОБА_8 там не було, а також йому не відомо, чи могла це все бачити офіціантка. Що далі було, йому не відомо, оскільки пішов додому. Через деякий час йому подзвонив ОСОБА_6 і попросив на лікування гроші, він віддав потерпілому 50 доларів США, а 100 доларів США дав ОСОБА_12 , останній просив гроші за те, що заступався за нього. Стверджує, що ОСОБА_6 не ображав та не наносив йому тілесних ушкоджень, просить виправдати його.

Розглянувши кримінальне провадження, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннь, в судовому засіданні повністю доведена і це стверджується зібраними по справі і дослідженими в судовому засіданні наступними доказами.

Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що 07 березня 2016 року близько 22 години він знаходився в приміщенні кафе «Лі-Анна» в смт. Дубове по вул. Гагаріна, де розмовляв з офіціантом. В дане кафе зайшов ОСОБА_4 і втрутився в їх розмову. Потім вони з ОСОБА_4 замовили горілки та присіли за столик. Після цього, вставши із-за столика, обняли один одного. В цей час, подумавши, що він б`є ОСОБА_4 , із-за другого столика прийшов ОСОБА_9 та схопивши із заді, повалив його на підлогу, але тілесних ушкоджень не наносив. Стверджує, що ОСОБА_4 наступив йому на ногу і почав його копати ногами, і від цих ударів він відразу відчув біль в нозі і почав кричати: «Нога». Тоді ОСОБА_4 сказав йому: «Діду, що ти брешеш». Це все відбувалося в приміщенні кафе декілька хвилин. Потім приїхала скора і відвезла його в лікарню. Коли ОСОБА_9 та ОСОБА_4 дізналися, що нога поломана, тоді почали просити, щоб не викликали поліцію. ОСОБА_4 дав йому 150 доларів США за таксі, що відвезло його в лікарню в Ужгород. Просить суд покарати ОСОБА_4 у відповідності до закону та задовольнити цивільний позов.

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні пояснила, що вона працює офіціантом в кафе «Лі-Анна», яке розташоване в смт. Дубове. 07.03.2016 року у бар зайшов ОСОБА_4 уже будучи на підпитку. В той же час у кафе знаходився ОСОБА_6 , стояв біля бар-стійки. Вони замовили горілки, випили по 50 грам, потім ще замовили по 50 грам горілки і присіли за столик. За столиком вони сиділи один біля одного і якби сварилися, і уже тоді ОСОБА_4 ногами копав потерпілого. Вона підійшла до них і зробила їм зауваження і тоді ОСОБА_4 штовхнув ОСОБА_6 так, що останній впав на землю. Коли ОСОБА_6 лежав на землі, ОСОБА_4 наносив йому ногами тілесні ушкодження по різним частинам тіла, в більшості по спині. А коли ОСОБА_6 підняли, останній сказав, що його болить нога і тоді ОСОБА_14 почав говорити йому: «Що ти, ОСОБА_15 , причиняєшся»,- і вдарив ногою його по нозі.

Свідок ОСОБА_8 у судовому засіданні пояснив, що не пам`ятає точно, коли це було, але десь рік тому назад, він з своїм знайомим ОСОБА_9 зайшли в кафе бар « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що в центрі смт. Дубове. За столиком сиділи ОСОБА_4 та ОСОБА_6 . Вони сиділи до того часу, поки між ними не виникли якісь суперечки, і один одного стусали. ОСОБА_16 підійшов до них, щоб їх розігнати. Хто кого бив він не бачив, оскільки сидів до них спиною. Далі він підійшов до них і забрав ОСОБА_12 . Черевко в цей час уже лежав на землі, а коли його підняли, він почав говорити, що в нього болі в нозі. Після цього, ОСОБА_14 пішов додому, а вони викликали сина ОСОБА_6 та разом поїхали в лікарню. В лікарні лікар їх повідомив, що у ОСОБА_6 перелом ноги.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснив, що 07.03.2016 року він разом зі своїм знайомим ОСОБА_8 зайшли в кафе бар « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що в центрі смт. Дубове. За столиком сиділи ОСОБА_4 та ОСОБА_6 .. Там вони про щось сперичалися. Вони присіли за сусідній столик. Потім він підійшов до столика ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , де потягнув потерпілого, і вони всі троє впали на підлогу. Тоді підійшов до них ОСОБА_8 і забрав його. Після цього, він сів за свій стіл спиною до ОСОБА_4 та ОСОБА_17 , а тому не бачив чи хтось наносив ОСОБА_6 тілесні ушкодження. Пізніше почув, як ОСОБА_17 говорив, що у нього зламана нога. Після цього, як ОСОБА_6 сказав, що у нього зламана нога, ОСОБА_14 пішов додому, а вони викликали швидку. На лікування ОСОБА_6 він дав 20 000 гривень.

Експерт ОСОБА_18 в судовому засіданні пояснила, що огляд потерпілого проводився на стаціонарі в травматологічному відділенні Тячівської районної лікарні. Стверджує, що такий перелом, як у ОСОБА_17 , більш характерно нанесений ногою. Якщо потерпілий впав на землю і на нього впав інший тілом, то там немає такої сили, а тому практично неможливо здійснити такий складний перелом. Експерт підтверджує свій висновок за № 272 від 04.04.2016 року.

Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 14.05.2016 р, ОСОБА_6 показав механізм заподіяння йому тілесних ушкоджень ОСОБА_4 ( Т 1 а.м. 33-36)

Висновком експерта № 272 від 04.04.2016 р. стверджується, що у освідчуваного ОСОБА_6 , 1995 р.н. мали місце тілесні ушкодження у вигляді закритого уламкового внутрісуглобового перелому зовнішнього відростку правої великогомілкової кістки та тіла головки малогомілкової кістки. Вказані вище тілесні ушкодження могли виникнути від дії тупим твердим предметом, можливо при ударі в дану ділянку тіла взутою ногою або ж при здавленні зовнішньої поверхні правого колінного суглобу між землею та ногою під вагою тіла сторонньої особи. Згідно Наказу № 6 п. 2.2.2 МОЗ України від 17.01.1995 р. відносяться до групи тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, так-як при звичайній течії викликає розлад здоров`я більше 21-го дня. Строку події 7 березня 2016 р. вищевказані тілесні ушкодження відповідають. (Т 1 а.м. 40-42).

Оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, які узгоджуються між собою щодо фактичних обставин справи, суд дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфікує за ч. 1 ст. 122 КК України, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечне для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст.121 КК України, але таке , що спричинило тривалий розлад здоров`я.
Таким чином, твердження обвинуваченого та його захисника щодо невинуватості ОСОБА_4 , суд вважає необґрунтованими, оскільки вони спростовуються зібраними по справі вищенаведеними доказами.

При обранні міри покарання обвинуваченому, судом враховується ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, дані про особу обвинуваченого, який по місцю проживання характеризується позитивно, до кримінальної відповідальності притягується вперше.

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого: судом не встановлено.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого: вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи наведене та те, що ОСОБА_4 має на утриманні двох малолітніх дітей, суд вважає, що виправлення ОСОБА_4 можливе без відбування призначеного покарання, а тому його слід звільнити від його відбування з випробуванням.

Щодо цивільного позову ОСОБА_6 , суд вважає, що такий слід задовольнити частково.

Так, при вирішенні цивільного позову потерпілого про відшкодування моральної шкоди, суд враховує фізичні і психічні його страждання у зв`язку з заподіяння йому тілесних ушкоджень, а тому необхідність відновлення душевної рівноваги, суд оцінює в грошовому виразі в розмірі 40 000 ( сорок тисяч ) гривень.

Щодо матеріальної шкоди, суд вважає, що така підтверджена рахунком від №141/03 від 16.03.2016 року та квитанцією від 07.04.2016 року. А тому з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 слід стягнути 28 647 ( двадцять вісім тисяч шістсот сорок сім) грн. матеріальної шкоди.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349, 370, 371, 373-376 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України.

Призначити ОСОБА_4 за ч.1 ст. 122 КК України два роки обмеження волі.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від призначеного покарання, якщо він протягом двох років не вчинить нового злочину.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_6 40 000 ( сорок тисяч ) гривень. моральної шкоди та 28 647 ( двадцять вісім тисяч шістсот сорок сім) грн. матеріальної шкоди.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Закарпатської області через Тячівський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення засудженому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1