Справа № 461/2032/19
Провадження № 1-кс/461/2508/19
УХВАЛА
про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

22.03.2019 року, слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , секретар ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 та захисника ОСОБА_6 , розглянувши клопотання слідчого в СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Пониква Бродівського району Львівської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, раніше не судимого, працюючого водієм ТЗОВ «Міра і К», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

в с т а н о в и в :

слідчий в СУ ГУНП у Львівській області майор поліції ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням у кримінальному провадженні №0000330 від 20.03.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, за погодженням із прокурором відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Львівської області ОСОБА_3 про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, без можливості внесення застави.

В обґрунтування поданого клопотання покликається на те, що 21.03.2019 року ОСОБА_5 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.286 КК України, за яке законом передбачено безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 8 років, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого, що дає підстави вважати, що підозрюваний буде переховуватись від органів досудового слідства та суду. Оцінюючи особу підозрюваного та інкримінований йому злочин, досудове слідство приходить до переконання в наявності передбачених ст. 177 КПК України ризик невиконання ОСОБА_5 процесуальних обов`язків, а саме: підозрюваний може переховуватись від органу досудового розслідування, прокуратури чи суду.

Прокурор та слідчий у судовому засіданні подане клопотання підтримали, просили таке задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_5 та захисник ОСОБА_6 у судовому засіданні заперечили клопотання. Зокрема, захисник вважає, що висунута слідством підозра у вчиненні ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України є необґрунтованою і передчасною та упередженою. Вказує, що слідством не врахований той факт, що ОСОБА_5 хворіє цукровим діабетом, переніс операцію судин-шунтквання, є інвалідом 3 групи і його перебування у місцях позбавлення волі вкрай небезпечне і загрозливе. Також посилається на позитивну характеристику у місцях проживання та праці, одружений, виховує двох доньок, має внуків і впливати на когось чи переховуватись від слідства не буде. Просить суд застосувати більш м`який запобіжний захід, а саме домашній арешт у нічний час, щоб дати можливість підозрюваному проходити лікування та працювати і мати можливість сплатити кошти за вчинену шкоду потерпілому і сприяти слідству.

Заслухавши думку прокурора та слідчого щодо поданого клопотання, підозрюваного та його захисника, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні СУ ГУ Національної поліції у Львівській області, перебувають матеріали кримінального провадження №0000330 від 20.03.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 20 березня 2019 року приблизно о 16 годині 50 хвилин ОСОБА_5 , керуючи автобусом «Богдан» реєстраційний номер НОМЕР_1 та рухаючись ним по вул. Величковського, поблизу будинку № 7, що у м. Львові, (в напрямку до кінцевої зупинки громадського транспорту, що в мікрорайоні Рясне 2), порушив вимоги Р.1 п.п.1.5, 1.7, 1.10 (в частині визначення терміну «небезпека для руху»); Р.2 п.2.3 б), д), Р.12 п. 12.3 Правил дорожнього руху України, які виразилися в тому, що він проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, не був особливо уважним до такої категорії учасників дорожнього руху, як діти, з моменту виникнення небезпеки для руху у вигляді малолітнього пішохода ОСОБА_7 , яка розпочала рух по проїзній частині дороги з права на ліво по ходу його руху, не вжив своєчасних заходів до зменшення швидкості аж до зупинки керованого ним транспортного засобу, внаслідок чого скоїв наїзд на вищевказаного пішохода.

У результаті ДТП малолітній пішохід ОСОБА_7 , отримала тілесні ушкодження від яких загинула на місці пригоди.

20.03.2019 о 22 год. 00 хв. ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України, по підозрі у скоєнні ним тяжкого кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 286 КК України.

21.03.2019 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованому йому кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: даними протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди та схеми до нього від 20.03.2019, даними протоколу допиту свідка ОСОБА_8 від 20.03.2019.

Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного ОСОБА_5 із вчиненням кримінального правопорушення, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому кримінальному провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.

Щодо доводів захисника про необґрунтованість, передчасність та упередженість підозри, слідчий суддя зазначає наступне.

Згідно доданих до клопотання матеріалів, які зазначені у клопотанні та наведені вище в частині обґрунтування свідчать про вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

При цьому, вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя виходить не з точки зору їх доведеності щодо вини підозрюваного, а з точки зору їх допустимості прийти до висновку, що підозрювана особа могла вчинити кримінальне правопорушення за викладених обставин.

Зокрема, згідно ст. 198 КПК України висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень. Отже, на досудовому розслідуванні встановлення обґрунтованості підозри оцінюється в сукупності наданих прокурором матеріалів та їх переконливості у тому, що підозрювана особа могла вчинити інкримінований їй злочин.

Окрім того, слідчий суддя враховує практику Європейського суду з прав людини, відображеної, зокрема у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі "Нечипорук і Йонкало проти України", "термін "обґрунтована підозра" означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182).

Отже, слід визнати підозру обґрунтованою та достатньою для того, що прийти до висновку про наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 може здійснити дії, передбачені частиною першою ст. 177 КПК України, а тому приходить до переконання про необхідність вирішувати питання про застосування певного виду запобіжного заходу до підозрюваного.

У відповідності до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Враховуючи особу ОСОБА_5 , який підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 8 років, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого, в результаті його дій настали тяжкі наслідки у вигляді смерті малолітньої дитини, а тому існують підстави вважати в наявності передбачених ст. 177 КПК України ризиків невиконання ОСОБА_5 , процесуальних обов`язків, а саме: підозрюваний може переховуватись від органу досудового розслідування, прокуратури чи суду, що свідчить про неможливість запобігання цьому ризику шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Вирішуючи вказане питання слідчий суддя враховує тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, якого він підозрюється, зокрема санкція ч.2 ст. 286 КК України передбачає покарання у виді позбавленням волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого.

Слідчий суддя також враховує позитивні характеристики підозрюваного, а саме його міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання та праці, стан здоров`я, майновий стан.

Таким чином, застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

При оцінці обставин, передбачених ст.178 КПК України, слідчий суддя приходить висновку, що: наявні докази підозри у вчинені ОСОБА_5 кримінального правопорушення є вагомими; у разі визнання винуватим ОСОБА_5 за вчинення злочину, передбаченому ч. 2 ст. 286 КК України, загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 8 років, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого; міцні соціальні зв`язки, що в свою чергу, з урахуванням наявності паспорта для виїзду за кордон, дає підстави передбачати можливість виїзду його за межі України; раніше підозрюваний до кримінальної відповідальності не притягувався; раніше підозрюваному ОСОБА_5 запобіжний захід не обирався.

З урахуванням наведеного слід визнати те, що під час розгляду клопотання не було доведено те, що більш м`якій запобіжний захід ніж тримання під вартою забезпечать виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, та спробам останнього переховуватись від органу досудового розслідування.

Таким чином, враховуючи наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, а також наявність вищенаведених ризиків, з метою забезпечення виконання підозрюваним своїх обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, підозрюваному ОСОБА_5 необхідно обрати запобіжний захід тримання під вартою, оскільки шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів неможливо запобігти вищенаведеним ризикам.

Згідно ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.

Таким чином, враховуючи п.2 ч.4 ст.183 КПК України, приходжу до висновку про відсутність необхідності визначення розміру застави, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, в результаті його дій настали тяжкі наслідки у вигляді смерті малолітньої дитини.

Керуючись ст.ст.176-178, 182, 183, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в :

клопотання задовольнити.
Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з утриманням у Державній установі Львівській установі виконання покарань №19 без визначення розміру застави.

Строк дії ухвали становить шістдесят днів з моменту застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_5 , тобто до 20.05.2019 року включно.

Контроль за виконанням даної ухвали покласти на слідчого в СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою протягом п`яти днів з моменту вручення їй копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1 .