ДОВГИНЦІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
Справа №211/432/19
Провадження № 1-кп/211/359/19
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2019 р. Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря - ОСОБА_2

за участю сторін кримінального провадження

прокурора- ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу кримінальне провадження №0000260 за обвинуваченням: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу, Дніпропетровської області, громадянина України, з середньо-технічною освітою, розлученого, який має на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , працюючого ТОВ «Макстрансбуд» на посаді маляра, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:11.02.2014 року Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу за ст. 164 ч.2 КК України до покарання у вигляді обмеження волі строком на 2 роки, на підставі ст. 71 КК України, частково приєднано покарання по вироку від 04.04.2013 року остаточно к відбуттю визначити 2 роки 6 місяців обмеження волі,

в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 164 КК України,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи раніше судимим 11.02.2014 року Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу за ч.2 ст. 164 КК України, на шлях виправлення не став і маючи не відбуту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, повторно вчинив аналогічний злочин.

Рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу № 2-3533/2003 від 07.10.2003 року ОСОБА_5 зобов`язаний до виплати аліментів аліменти в розмірі 1/4 частки з усіх видів доходів, але не менше 1/2 частини неоподаткованого податком мінімуму доходів громадян на сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , починаючи з 30.09.2003 року до його повноліття на користь матері ОСОБА_7 , про що 07.10.2003 року видано виконавчий лист № 2-3533/2003.

На підставі виконавчого листа № 2-3533/2003 державним виконавцем Довгинцівського відділу державної виконавчої служби м. Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровської області ОСОБА_8 20.09.2016 року відкрито виконавче провадження № 52263635, відносно боржника ОСОБА_5 на користь стягувача ОСОБА_4 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_6 про стягнення аліментів.

Однак ОСОБА_5 , знаючи про свій обов`язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття, та те, що згідно вище вказаного рішення суду він зобов`язаний до виплати аліментів на утримання дитини, в період часу з 01.08.2016 року по 01.06.2017 року, з 01.10.2017 по 01.04.2018 та з 01.07.2018 по 01.12.2018 року злісно ухилявся від сплати аліментів.

Так, ОСОБА_5 в період з 01.12.2018 року по теперішній час офіційно працює на ТОВ «Макстрансбуд», де отримував за вище вказаний період дохід, про що не повідомив Довгинцівський відділ державної виконавчої служби Криворізького міського управляння юстиції, оскільки розумів, що виконавчий лист надійде за місцем роботи.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» сторони зобов`язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про зміну місця роботи, а також боржник згідно із п. 4 ч. 5 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» зобов`язаний повідомити виконавцю про зміну відомостей, зазначених у декларації про доходи та майно боржника, але ОСОБА_5 працюючи офіційно в ТОВ «Макстрансбуд» не повідомив про свій дохід та зміну місця роботи державного виконавця, що свідчить про злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів), спрямованні на невиконання рішення суду.

Статтею 180 Сімейного кодексу України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 4 ст. 155 Сімейного кодексу України у разі ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Згідно довідки-розрахунку, наданої державним виконавцем Довгинцівського ВДВС м. Кривого Рогу, загальна сума заборгованості за виконавчим листом №2-3533/2003 від 07.10.2003 року станом на 01.12.2018 року становить 125 585 гривень.

В результаті злісного ухилення від сплати аліментів, встановлених вищевказаним рішенням суду, у ОСОБА_5 в період з 01.08.2016 року по 01.06.2017 року, з 01.10.2017 по 01.04.2018 та з 01.07.2018 по 01.12.2018 року перед потерпілою ОСОБА_4 утворилась заборгованість в сумі 34 542 гривні 31 копійки, що сукупно складає суму виплат більше, ніж за три місяці відповідних платежів.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні вину визнав, та пояснив, що він не сплачував аліменти, однак на теперішній час офіційно працевлаштований, та буде сплачувати аліменти.

Потерпіла ОСОБА_4 суду пояснила, що обвинувачений вже рік взагалі не сплачує аліменти, та 13 років взагалі не бачив сина. Останні виплати були у червні, вересні 2017 року по 500 гривень. Просить покарати обвинуваченого на розсуд суду.

Суд, враховуючи, що обвинувачений визнав себе винним у повному обсязі, щодо фактичних обставин вчинення злочину та вказані обставини ніким не оспорюються, а його свідчення дають достатні підстави не сумніватися у добровільності позиції, на підставі ч.3 ст.349 КПК України, вважає необхідним визнати недоцільним дослідження доказів, що маються у кримінальному провадженні, щодо обставин, які ніким не оспорюються (зокрема скоєння обвинуваченим даного злочину та його обставин), та обмежити обсяг доказів, що підлягають дослідженню, допитом обвинуваченого, потерпілої та дослідження доказів, що характеризують особу обвинуваченого, досудову доповідь.

Враховуючи викладене суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_5 у злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів), особою, раніше судимою за злочин, передбачений ст.164 КК України, тобто у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 164 КК України.

Вирішуючи питання про міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особу обвинуваченого, який повністю визнав себе винним, характеризується позитивно, працює, раніше судимий, під наглядом у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває.

Відповідно висновку органу пробації загальний ризику вчинення повторного кримінального правопорушення визначено як середній, орган пробації вважає, що можливе його виправлення особи без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк, та не становить небезпеки для суспільства.

Обставиною, що пом`якшує покарання, у відповідності до вимог ст. 66 КК України є щире каяття.

Обставин, передбачених ст. 67 КК України, які б обтяжували покарання судом не встановлено. З урахуванням вищенаведеного суд приходить до висновку про можливість призначення обвинуваченому ОСОБА_5 покарання у виді обмеження волі, однак вважає можливим звільнити від відбування призначеного покарання з застосуванням ст. 75 КК України та покладенням обов`язків у відповідності ст.76 КК України.

При цьому суд враховує, що таке покарання буде відповідати приписам закону, зазначених, зокрема у ст. 65 КК України, відповідно до яких суд призначає покарання з урахуванням ступеню тяжкості скоєного злочину, особи винного та обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а також відповідно до положень ст. 50 КК України, яка визначає, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами, та не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Запобіжний захід не обирався.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 349, 368, 370, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.164 КК України та призначити покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.

Відповідно до ст..75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробувальним терміном на один рік.

Відповідно до п.1,2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід не обирався.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту проголошення вироку.

Суддя: ОСОБА_1