Справа № 342/324/17
Провадження № 11-кп/4808/83/18
Категорія ч.1 ст. 105 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2018 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано Франківського апеляційного суду в складі :

головуючого судді ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

секретаря с/з ОСОБА_6 ,

з участю прокурорів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

особи, щодо якої розглянуто клопотання ОСОБА_9 ,

захисника ОСОБА_10 ,

законного представника ОСОБА_11

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції ОСОБА_8 на ухвалу Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 18 вересня 2018 року, якою відмовлено прокурору у задоволенні клопотання про застосування щодо ОСОБА_9 примусових заходів виховного характеру за вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого ст. 194 ч.2 КК України та закрито кримінальне провадження № 0000316 від 13.06.2014 року,-

в с т а н о в и л а:

Вказаною ухвалою відмовлено прокурору у задоволенні клопотання про застосування до ОСОБА_9 примусових заходів виховного характеру за вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого ст. 194 ч. 2 КК України та закрито щодо нього кримінальне провадження № 0000316 від 13.06.2014 року.

З ухвали суду першої інстанції вбачається, що згідно клопотання сторони обвинувачення ОСОБА_9 , до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинив суспільно-небезпечне діяння, яке виразилось в умисному пошкодженні чужого майна, що заподіяло шкоду у великих розмірах шляхом підпалу, за таких обставин.

Так 12 червня 2014 року близько 15 год. ОСОБА_9 разом з неповнолітнім товаришем ОСОБА_12 через віконний отвір проникли в приміщення недобудованого триповерхового житлового будинку ОСОБА_13 , по АДРЕСА_1 . Перебуваючи там за допомогою драбини підлітки піднялися на другий поверх, де в одній з кімнат другого поверху малолітній ОСОБА_9 , за допомогою запальнички, яку приніс з собою, з метою розваги, із хуліганських мотивів, умисно підпалив кульок з будівельним сміттям. Після чого обоє, тим же шляхом покинули будинок.

Внаслідок підпалу в будинку виникла пожежа, якою знищено перекриття між першим та другим поверхом, перекриття між другим поверхом і горищем. Частково пошкоджено віконні та дверні отвори на першому поверсі. З внутрішньої сторони кімнати на другому поверсі і на горищі стіни у кіптяві. Цегляні конструкції деформовані внаслідок високої температури, розтріскані, залишки конструкції перекриття повністю обгорілі. Умисними діями ОСОБА_9 потерпілому спричинено матеріальні збитки на суму 539 253 грн.

Суд своє рішення мотивував тим, що дійшовши висновку про вчинення ОСОБА_9 умисного пошкодження чужого майна, що заподіяло шкоду у великих розмірах шляхом підпалу, та кваліфікуючи його дії за ст. 194 ч.2 КК України, стороною обвинувачення в клопотанні про застосування заходів виховного характеру не наведено жодних обґрунтувань цьому висновку та не зазначено, у чому, на думку сторони обвинувачення, проявився умисел у пошкодженні майна його причинно-наслідковий зв`язок, хоча ці ознаки є обов`язковими ознаками об`єктивної сторони умисного пошкодження чужого майна, що заподіяло шкоду у великих розмірах шляхом підпалу і підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а відповідно і належному мотивуванню у вироку суду.

Суд також звертає увагу на те, що стороною обвинувачення у судовому засіданні не надано жодного процесуального документа (клопотання, постанови, ухвали) щодо надання ОСОБА_13 статусу потерпілого у кримінальному провадженні № 0000136, крім цього відомості до ЄРДР по факту пожежі було внесено на підставі рапорту головного інспектора Городенківського РВ УДСНС ОСОБА_14 , сам ОСОБА_13 не звертався із заявою про вчинення щодо нього кримінального правопорушення чи заявою про залучення його до провадження як потерпілого, що вказує на процесуальну відсутність його як особи, якій у встановленому КПК України порядку надано статус потерпілої.

Таким чином, суд фактично визнає не допустимими усі докази щодо умисного пошкодження малолітнім ОСОБА_9 чужого майна, що заподіяло шкоду у великих розмірах шляхом підпалу, які були надані стороною обвинувачення в підтвердження його вини.

В апеляційній скарзі прокурор, вважає що ухвала Коломийського міськрайонного суду від 18.09.2018 року підлягає скасуванню у зв`язку із неповнотою судового розгляду, невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Зазначає, що відмовляючи у задоволенні клопотання суд першої інстанції безпідставно прийшов до висновку про визнання недопустимими низки доказів з підстав не відкриття їх стороною обвинувачення стороні захисту та відсутності в реєстрі матеріалів досудового розслідування, доданих до клопотання про застосування до ОСОБА_9 примусових заходів виховного характеру, а саме висновку експерта № 10- Б від 11.04.2016 року, звіту про оцінку майна, складеного ТзОВ «Експерт ІН», копії договору дарування, укладеного між ОСОБА_15 та ОСОБА_13 , так як прокурором було надано сторонам доступ до матеріалів досудового розслідування кримінального провадження № 0000136 в підшитому та пронумерованому вигляді в 1 томі на 107 аркушах, що підтверджується їх підписами в протоколі про надання доступу до матеріалів досудового розслідування від 16.04.2015 року.

Окрім цього, вказує, що твердження суду про те, що стороною обвинувачення не надано жодного процесуального документа щодо надання ОСОБА_13 статусу потерпілого у кримінальному провадженні № 0000136 є необґрунтованим, оскільки ОСОБА_13 кримінальним правопорушенням завдано шкоду, в матеріалах судової справи міститься пам`ятка суду про права та обов`язки потерпілого ОСОБА_13 у кримінальному провадженні, також ОСОБА_13 в якості потерпілого допитувався як під час досудового розслідування так і під час судового розгляду.

Просить скасувати ухвалу Коломийського міськрайонного суду від 18.09.2018 року та ухвалити нову ухвалу, якою застосувати щодо ОСОБА_9 примусові заходи виховного характеру у виді застереження.

Обмежити ОСОБА_9 дозвілля та встановити особливі вимоги до його поведінки, а саме заборонити перебування ОСОБА_9 поза житловим приміщенням за місцем його проживання у вечірній час із 22.00 до 06.00 години на строк до досягнення повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Захисник ОСОБА_16 в інтересах ОСОБА_9 подав заперечення на апеляційну скаргу прокурора, вважає її необгрунтованою та безпідставною, оскільки в порушення вимог ст. 86 та ст. 87 КПК України прокурором не було надано суду жодного процесуального документа та не вказано яким чином стороною обвинувачення здобуто звіт про оцінку майна, висновок експерта № 10-Б від 11.04.2016 року, копію договору дарування укладеного між ОСОБА_13 та ОСОБА_15 . Окрім цього зазначає, що стороною обвинувачення не було надано суду жодних доказів, які б підтвердили, що пожежа сталася саме в наслідок недопалків від сигарет чи підпаленого пакета. Просить в задоволенні апеляційної скарги прокурора відмовити, а ухвалу Коломийського міськрайонного суду від 18.09.2018 року залишити без змін.

Під час апеляційного розгляду:

- прокурори, підтримали подану апеляційну скаргу просили її задовольнити, а ухвалу Коломийського міськрайонного суду від 18.09.2018 року скасувати;

- ОСОБА_9 та його захисник ОСОБА_10 , законний представник ОСОБА_11 , заперечили з приводу поданої апеляційної скарги прокурора, просили залишити її без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін;

- представник служби у справах дітей Городенківської райдержадміністрації ОСОБА_17 в судове засідання не з`явився, однак подав письмову заяву в якій просить розгляд справи проводити без його участі, з приводу поданої апеляційної скарги прокурора заперечує.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників апеляційного провадження, перевіривши матеріали клопотання, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу прокурора слід задовольнити частково, виходячи із наступного.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Згідно ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Даних вимог закону суд першої інстанції не дотримався.

Так, статтею 290 ч.ч.2-4 встановлено, що прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний надати доступ до матеріалів досудового розслідування, які є в його розпорядженні, у тому числі будь-які докази, які самі по собі або в сукупності з іншими доказами можуть бути використані для доведення невинуватості або меншого ступеня винуватості обвинуваченого, або сприяти пом`якшенню покарання. Прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний надати доступ та можливість скопіювати або відобразити відповідним чином будь-які речові докази або їх частини, документи або копії з них, а також надати доступ до приміщення або місця, якщо вони знаходяться у володінні або під контролем держави, і прокурор має намір використати відомості, що містяться в них, як докази у суді. Надання доступу до матеріалів включає в себе можливість робити копії або відображення матеріалів.

Згідно ст. 290 ч.11 КПК України, сторони кримінального провадження зобов`язані здійснювати відкриття одне одній додаткових матеріалів, отриманих до або під час судового розгляду. Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, на виконання зазначених вимог закону, прокурором прокуратури Городенківського району Івано-Франківської області ОСОБА_18 , ОСОБА_9 , його законному представнику ОСОБА_11 та захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів виховного характеру ОСОБА_10 , надано доступ до матеріалів досудового розслідування кримінального провадження № 50000136 в підшитому та пронумерованому вигляді в 1 тому на 107 аркушах, що підтверджується їх підписами в протоколі про надання доступу до матеріалів досудового розслідування від 16.04.2015 року, який міститься в матеріалах судової справи (Т.1 а.с.187). Висновок судового експерта № 10-Б від 11.04.2016 року щодо визначення розміру шкоди у кримінальному провадженні, який зроблений на виконання ухвали Городенківського районного суду від 10.09.2015 року про призначення судової експертизи, за клопотанням прокурора, постановленої у відповідності до ст.ст. 242, 332 КПК України, для визначення розміру матеріальних збитків, заподіяних майну об`єкту нерухомості, що належить ОСОБА_13 (Т.1 а.с.206-208).

Вказаний висновок судового експерта за результатами проведеної експертизи було оголошено усім сторонам в ході судового розгляду кримінального провадження Городенківським районним судом 02.06.2016 року та долучено судом до матеріалів кримінального провадження. Крім того, зазначений висновок судового експерта також оголошувався в ході судового засідання Коломийським міськрайонним судом 12.01.2018 року. Водночас, згідно мотивувальної частини ухвали Городенківського районного суду від 10.09.2015 року, на вимогу суду потерпілий ОСОБА_13 подав оригінал звіту про оцінку майна, складеного ТзОВ «Експерт ІН» на підставі договору № VІІІ 5092014-012 від 15.09.2014 року (Т.1 а.с.225-226), що є ідентичним оригіналу звіту про оцінку майна, складеного ТзОВ «Експерт ІН» під час досудового розслідування, оскільки на час призначення експертизи в пошкодженому шляхом підпалу будинку частково вже були проведені відновлювальні роботи, а фотографії, де зафіксований будинок після пошкодження його підпалом містились у вказаному звіті. При цьому, слід зауважити, що призначена згідно ухвали суду від 10.09.2015 року експертиза проводилась тим самим експертом Івано-Франківського НДЕКЦ ОСОБА_19 , який проводив пожежно-технічну експертизу під час досудового розслідування. Таким чином, на думку колегії суддів, твердження сторони захисту щодо не відкриття стороною обвинувачення матеріалів досудового розслідування є безпідставними, а висновок суду щодо визнання недопустимими низки доказів з підстав не відкриття їх стороною обвинувачення стороні захисту, є помилковим.

Крім того, відмовляючи у задоволення клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру щодо ОСОБА_9 за вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого ст. 194 ч.2 КК України, суд прийшов до переконання про недоведеність умислу щодо умисного знищення та пошкодження ОСОБА_9 чужого майна, що заподіяло шкоду у великих розмірах, вчинене шляхом підпалу. Таке твердження суду колегія суддів вважає передчасним, оскільки суб`єктивна сторона злочину, передбаченого ст. 194 ч.2 КК України характеризується умисною формою вини прямий або непрямий умисел. Водночас 03.11.2017 року судом допитувався в присутності свого законного представника ОСОБА_20 , неповнолітній свідок ОСОБА_21 , однак даним показанням вказаного свідка суд першої інстанції не надав жодної оцінки. Окрім цього, у своєму рішенні суд також зазначає, що стороною обвинувачення у судовому засіданні не наведено жодного процесуального документа щодо надання ОСОБА_13 статусу потерпілого у цьому кримінальному провадженні. Відповідно до ст. 55 ч.ч. 1,7 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної фізичної або майнової шкоди. Якщо особа не подала заяву про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяву про залучення її до провадження як потерпілого, то слідчий, прокурор, суд має право визнати особу потерпілою лише за її письмовою згодою. За відсутності такої згоди особа в разі необхідності може бути залучена до кримінального провадження як свідок. Колегія суддів зазначає, що в будь-якому разі, ОСОБА_13 кримінальним правопорушенням заподіяно шкоду. В матеріалах кримінального провадження міститься пам`ятка про права та обов`язки потерпілого ОСОБА_13 у кримінальному провадженні. Крім цього, ОСОБА_13 в якості потерпілого допитувався, як під час досудового розслідування (протокол допиту потерпілого від 04.08.2014 року, про що зазначено в п.4 розділу І реєстру матеріалів досудового розслідування, доданого до клопотання про застосування щодо ОСОБА_9 примусових заходів виховного характеру), так і під час судового розгляду кримінального провадження. Тобто, в ході судового розгляду, суд першої інстанції не заперечував його статусу, як потерпілого, а в подальшому це оспорив, тобто допустив суперечності у своїх висновках. Зазначене свідчить про те, що суд першої інстанції ухвалив рішення, при цьому допустивши неповноту судового розгляду, прийшов до хибних висновків, викладених в ухвалі, фактичним обставинам кримінального провадження та істотно порушив вимоги кримінального процесуального закону. Відповідно до вимог КПК України, дослідженим обставинам має бути надана належна правова оцінка та забезпечено прийняття законного та неупередженого рішення. Колегія суддів вважає, що поверхове з`ясування судом першої інстанції обставин призвело до того, що його висновок не ґрунтується на повному, об`єктивному і всебічному дослідженні усіх доказів.

Неухильне дотримання, передбачених законних вимог є неодмінною умовою повного, всебічного й об`єктивного дослідження обставин справи, встановлення істини в справі й прийняття правильного рішення. Відповідно до ст. 409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення судом апеляційної інстанції є, зокрема, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що місцевим судом були допущені істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили суду ухвалити законне і обґрунтоване рішення, і які не можуть бути усунуті при апеляційному розгляді, а тому необхідно призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

При новому розгляді в суді першої інстанції необхідно врахувати вище наведене, ретельно перевірити доводи сторін, та з урахуванням усіх встановлених обставин прийняти законне, обґрунтоване, вмотивоване та справедливе рішення.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 412, 415, 418, 419, КПК колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 - задовольнити частково. Ухвалу Коломийського міськрайонного суду від 18 вересня 2018 року щодо ОСОБА_9 - скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий ОСОБА_3

Судді ОСОБА_4 ОСОБА_5