Справа № 522/2382/18
Провадження по справі № 1-кс/522/3283/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31.05.2018 року м. Одеса
Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , розглянувши клопотання слідчого в ОВС СВ прокуратури області ОСОБА_2 , про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий в ОВС СВ прокуратури області ОСОБА_2 звернувся до суду із клопотанням, погодженим із прокурором, про накладення арешту на майно (із тимчасовим позбавленням права на його відчуження, розпорядження та користування), а саме на наступні транспортні засоби:
- автомобіль марки BMW 330, реєстраційний номер Естонії НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_2 , ввезений на митну територію України в режимі транзит 12.01.2016 в п/п Шегині Медика (в зоні діяльності Львівської митниці ДФС) громадянином України ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 ) закордонний паспорт НОМЕР_3 виданий 08.08.2015.

- автомобіль марки VW «PASSAT», реєстраційний номер Естонії НОМЕР_4 , VIN-код НОМЕР_5 , ввезений на митну територію України в режимі транзит 01.04.2016 в п/п „Шегині Медика (в зоні діяльності Львівської митниці ДФС) громадянином України ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 ) закордонний паспорт НОМЕР_3 виданий 08.08.2015.

- автомобіль марки ALFA ROMEO 147, реєстраційний номер Естонії НОМЕР_6 , VIN-код НОМЕР_7 , ввезений на митну територію України в режимі транзит 01.04.2016 в п/п „Шегині Медика (в зоні діяльності Львівської митниці ДФС) громадянином України ОСОБА_4 ( АДРЕСА_2 ) закордонний паспорт НОМЕР_8 виданий 24.04.2007.

- автомобіль марки MERCEDES-BENZ E 320, реєстраційний номер Естонії НОМЕР_9 VIN-код НОМЕР_10 , ввезений на митну територію України в режимі транзит 01.02.2016 в п/п „Шегині Медика (в зоні діяльності Львівської митниці ДФС) громадянином України ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 ) закордонний паспорт НОМЕР_3 виданий 08.08.2015.

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на наступне.

Другим слідчим відділом управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.07.2017 за № 0000969 за ознаками ч. 2 ст. 364 КК України стосовно службових осіб Одеської митниці ДФС. Згідно з ч. 1 ст. 380 МКУ тимчасове ввезення громадянами нерезидентами на митну територію України транспортних засобів особистого користування дозволяється на строк до одного року. Цей строк може бути продовжено органами доходів і зборів з урахуванням дії обставин непереборної сили та особистих обставин громадян, які ввезли такі транспортні засоби, за умови документального підтвердження цих обставин, але не більш як на 60 днів.

В п. 60 ст. 4 МКУ зазначено, що транспортні засоби особистого користування - наземні транспортні засоби товарних позицій 8702, 8703, 8704 (загальною масою до 3,5 тонни), 8711 згідно з УКТ ЗЕД та причепи до них товарної позиції 8716 згідно з УКТ ЗЕД, плавучі засоби та повітряні судна, що зареєстровані на території відповідної країни, перебувають у власності або тимчасовому користуванні відповідного громадянина та ввозяться або вивозяться цим громадянином у кількості не більше однієї одиниці на кожну товарну ПОЗИЦІЮ виключно для особистого користування, а не для промислового або комерційного транспортування товарів чи пасажирів за плату або безоплатно.

Отже, громадяни-нерезиденти можуть тимчасово ввозити на митну територію України ТЗ особистого користування у кількості не більше однієї одиниці на кожну товарну позицію.

У зв`язку з викладеним, у органу досудового розслідування виникла необхідність у накладанні арешту на вказане в клопотання слідчого майно.

Прокурор, слідчий, в судове засідання не з`явились та не надали слідчому судді матеріали кримінального провадження, а також інші необхідні документи в обґрунтування поданого клопотання.

Дослідивши надані матеріали, якими обґрунтовано доводи клопотання, приходжу до висновку, що у задоволенні клопотання необхідно відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову. стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження. Слідчий, чи прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладене арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1)збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України, у випадку необхідності збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що вказане майно є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Вимоги ч.2 ст.171 КПК України передбачають вичерпний перелік відомостей, які повинні бути зазначені у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна, а саме: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;2) перелік і види майна, що належить арештувати;3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.

Під час розгляду клопотання прокурора наведених правових підстав та мети арешту зазначеного у клопотанні майна не встановлено.

Так, власники майна не є підозрюваними чи обвинуваченими у кримінальному провадженні, що унеможливлює накладення арешту на майно з метою забезпечення можливої його конфіскації. Будь-яких доказів того, що зазначене майно може бути пошкоджено чи знищено, не надано.

За таких обставин застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження може призвести до порушення прав та обмеження правомірної підприємницької діяльності особи (власника майна).

Таким чином, у зв`язку з тим, що прокурор, слідчий в судове засідання не з`явились, не надали необхідні слідчому судді документи в обґрунтування своїх вимог, а саме щодо необхідності накладення арешту на вказане в клопотанні майно, його мету та цілі, приходжу до висновку, що у задоволенні клопотання про накладення арешту на майно необхідно відмовити.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 167, 168, 170-173 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання слідчого в ОВС СВ прокуратури області ОСОБА_2 - відмовити з підстав, викладених в мотивувальній частині ухвали слідчого судді.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Одеської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1
31.05.2018