Постанова
іменем України
15 листопада 2018 року

м. Київ
справа № 335/1893/16-к
провадження № 51-437км18
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:

секретаря судового
засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_7 на вирок Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 14 березня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 17 липня 2017 року у кримінальних провадженнях №№ 0005554, 0000153, 0004614, 0005315, 0000109, 0000243, 0003976, 0003490 щодо
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Запоріжжя, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
засудженого за вчинення злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України.
Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини
За вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 14 березня 2017 року ОСОБА_7 визнано винуватим і засуджено: за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців; за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки; за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців; за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців; за ч. 1 ст. 358 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік; за ч. 4 ст. 358 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України з урахуванням положень пп. «б» п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України ОСОБА_7 визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років. Згідно зі ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, призначеного вироком цього ж суду від 10 грудня 2012 року, ОСОБА_7 визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців.
Постановлено стягнути із засудженого ОСОБА_7 у рахунок відшкодування матеріальної шкоди на користь потерпілих: ОСОБА_8 340 грн, ОСОБА_9 540,54 грн, ОСОБА_10 1 086,24 грн, ОСОБА_11 2 251,20 грн, ОСОБА_12 1 000 грн, ОСОБА_13 2 650 грн.
Вирішено питання щодо процесуальних витрат та речових доказів у провадженні.
Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 17 липня 2017 року апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_6 залишено без задоволення, а вирок місцевого суду від 14 березня 2017 року щодо ОСОБА_7 без змін.
Суд визнав ОСОБА_7 винуватим у вчиненні злочинів, за які його було засуджено, за обставин, детально викладених у вироку.
Як установив суд, ОСОБА_7 03 лютого 2014 року приблизно о 23:00, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, перебуваючи біля будинку № 6 на вул. Бородинській у м. Запоріжжі, за допомогою домкрата та балонного ключа таємно викрав два задніх колеса з автомобіля ВАЗ-21114, реєстраційний номер НОМЕР_1 , завдавши потерпілому ОСОБА_14 матеріальної шкоди в розмірі 1 400 грн.

25 серпня 2015 року вночі ОСОБА_7 повторно, перебуваючи біля будинку № 32 на вул. Автозаводській у м. Запоріжжі, за допомогою наявних у нього ножиць відкрив двері автомобіля ВАЗ 2104, реєстраційний номер НОМЕР_2 , та таємно викрав із нього майно ОСОБА_15 на загальну суму 950 грн.
05 вересня 2015 року ввечері ОСОБА_7 повторно, перебуваючи біля будинку № 9 на вул. Комарова у м. Запоріжжі, за допомогою наявних у нього ножиць відкрив двері автомобіля ВАЗ-2102, реєстраційний номер НОМЕР_3 , та таємно викрав із нього майно ОСОБА_16 на загальну суму 1 000 грн.
29 вересня 2015 року ввечері ОСОБА_7 повторно, перебуваючи біля будинку № 5 г на вул. Новокузнецькій в м. Запоріжжі, за допомогою наявних у нього ножиць відкрив двері автомобіля ВАЗ-2101, реєстраційний номер НОМЕР_4 , та таємно викрав із нього майно ОСОБА_12 на загальну суму 1 950 грн.
08 жовтня 2015 року вночі ОСОБА_7 повторно, перебуваючи біля будинку № 4 на вул. Автозаводській в м. Запоріжжі, за допомогою наявних у нього ножиць відкрив двері автомобіля ВАЗ-2107, реєстраційний номер НОМЕР_5 , та таємно викрав із нього належне ОСОБА_13 майно на загальну суму 2 650 грн.

13 жовтня 2015 року вночі ОСОБА_7 повторно, перебуваючи біля будинку №6 а на вул. Магара в м. Запоріжжі, за допомогою наявних у нього ножиць відкрив двері автомобіля ГАЗ-2410, реєстраційний номер НОМЕР_6 , та таємно викрав із нього належне ОСОБА_17 майно на загальну суму 650 грн.

14 жовтня 2015 року вночі ОСОБА_7 повторно, перебуваючи біля будинку №1 на вул. Гаврилова в м. Запоріжжі, за допомогою наявних у нього ножиць відкрив двері автомобіля ВАЗ-2101, реєстраційний номер НОМЕР_7 , та таємно викрав із нього належне ОСОБА_18 майно на загальну суму 900 грн.

25 жовтня 2015 року вночі ОСОБА_7 повторно, перебуваючи біля кафе «Скалка» за адресою: вул. Новокузнецька, буд. 44, м. Запоріжжя, за допомогою наявних у нього ножиць відкрив двері автомобіля ВАЗ-2101, реєстраційний номер НОМЕР_8 , та таємно викрав із нього належне ОСОБА_19 майно на загальну суму 900 грн.
06 листопада 2015 року о 22:00 ОСОБА_7 повторно, перебуваючи біля будинку №4 на вул. Північнокільцевій в м. Запоріжжі, за допомогою наявних у нього ножиць відкрив двері автомобіля «ГАЗель» реєстраційний номер НОМЕР_9 , та таємно викрав із нього належне ОСОБА_20 майно на загальну суму 1 500 грн.
20 листопада 2015 року вночі ОСОБА_7 повторно, перебуваючи біля будинку № 23 на вул. Стешенка в м. Запоріжжі, за допомогою наявних у нього ножиць відкрив двері автомобіля ВАЗ-2101, реєстраційний номер НОМЕР_10 , та таємно викрав із нього належне ОСОБА_21 майно на загальну суму 800 грн.
30 листопада 2015 року о 04:00 ОСОБА_7 повторно, знаходячись біля буд. № 18 на вул. Сиваській в м. Запоріжжі, за допомогою наявних у нього ножиць відкрив двері автомобіля ВАЗ-2105, реєстраційний номер НОМЕР_11 , та таємно викрав із нього належне ОСОБА_22 майно на загальну суму 1 950 грн.
08 грудня 2015 року приблизно о 16:50 ОСОБА_7 повторно, перебуваючи біля центральної прохідної КП НПК «Іскра» на вул. Магістральна, 76А в м. Запоріжжі, за допомогою раніше підготовленого фрагмента металевих ножиць відчинив двері автомобіля ВАЗ-21063, реєстраційний номер НОМЕР_12 , звідки намагався таємно викрасти належне ОСОБА_23 майно, але свій злочинний умисел не зміг довести до кінця з причин, які не залежали від його волі, оскільки був затриманий працівниками охорони КП НПК «Іскра».
11 грудня 2015 року о 16:00 ОСОБА_7 повторно, перебуваючи на проїзній частині біля будинку № 49 на вул. 40 років Радянської України (нині Незалежної України) у м. Запоріжжі, відкрив капот автомобіля марки ВАЗ-2101, реєстраційний номер НОМЕР_13 , що належить ОСОБА_24 , та від`єднав клеми від акумуляторної батареї фірми «СтартБАТ» з метою її таємного викрадення. Однак, під час вчинення ОСОБА_7 злочинних дій його помітили ОСОБА_25 та ОСОБА_26 , які намагалися його зупинити. Проте, ОСОБА_7 , усвідомлюючи, що його злочинні дії були помічені, бажаючи досягти свого злочинного наміру, діючи умисно, відкрито, тримаючи при собі акумуляторну батарею, відбіг від місця скоєння злочину, й з метою уникнення відповідальності залишив вкрадене на асфальті, намагався втекти, однак був затриманий вищезазначеними громадянами. Таким чином, ОСОБА_7 відкрито викрав акумуляторну батарею фірми «СтартБат» вартістю 668,10 грн чим завдав потерпілому ОСОБА_24 шкоди на суму 668,10 грн.
26 грудня о 01:00 ОСОБА_7 повторно, перебуваючи біля будинку № 32 на вул. Малиновського в м. Запоріжжі, за допомогою наявних у нього ножиць відкрив двері автомобіля «Таврія», реєстраційний номер НОМЕР_14 , та таємно викрав із нього належне ОСОБА_27 майно на загальну суму 5 250 грн.
08 січня 2016 року о 01:00 ОСОБА_7 повторно, перебуваючи у дворі будинку АДРЕСА_2 , за допомогою ножиць відчинив двері автомобіля «Таврія», реєстраційний номер НОМЕР_15 , та таємно викрав із нього належне ОСОБА_28 майно на загальну суму 873,30 грн.

Цього ж дня в період часу з 14:00 до 14:46 ОСОБА_7 повторно, перебуваючи біля будинку № 64 на вул. 40 років Радянської України (нині Незалежної України) у м. Запоріжжі, за допомогою наявного при собі ножа відчинив передні двері автомобіля ВАЗ-2105, реєстраційний номер НОМЕР_16 , та таємно викрав із нього належне ОСОБА_29 майно на загальну суму 569,70 грн.
13 січня 2016 року приблизно о 14:00 ОСОБА_7 повторно, перебуваючи у дворі будинку № 3 на вул. Миру в м. Запоріжжі, проник до салону автомобіля ВАЗ-2106, реєстраційний номер НОМЕР_17 , та таємно викрав із нього належне ОСОБА_30 майно на загальну суму 1 000 грн.
21 січня 2016 року приблизно о 03:30 ОСОБА_7 повторно, перебуваючи біля автомобіля 3A3 «DAEWOO», реєстраційний номер НОМЕР_18 , який було припарковано на подвір`ї будинку АДРЕСА_3 , власноручно відкривши капот вказаного автомобіля та відєднавши клеми, таємно викрав із ньогоналежне ОСОБА_9 майно на загальну суму 540,54 грн.

22 січня 2016 року приблизно о 04:30 ОСОБА_7 повторно, перебуваючи біля автомобіля ВАЗ-2106, реєстраційний номер НОМЕР_19 , який було припарковано на подвір`ї будинку АДРЕСА_4 , власноручно відкривши капот вказаного автомобіля та від`єднавши клеми, таємно викрав із нього належне ОСОБА_10 майно на загальну суму 1 086,24 грн.
25 січня 2016 року приблизно о 01:00 ОСОБА_7 повторно, перебуваючи у дворі будинку АДРЕСА_2 , шляхом зламу замка відкрив капот автомобіля ВАЗ-2101, реєстраційний номер НОМЕР_20 , та таємно викрав із нього належне ОСОБА_31 майно на загальну суму 1 000 грн.
30 січня 2016 року ввечері ОСОБА_7 повторно, перебуваючи біля супермаркету «Сільпо» на вул. Бородинській, 20б у м. Запоріжжі, за допомогою наявних при собі ножиць відчинив двері автомобіля ВАЗ-2106, реєстраційний номер з НОМЕР_21 , та таємно викрав із нього належне ОСОБА_8 майно на загальну суму 340 грн.
01 лютого 2016 року приблизно о 02:30 ОСОБА_7 повторно, перебуваючи біля автомобіля «ГАЗель», реєстраційний номер НОМЕР_22 , який було припарковано на подвір`ї будинку № 5 на вул. Фінальна у м. Запоріжжі, шляхом відкриття власноруч задніх дверей цього автомобіля, таємно викрав із нього належне ОСОБА_11 майно на загальну суму 2 251,20 грн.
03 лютого 2016 року приблизно о 01:00 ОСОБА_7 повторно, перебуваючи у дворі будинку АДРЕСА_5 , шляхом зламу замка відкрив капот автомобіля ЗАЗ-1102, реєстраційний номер НОМЕР_23 , та таємно викрав із нього належне ОСОБА_32 майно на загальну суму 1 800 грн.
Наприкінці липня 2015 року за невстановлених обставин ОСОБА_7 знайшов паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_33 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Енгельса Саратовської області Російської Федерації, серія НОМЕР_24 , виданий 14 травня 2013 року Оріхівським РВ УДМС України в Запорізькій області, після чого 06 лютого 2016 року, перебуваючи у приміщенні під`їзду будинку АДРЕСА_6 , діючи умисно, з метою подальшого використання паспорта вклеїв у нього свою фотографію, підробивши таким чином офіційний документ.
06 лютого 2016 року приблизно о 22:30 ОСОБА_7 , перебуваючи у приміщенні квартири АДРЕСА_7 , з метою оренди вказаної квартири для подальшого викрадення з неї майна надав ОСОБА_34 , яка займається підприємницькою діяльністю у сфері надання житлових послуг, завідомо підроблений паспорт на ім`я ОСОБА_35 , таким чином використавши завідомо підроблений документ.
Пізніше цього ж дня ОСОБА_7 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, отримавши ключі від вказаної квартири, зайшов до неї та намагався таємно викрасти належне ОСОБА_34 майно. Однак свій злочинний намір він не зміг довести до кінця і не виконав усіх дій, які вважав за необхідне для закінчення злочину, оскільки був затриманий власниками цієї квартири.

Вимоги касаційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі захисник, посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, просить судові рішення змінити, перекваліфікувати дії ОСОБА_7 з ч. 2 ст. 186 КК України на ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України по епізоду заволодіння майном потерпілого ОСОБА_24 , призначити покарання ОСОБА_7 з урахуванням правильної кваліфікації його дій, врахувавши обставини, які пом`якшують покарання, звільнити ОСОБА_7 від компенсування судових витрат на проведення судових експертиз. При цьому захисник зазначає, що при кваліфікації дій ОСОБА_7 по епізоду заволодіння майном потерпілого ОСОБА_24 суд дав неправильну оцінку показанням свідків ОСОБА_25 та ОСОБА_26 , не врахував, що ОСОБА_7 вчиняв крадіжку, оскільки за його діями ніхто не спостерігав, а не грабіж.
Позиції інших учасників судового провадження
Прокурор ОСОБА_5 частково підтримав касаційну скаргу, просив перекваліфікувати дії ОСОБА_7 з ч. 2 ст. 186 на ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України.
Мотиви Суду
Згідно зі ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги. При цьому наділений повноваженнями лише щодо перевірки правильності застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, за які його визнано винуватим, крім епізоду викрадення майна у потерпілого ОСОБА_24 , та кваліфікація його дій у касаційній скарзі захисника не оскаржуються.
Доводи захисника про неправильну кваліфікацію дій засудженого по епізоду від 11 грудня 2015 року щодо заволодіння майном потерпілого ОСОБА_24 як закінченого злочину, а не замаху на його вчинення, є обґрунтованими.
Згідно ст. 15 КК України замахом на злочин є вчинення особою з прямим умислом діяння (дії або бездіяльності), безпосередньо спрямованого на вчинення злочину, передбаченого відповідною статтею особливої частини цього Кодексу, якщо при цьому злочин не було доведено до кінця з причин, що не залежали від її волі. Замах на вчинення злочину є закінченим, якщо особа виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від її волі.

Так, грабіж вважається закінченим злочином з моменту заволодіння майном. Таким моментом визнається поява у злочинця реальної початкової можливості розпорядитися вилученим майном (винести, передати іншим особам тощо).
Якщо особа, котра протиправно заволоділа майном, такої реальної можливості не мала, її дії слід розглядати як замах на грабіж.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження та встановлено судом у вироку ОСОБА_7 після вилучення акумуляторної батареї фірми «СтартБАТ» був помічений свідками, після чого намагався залишити місце злочину, однак, не встиг відійти і на декілька метрів, кинув акумулятор і був затриманий очевидцями події.
Очевидно, що об`єктивної можливості розпорядитись чи користуватись викраденим у засудженого не було, оскільки його дії постійно були в полі зору свідків, що його затримали.
Протилежний висновок судів першої та апеляційної інстанції про те, що ОСОБА_7 мав таку можливість є необґрунтованим.
Таким чином ОСОБА_7 виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але грабіж не було закінчено з причин, які не залежали від його волі.
Доводи захисника про те, що дії ОСОБА_7 мали б кваліфікуватися як замах на крадіжку, а не грабіж є необґрунтованими, були предметом перевірки суду апеляційної інстанції, який навів детальні мотиви прийнятого рішення.
При цьому апеляційний суд обґрунтовано послався на те, що місцевий суд в основу вироку правильно поклав показання потерпілого ОСОБА_24 , котрий в деталях розповів про відомі йому обставини вчинення злочину, показання свідків ОСОБА_36 , ОСОБА_25 та ОСОБА_37 , які були очевидцями злочину та в подальшому затримали злочинця, даними протоколів слідчих дій тощо.
Так, свідки ОСОБА_25 та ОСОБА_38 повідомили, що побачивши як чоловік взяв акумулятор автомобіля і почав тікати, почали йому кричати, щоб він зупинився, та побігли за ним, в подальшому цей чоловік кинув акумулятор і невдовзі вони його наздогнали.
Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року № 10 «Про судову практику у справах про злочини проти власності», дії, розпочаті як крадіжка, але виявлені потерпілим чи іншими особами і, незважаючи на це, продовжені винною особою з метою заволодіння майном, належить кваліфікувати як грабіж.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження та правильно встановлено судом, дії ОСОБА_7 були розпочаті як крадіжка, проте в подальшому були виявлені свідками, які почали кричати, намагаючись зупинити ОСОБА_7 , однак останній намагався втекти з викраденим майном і лише зрозумівши, що не встигне з ним втекти, викинув викрадене майно.
За таких обставин касаційна скарга захисника підлягає частковому задоволенню, вирок та ухвала щодо ОСОБА_7 зміні зі зміною кваліфікації дій засудженого з ч. 2 ст. 186 на ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України.

Враховуючи тяжкість вчиненого злочину, дані про особу засудженого, який раніше неодноразово судимий, в тому числі і за корисливі злочини, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, хворіє на ряд хронічних захворювань, обставину, що пом`якшує покарання, - щире каяття, обставину, яка обтяжує покарання, - рецидив злочинів, колегія суддів вважає за необхідне призначити ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.
Таке покарання не суперечить вимогам ч. 3 ст. 68 КК України, є необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.
Керуючись статтями 433, 434, 436, 441, 442 КПК України, пунктом 4 параграфа 3 розділу 4 Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII, Суд
ухвалив:
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_7 задовольнити частково.
Вирок Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 14 березня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 17 липня 2017 року змінити.
Перекваліфікувати дії ОСОБА_7 по епізоду від 11 грудня 2015 року щодо заволодіння майном потерпілого ОСОБА_24 з ч. 2 ст. 186 на ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому за цим законом покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.
Вважати його засудженим за за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців, за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців, за ч. 1 ст. 358 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік, за ч. 4 ст. 358 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України з урахуванням положень п.п. б п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України ОСОБА_7 визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців. На підставі ст. 71 КК України, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, призначеного вироком цього ж суду від 10 грудня 2012 року, ОСОБА_7 визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.
В іншій частині судові рішення залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною й оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3