ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/817/78/18 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - запобіжний захід
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 грудня 2018 р. Колегія суддів судової палати в кримінальних справах Тернопільського апеляційного суду в складі:

Головуючого - ОСОБА_2

Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю - прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

при секретарі ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференцзвязку в приміщенні Тернопільського апеляційного суду матеріали за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_7 ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 08 грудня 2018 року,

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 08 грудня 2018 року задоволено клопотання слідчого СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області, погоджене прокурором Тернопільської місцевої прокуратури, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полтава Полтавської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого, останній раз вироком Овідіопольського районного суду Одеської області від 24 січня 2018 року за ч.1 ст.185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 рік та звільненого від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з випробуванням строком на 1 рік,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, та застосовано запобіжний захід - тримання під вартою із визначенням розміру застави в сумі 35 240 грн. із покладенням на нього відповідних обовязків у випадку її внесення.

Датою закінчення дії ухвали зазначено 23 год 59 хв. 01 лютого 2019 р.

Як вбачається з клопотання та доданих до нього матеріалів, слідчим СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003580 від 06 грудня 2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України.

У клопотанні зазначено, що 06 грудня 2018 близько 12 год. 50 хв. у ОСОБА_7 , судимого за вчинення злочинів проти власності, судимість за які не знята та не погашена у встановленому законом порядку, який перебував на території міжміського автовокзалу «Тернопіль», що по вул. Анатолія Живова, 7 в м. Тернополі, виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, 06 грудня 2018 року о 12 години 55 хвилин ОСОБА_7 , перебуваючи на території міжміського автовокзалу «Тернопіль», що по вул. Анатолія Живова, 7 в м. Тернополі, переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає та його дії не будуть помічені сторонніми особами, шляхом вільного доступу таємно викрав із салону рейсового автобуса марки «Газель» білого кольору із номерним знаком НОМЕР_1 сполученням «Борщів-Тернопіль», що знаходився у зоні висадки пасажирів автовокзалу, паперовий конверт, в якому містилися грошові кошти у сумі 300 євро, паспорт громадянина України для виїзду за кордон, виданий на ім`я ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (серія НОМЕР_2 ), а також Permesso Di Soggiorno видане на ім`я ОСОБА_10 (серія НОМЕР_3 ).

Із викраденим майном ОСОБА_7 із місця вчинення злочину втік, спричинивши своїми умисними діями потерпілій ОСОБА_11 матеріальну шкоду на суму 300 євро, що згідно курсу НБУ станом на 06 грудня 2018 року становить 9529 грн. 06 коп.

Задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя, врахувавши те, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 5 років, раніше неодноразово вчиняв кримінальні правопорушення проти власності, є судимим, на шлях виправлення не став та вчинив новий злочин проти власності під час відбування іспитового строку, прийшов до висновку про неможливість застосування більш мякого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою із визначенням суми застави, яка достатньою мірою буде гарантувати виконання ОСОБА_7 покладених на нього обовязків.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду першої інстанції, захисник підозрюваного ОСОБА_7 - ОСОБА_6 подала змінену апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати, оскільки вважає її незаконною та необгрунтованою, та постановити нову ухвалу, якою запобіжний захід підозрюваному ОСОБА_7 змінити на цілодобовий домашній арешт.

Зокрема зазначає, що для обґрунтування підозри слідчим до клопотання надано протокол допиту потерпілої ОСОБА_11 , протокол допиту свідка ОСОБА_12 , які вказують про те, що водій рейсового автобуса ОСОБА_12 06 грудня 2018 р. отримав від ОСОБА_13 конверт білого кольору із паспортом на ім`я ОСОБА_11 та 300 євро., а також протокол огляду відеозапису, з якого вбачається, що невстановлена особа чоловічої статі підходить до передніх пасажирських дверей автобуса марки «Газель» білого кольору із номерним знаком НОМЕР_1 , заходить у салон автобуса, пробувши декілька секунд, виходить і йде у напрямку до автовокзалу «Тернопіль».

Однак жоден із зазначених доказів не вказують на причетність підозрюваного ОСОБА_7 до інкримінованого йому злочину.

Також зазначає, що у клопотанні слідчого, крім наявної обґрунтованої підозри, зазначено про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме: можливості переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду та вчиняти інші кримінальні правопорушення. З наявністю зазначених ризиків погодився слідчий суддя, однак жоден із ризиків не є обґрунтованим.

Вказує, що зазначені ризики є надуманими, оскільки ні у клопотанні, ні у судовому засіданні слідчим не обґрунтовано наявність вказаних ризиків, натомість наводиться лише та обставина, що підозрюваний ОСОБА_7 раніше судимий, а також те, що санкція статті, за якою підозрюється останній, передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років.

Стверджує, що слідчий суддя не врахував того, що підозрюваний ОСОБА_7 має постійне місце проживання, є студентом 4 курсу Полтавської державної аграрної академії факультету економіки та менеджменту за спеціальністю «Економіка підприємництва», що підтверджується довідкою від 07.12.2018 р. за № 77, виданою Полтавською державною аграрною академією, а на його утриманні знаходиться непрацездатна матір, ОСОБА_14 , 1950 року народження, та бабця; ОСОБА_7 хворіє на гепатит «С» та повинен пройти у грудні цього року планове лікування; шкода потерпілій ОСОБА_11 відшкодована повністю.

Вважає, що застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту у вечірню пору доби буде достатнім для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Заслухавши доповідь судді, підозрюваного та його захисника, які просили задовольнити змінену апеляційну скаргу захисника із наведених в ній мотивів, прокурора, який заперечував проти задоволення вказаної апеляційної скарги, вважаючи ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, вивчивши матеріали судового провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника підозрюваного ОСОБА_7 - ОСОБА_6 задоволенню не підлягає.

Як вбачається з ухвали слідчого судді та матеріалів справи, слідчим СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003580 від 06 грудня 2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.

06 грудня 2018 року о 18 годині 10 хвилин ОСОБА_7 затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення в порядку ст. 208 КПК України.

07 грудня 2018 року слідчим СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області, за погодженням з прокурором Тернопільської місцевої прокуратури повідомлено ОСОБА_7 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно.

Того ж дня слідчим СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області, за погодженням з прокурором Тернопільської місцевої прокуратури звернувся до слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду із клопотанням про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_15 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, мотивуючи його тим, що він обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, а також наявні ризики, передбачені ст.177 КПК України, тому з метою виконання підозрюваним процесуальних обов`язків в даному кримінальному провадженні його під час досудового розслідування належить утримувати під вартою.

08 грудня 2018 р. ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду вказане клопотання задоволено та застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою із визначенням розміру застави в сумі 35 240 грн. з покладенням на нього відповідних обовязків.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у виді взяття під варту для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

За результатами апеляційного перегляду ухвали слідчого судді місцевого суду встановлено, що зазначені вимоги кримінального процесуального закону слідчим суддею належно дотримані.

Обираючи відносно підозрюваного запобіжний захід у виді взяття під варту, суд перевірив, що в матеріалах провадження є достатні дані, що підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України. Вагомість наявних доказів вчинення підозрюваним кримінального правопорушення доведена прокурором та сумнівів не викликає.

Під час розгляду клопотання, як того вимагає закон, слідчий суддя встановив наявність достатніх підстав вважати, що обставини, визначені п. п. 1-3, ч. 1 ст. 194 КПК України, які свідчать про наявність встановлених стороною обвинувачення ризиків у даному кримінальному провадженні, достовірність підозри, недостатність застосування менш суворого запобіжного заходу для запобігання наявним ризикам - є обґрунтованими, оскільки вони належним чином вмотивовані та доведені прокурором, при цьому підтверджуються матеріалами справи. Обґрунтовуючи свої висновки, слідчий суддя місцевого суду в сукупності із зазначеним врахував тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , відомості про його особу, спосіб життя та соціальні звязки.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправданим за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи (Лабіта проти Італії № 26772/95).

З урахуванням викладеного, на думку колегії суддів, слідчий суддя дійшов правильного висновку про необхідність застосування виняткового запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 , оскільки встановлені судом обставини достатньо переконливо підтверджують, що менш суворі запобіжні заходи не можуть забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків в даному кримінальному провадженні.

При цьому, застосувавши до підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою, слідчий суддя при розгляді клопотання слідчого, врахувавши конкретні обставини кримінального провадження, також дійшов вірного висновку щодо можливості визначення підозрюваному ОСОБА_7 розміру застави саме в сумі 35 240 грн.

Колегія суддів вважає, що, враховуючи суспільну небезпеку вчиненого злочину, інші дані про її особу, які наведені у клопотанні слідчого та яким під час судового засідання слідчим суддею була надана вірна оцінка, на даному етапі розслідування лише такий запобіжний захід із встановленням розміру застави у вказаній сумі з покладенням на неї відповідних обовязків, у разі внесення такої зможе дієво запобігти ризикам, доведеним прокурором, що виключає собою можливість застосування відносно підозрюваної більш м`якого запобіжного заходу.

Крім того, слідчий суддя також правильно звернув увагу і на те, що ОСОБА_7 , будучи неодноразово судимим, обґрунтовано підозрюваний у вчиненні нового злочину проти власності під час відбування іспитового строку, призначеного вироком Овідіопольського районного суду Одеської області від 24 січня 2018 року, що, на думку колегії суддів, свідчить про його підвищену суспільну небезпеку як особи, яка, перебуваючи на волі, може продовжити вчиняти й інші кримінальні правопорушення, отже, вказує на наявність ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України.

За таких обставин ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог статті 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її скасування та обрання підозрюваному ОСОБА_7 більш мякого запобіжного заходу, про що йдеться в апеляційній скарзі захисника, колегія суддів не знаходить.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не виявлено.

Враховуючи викладене, колегія суддів апеляційного суду дійшла остаточного висновку про залишення апеляційної скарги захисника підозрюваного ОСОБА_7 без задоволення.

Керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 183, 184, 193, 194, 309, 407 ч. 3 п. 1, ч.1 418, 422 КПК України, колегія суддів судової палати в кримінальних справах Апеляційного суду Тернопільської області -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 08 грудня 2018 року про обрання підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою - без змін.

Ухвала Апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи