Ухвала

28 січня 2019 року

м. Київ
справа № 279/4968/17

провадження № 51-7486 ск 18
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши матеріали провадження за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_4 на вирок Лугинського районного суду Житомирської області від 20 вересня 2018 року щодо нього,
встановив:
Засуджений звернувся з касаційною скаргою, в якій порушує питання про перевірку вказаного судового рішення у касаційному порядку.
Ухвалою Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 26 грудня 2018 року касаційну скаргу засудженого було залишено без руху у зв`язку з невідповідністю вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) і надано строк для усунення недоліків протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії вказаної ухвали. Водночас засудженому було роз`яснено про наслідки невиконання цих вимог у встановлений строк.
У межах наданого строку ОСОБА_4 повторно звернувся до суду касаційної інстанції. Проте, як убачається з матеріалів провадження, допущених недоліків засуджений не усунув.
Зокрема, у поданих доповненнях засуджений не вказав жодного правового обґрунтування необхідності скасування або зміни вироку суду першої інстанції на підставах, передбачених ч. 1 ст. 438 КПК, з огляду на положення статей 412414 цього Кодексу. Також ОСОБА_4 повторно наводить доводи щодо невідповідності висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження. Зі змісту доповнень вбачається, що засуджений не погоджується з оцінкою доказів та надає їм власну оцінку, що не є підставою для скасування чи зміни судового рішення судом касаційної інстанції.
Також засуджений повторно не наводить доводів щодо незаконності чи необґрунтованості ухвали апеляційного суду, якою оскаржуваний вирок щодо нього був залишений без зміни.
Повноваження суду касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги визначено ст. 436 КПК, відповідно до якої за наслідками розгляду касаційної скарги суд має право: залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу без задоволення; скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; змінити судове рішення.
У доповненні до касаційної скарги засуджений просить скасувати частково вирок суду першої інстанції, що суперечить змісту вищевикладеної статті. Крім того, не зазначає, що суд касаційної інстанції має зробити з ухвалою апеляційного суду за результатами розгляду його скарги.
Суд касаційної інстанції відповідно до правил ст. 433 КПК перевіряє правильність застосування судами саме норм права і переглядає судові рішення у межах касаційної скарги. Тому недотримання вимог ст. 427 КПК перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
З огляду на викладене колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід повернути на підставі ч. 3 ст. 429 КПК.
Повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, передбаченому КПК, у межах строку на касаційне оскарження судового рішення.
У разі пропуску такого строку, він може бути поновлений за клопотанням учасника судового провадження у порядку, визначеному ст. 117 КПК.
Керуючись ч. 3 ст. 429 КПК, Верховний Суд
постановив:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Лугинського районного суду Житомирської області від 20 вересня 2018 року щодо нього разом з усіма доданими до неї матеріалами повернути особі, яка їх подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_5 єва ОСОБА_3