ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/820/18 Справа № 184/1518/18 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2018 року м.Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:
головуючого судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретаря: ОСОБА_5
розглянув у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі, апеляційну скаргу засудженої ОСОБА_6 на ухвалу Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 08.10.2018 року, стосовно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка народилася у м.Триктари Вознесенського району Миколаївської області, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючої, раніше судимої,
якою відмовлено в задоволенні заяви останньої про застосування до неї умовно дострокового звільнення від відбування покарання на підставі ст.81 КК України.
за участю:
прокурора ОСОБА_7 ,
засудженої
(в режимі відеоконференції) ОСОБА_6 ,
захисника
(в режимі відеоконференції) ОСОБА_8 ,
представник колонії
(в режимі відеоконференції) ОСОБА_9 ,

В С Т А Н О В И В:
Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.
Ухвалою Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 08.10.2018 року відмовлено в задоволенні заяви засудженої ОСОБА_6 щодо застосування до неї умовно дострокового звільнення від відбування покарання на підставі ст.81 КК України.
Своє рішення суд мотивував тим, що засуджена ОСОБА_6 за період відбуття покарання в установі характеризується посередньо, норми виробітку виконує на посередньому рівні, хоча не займається важкою працею, у взаємовідносинах з іншими засудженими іноді конфліктна, заохочень не має, свідомо уникає виконання робіт по благоустрою установи, не приймає активної участі у виховних заходах, які проводяться в установі, не завжди виконує законні вимоги персоналу установи, не бере участі в роботі самодіяльних організацій та не проявляє соціально-корисну активність в організації їх роботи, а тому засуджена не довела своє сумлінне ставлення до праці та зразкову поведінку і не заслуговує на умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання.
Вимоги апеляційної скарги та узагальненні доводи особи, яка її подала
В апеляційній скарзі засуджена ОСОБА_6 просить ухвалу суду скасувати, оскільки своєю поведінкою та ставленням до праці довела своє виправлення, немає стягнень і порушень, хворіє та перенесла тяжку операцію, працювала на швейному підприємстві Державної установи Покровського виправного центра 79 ручником, за станом здоров`я не могла працювати швачкою, відвідує всі лекції щодо виховної роботи, а також відвідує духовно - просвітницьку секцію, тому вважає, що є підстави для умовно - дострокового її звільнення від відбування покарання.
Позиція учасників судового провадження.
Засуджена ОСОБА_6 підтримала апеляційну скаргу та просить скасувати ухвалу суду, зазначила, що своєю поведінкою та ставленням до праці довела своє виправлення, а тому вважає, що є підстави для умовно - дострокового її звільнення від відбування покарання, захисник ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, прокурор просить залишити ухвалу суду без змін, представник колонії ОСОБА_9 зазначив, що засуджена ОСОБА_6 за час перебування у державній установі Покровський виправний центр (№79) не довела своє виправлення, тому не має підстав для умовно - дострокового звільнення засудженої від відбування покарання.
Мотиви апеляційного суду
Заслухавши доповідь головуючого судді, вислухавши учасників процесу, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі ОСОБА_6 , колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Відповідно до змісту ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, за умисний тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.
У відповідності до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» від 26.04.2002 року, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.
Згідно ст. 6 КВК України, виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.
Як видно з матеріалів справи, 19.07.2012 року ОСОБА_6 засуджена вироком Центрального районного суду м.Миколаєва за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді 3 років обмеження волі. На підставі ст.71 КК України частково приєднано покарання за вироком Заводського районного суду м.Миколаєва від 23.08.2011 року, остаточний строк покарання 3 роки 2 місяця обмеження волі з позбавленням права займати матеріально-відповідальні посади на 2 роки.
Початок строку покарання - 23.06.2016р., кінець строку - 02.08.2019р.
Засуджена ОСОБА_6 у державній установі Покровський виправний центр (№79) відбуває покарання з 23.06.2016 року та відбула 2/3 частини строку покарання, за час перебування характеризується посередньо, заохочень та стягнень не має.
В державній установі Покровський виправний центр (№79) знаходиться з 14 липня 2016 року. Працевлаштована до бригади №12, майстерня на ручні роботи, норми виробітку виконує на посередньому рівні, хоча не займається важкою працею, у взаємовідносинах з іншими засудженими іноді конфліктна, заохочень не має, свідомо уникає виконання робіт по благоустрою установи, не приймає активної участі у виховних заходах, які проводяться в установі, не завжди виконує законні вимоги персоналу установи, не бере участі в роботі самодіяльних організацій та не проявляє соціально-корисну активність в організації їх роботи.
Таким чином, враховуючи зазначені вище обставини, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність підстав застосування до засудженої ОСОБА_6 умовно-дострокового звільнення, оскільки відповідно до вимог ч.2 ст.81 КК України, засуджена не довела своє виправлення сумлінною поведінкою і ставлення до праці, а тому не заслуговує на умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання.
Суд першої інстанції під час розгляду заяви обґрунтовано дійшов висновку про відсутність підстав для застосування до засудженої умовно-дострокового звільнення від відбування основного покарання, з чим погоджується і апеляційний суд.
Такими чином, апеляційний суд вважає, що ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, тому її необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу засудженої ОСОБА_6 без задоволення.
Керуючись, ст.ст. 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу засудженої ОСОБА_6 - залишити без задоволення.
Ухвалу Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 08.10.2018 року стосовно ОСОБА_6 - залишити без змін
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4