Справа № 304/428/19
Провадження № 1-кп/304/121/2019
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 травня 2019 рокум. Перечин

Перечинський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю обвинувача прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000054 від 08 лютого 2019 року по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

З обвинувального акту вбачається, що 07 лютого 2019 року біля 21.00 год ОСОБА_4 , знаходячись всередині автомобіля марки «ЗАЗ Славута», номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_5 , який було зупинено працівниками поліції по вул. Будівельників у м. Перечин Закарпатської області, на відстані біля 20 м від магазину «Фенікс», без передбаченого на те дозволу, умисно зберігав при собі у двох паперових згортках білого кольору подрібнену речовину зеленого кольору рослинного походження, яка згідно висновку експерта №6/161 від 18 лютого 2019 року є канабісом, який відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонений, загальною масою в перерахунку на суху речовину 9,1022 г.

Кримінальна відповідальність за вказаний злочин передбачена ч. 1 ст. 309 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 заявив клопотання про залучення захисника, так як у зв`язку з важким матеріальним становищем не може залучити його самостійно.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні проти задоволення клопотання обвинуваченого не заперечив.

Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, прийшов до наступного висновку.

Так, згідно п. «d» ч. 3 ст. 14 Міжнародного пакту про громадські і політичні права, прийнятого 16 грудня 1966 року Генеральною Асамблеєю ООН та ратифіковано 19 жовтня 1973 року, кожен має право при розгляді будь-якого пред`явленого йому кримінального обвинувачення як мінімум на такі гарантії на основі цілковитої рівності:бути судженим в його присутності і захищати себе особисто або за посередництвом обраного ним захисника; якщо він не має захисника, бути повідомленим про це право і мати призначеного йому захисника в будь-якому разі, коли інтереси правосуддя того вимагають,безплатно для нього в усякому такому випадку, коли у нього немає достатньо коштів для оплати цього захисника.

Відповідно до п. «с» ч. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, учиненої в Римі від 04 листопада 1950 року, ратифікованої 17 липня 1997 року, кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або - за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя.

Разом з цим, як убачається з практики Європейського Суду з прав людини, зокрема рішення від 21 квітня 2011 року в справі «Нечипорук і Йонкало проти України» суд наголосив, що, хоча право кожного обвинуваченого у вчиненні злочину на ефективний захист, наданий захисником, який, у разі необхідності, призначається офіційно, не є абсолютним, воно є однією з основних ознак справедливого судового розгляду (див. рішення у справі «Кромбах проти Франції» (Krombach v. France), N 29731/96, п. 89, ECHR 2001-II). Як правило, доступ до захисника має надаватися з першого допиту підозрюваного працівниками міліції, за винятком випадків, коли за конкретних обставин відповідної справи продемонстровано, що існують вагомі підстави для обмеження такого права (див. рішення у справі «Сальдуз проти Туреччини» (Salduz v. Turkey) [ВП], N36391/02, п. 55, від 27 листопада 2008 року). Право на захист буде в принципі непоправно порушено, якщо викривальні показання, отримані під час допиту правоохоронними органами без доступу до захисника, використовуватимуться з метою її засудження (див. там само).

Статтею ст. 59 Конституції України кожному гарантовано право на правову допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Для забезпечення права на захист від обвинувачення та надання правової допомоги при вирішенні справ у судах та інших державних органах в Україні діє адвокатура.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 49 КПК України суд зобов`язаний забезпечити участь захисника у кримінальному провадженні у випадку, якщо підозрюваний, обвинувачений заявив клопотання про залучення захисника, але за відсутністю коштів чи з інших об`єктивних причин не може його залучити самостійно.

Оскільки обвинувачений бажає мати захисника у вказаному кримінальному провадженні, однак не має коштів для оплати праці адвоката, суд приходить до висновку про необхідність призначення йому такого через Регіональний центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Закарпатській області.

Керуючись п. «d» ч. 3 ст. 14 Міжнародного пакту про громадські і політичні права, п. «с» ч. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 59 Конституції України, статтями 42, 48, 49 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про призначення захисника задовольнити.

Призначити захисника по даному кримінальному провадженню для забезпечення захисту обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 309 КК України.

Дану ухвалу для виконання негайно направити до Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Закарпатській області.

Судове засідання відкласти на 11.00 год 28 травня 2019 року, яке відбудеться в приміщенні Перечинського районного суду Закарпатської області за адресою: м. Перечин, пл. Народна, №15 Закарпатської області.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1