Справа № 206/5917/18
Провадження № 1-кп/206/89/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"23" січня 2019 р. Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретарів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпро кримінальне провадження № 0000961 від 11.09.2018 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Дніпропетровська, маючого професійно-технічну освіту, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 26.11.2004 року Самарським районним судом м.Дніпропетровська за ч.3 ст.185, ч.1 ст.309, ст.70 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки;

- 22.08.2007 року Юр`ївським районним судом Дніпропетровської області за ч.3 ст.186, 71 КК України до 4 років 2 місяців позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 3 роки;

- 28.04.2010 року Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.1 ст.187, 71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнений умовно-достроково 04.10.2011 року з Жовтоводської ВК Дніпропетровської області (№26), відповідно до ст.81 КК України, на підставі постанови Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 26.09.2011 року, невідбутий строк 10 місяців 13 днів;

- 16.10.2013 року Самарським районним судом м.Дніпропетровська за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ст. 70 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки. Ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 31.03.2014 року іспитовий строк скасований, направлений у виправну колонію строком на 2 роки 6 місяців;

- 17.06.2014 року Самарським районним судом м.Дніпропетровська за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі; звільнений умовно-достроково 31.03.2016 року з Широківської ВК Дніпропетровської області (№75), відповідно до ст. 81 КК України, на підставі ухвали Широківського районного суду Дніпропетровської області від 23.03.2016 року, невідбутий строк 7 міс. 24 дні;

- 26.04.2018 року Самарським районним судом

м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 357, ч. 1 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 3 роки з покладенням обов`язків, передбачених пп.1,2 ч.1, п.2 ч.2 ст.76 КК України;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,
сторони кримінального провадження:
прокурор - ОСОБА_5 ,

потерпілий - ОСОБА_6 ,

обвинувачений - ОСОБА_4 ,

захисник-адвокат - ОСОБА_7

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 10.09.2018 року приблизно о 13.00 годині, прибув на житловий масив «Рибальськ» в особистих справах, де рухаючись по

пров.Пушкарському в м.Дніпро, на території домоволодіння № 8 побачив три металеві каністри, належні ОСОБА_6 , одна з яких червоного, дві інші зеленого кольору, в яких зберігалось пальне: дизпаливо та бензин, у зв`язку з чим у нього виник умисел на повторне таємне викрадення вказаних каністр, які, на його думку, були заповнені бензином, з проникненням у двір вказаного домоволодіння, тобто у сховище.

Усвідомлюючи, що у зв`язку з габаритністю та вагою, він не в змозі викрасти вказані каністри з пальним одноосібно, ОСОБА_4 повернувся від домоволодіння по АДРЕСА_3 та на громадському транспорті прибув на житловий масив «Північний» у м.Дніпро, де приблизно о 16-00 год., більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не вдалось можливим, рухаючись по вул.Семафорній, зустрів раніше знайомого йому ОСОБА_8 , з яким прослідував на вул. Молодогвардійську в м. Дніпро, до зупинки громадського транспорту «Завод харчових концентратів».

З метою реалізації раніше виниклого злочинного умислу на повторне таємне викрадення чужого майна з проникненням у сховище, а саме металевих каністр, належних ОСОБА_6 та заповнених, на думку

ОСОБА_4 , бензином, які знаходились у дворі домоволодіння АДРЕСА_3 , останній запропонував ОСОБА_8 надати допомогу в їх транспортуванні, при цьому не інформуючи того про свої злочинні наміри, повідомивши, що каністри з пальним належать йому та знаходяться на житловому масиві «Рибальськ».

ОСОБА_8 , не підозрюючи про злочинні наміри ОСОБА_4 та будучи введеним ним в оману стосовно дійсної належності металевих каністр з пальним, погодився допомогти останньому в їх транспортуванні з

ж/м «Рибальськ» на ж/м «Північний» у м. Дніпро.

Далі ОСОБА_4 , разом з ОСОБА_8 , який не підозрював про його злочинні наміри, продовжуючи перебувати поблизу зупинки громадського транспорту «Завод харчових концентратів» на вул.Молодогвардійська у

м.Дніпро та вчиняти дії, направлені на реалізацію раніше виниклого злочинного умислу на таємне викрадення чужого майна, з метою поїздки на

ж/м «Рибальськ», по мобільному телефону викликав таксі під керуванням раніше знайомого йому ОСОБА_9 , який прибув за викликом близько

16-45 год.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме металевих каністр, належних

ОСОБА_6 та заповнених, на думку ОСОБА_4 , бензином, повторно, з проникненням у сховище, ОСОБА_4 10.09.2018, на таксі, а саме на автомобілі марки «ЗАЗ ТF48YP», д/н НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_9 , а також з ОСОБА_8 , які не підозрювали про злочинні наміри ОСОБА_4 , близько 17-00 год., прибули на ж/м «Рибальськ» в м.Дніпро. Там, на перехресті вул.Пушкарської та пров.Пушкарського, ОСОБА_4 наказав водію ОСОБА_9 зупинити автомобіль, та, вийшовши з нього разом з ОСОБА_8 , пройшли близько 40 метрів в напрямку пров.Пушкарського у м.Дніпро, де ОСОБА_4 наказав ОСОБА_8 зупинитись та чекати на нього.

Далі ОСОБА_4 , продовжуючи реалізовувати раніше виниклий злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, повторно, з проникненням у сховище, підійшов до домоволодіння

АДРЕСА_3 , де через не зачинені на замок вхідні ворота проник в сховище, а саме на територію вищевказаного домоволодіння.

Перебуваючи там, ОСОБА_4 підійшов до гаража, біля якого стояли раніше визначені ним, як предмет злочинного посягання, три металеві каністри ємністю по 20 літрів кожна, належні ОСОБА_6 , повністю заповнені пальним: дві бензином та одна дизпаливом.

Впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, тобто діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, вчиняючи злочин повторно, ОСОБА_4 , продовжуючи перебувати в дворі домоволодіння АДРЕСА_3 , приблизно о 17:45 год., більш точного часу встановити не вдалось можливим, почергово виніс з подвір`я за ворота домоволодіння три вищевказані металеві каністри, належні ОСОБА_6 , та повністю заповнені, на його думку, бензином. Після цього, взявши в руки по одній, каністри червоного та зеленого кольору, повністю заповнені пальним, переніс їх до перехрестя вул.Пушкарської та пров.Пушкарського у м. Дніпро, де передав їх ОСОБА_8 .

ОСОБА_8 , в свою чергу, не будучи обізнаним про вчинений

ОСОБА_4 злочин та вважаючи їх власністю останнього, переніс вказані дві металеві каністри з пальним до автомобіля марки «ЗАЗ ТF48YP», д/н НОМЕР_1 , в якому знаходився ОСОБА_9 та поставив їх в багажник вказаного автомобіля.

В цей же час, ОСОБА_4 , маючи намір повернутись до домоволодіння АДРЕСА_3 , з метою таємного викрадення металевої каністри зеленого кольору з пальним, пройшов декілька метрів по пров.Пушкарському, після чого відмовився від скоєння крадіжки вказаної каністри та, повернувшись до автомобіля «ЗАЗ ТF48YP», д/н НОМЕР_1 , разом з ОСОБА_9 і ОСОБА_8 , які не були обізнані про вчинений ОСОБА_4 злочин, покинули вказане місце, прослідувавши на вказаному автомобілі на житловий масив «Північний» у м.Дніпро, де

ОСОБА_4 розпорядився викраденим майном на власний розсуд, обернувши на свою користь.

Таким чином, ОСОБА_4 , діючи умисно, з корисливих мотивів, вчиняючи злочин повторно, з проникненням у сховище, таємно викрав належне потерпілому ОСОБА_6 майно, а саме: одну металеву каністру зеленого кольору, вартістю 548,18 грн., повністю заповнену бензином А95 об`ємом 20 літрів вартістю 585,20 грн. та одну металеву каністру червоного кольору, вартістю 353,67 грн., повністю заповнену дизпаливом об`ємом 20 літрів, вартістю 553,80 грн., чим спричинив матеріальні збитки потерпілому

ОСОБА_6 , відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи

№ 2511/18 від 14.09.2018 року на загальну суму 2040,85 гривень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою провину визнав, підтвердив обставини викладнені в обвинувальному акті, при цьому суду показав, що 10.09.2018 року був на ж/м Рибальськ побачив на території домоволодіння потерпілого три каністри, вирішив їх вкрасти, проте оскільки власноруч каністри винести не взмозі поїхав на ж/м Північний, де зустрів ОСОБА_8 , якого про свої злочинні наміри не сповістив попрохав про допомогу у транспортуванні майна, на що той погодився та запросив знайомого таксіста ОСОБА_9 , далі вони всі разом поїхли до ж/м Рибальськ. Приїхавши на місце, він разом із ОСОБА_8 вийшли з автівки і він наказав йому зачекати, потім він пішов до домоволодіння потерпілого звідки викрав дві каністи заповнені пальним, після чого передав їх ОСОБА_8 , який поклав їх в автівку та вони поїхали звідти. З висновком експерта згоден. У скоєному щиро каявся, просив суворо не карати.
Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 показав суду, що того дня він зайшовши за будинок побачив відчинені ворота, а за воротами каністру, далі побачив обвинуваченого, він його гукнув, проте він та ще дві людини швидко сіли в автівку та поїхали звідти.
Свідок ОСОБА_10 суду показав, що 10.09.2018 року приблизно о 18:00 год. побачив транспортний засіб з якого вийшло дві людини, один з них обвинувачений, з ними також був таксист, вели вони себе підозріло, тому він вирішив зафіксувати факт їх перебування неподалік його будинку на камеру.
Свідок ОСОБА_9 суду показав, що того дня йому зателефонував ОСОБА_11 та попрохав підвезти його з товаришем, всі разом поїхали на вул. Пушкарську, де він попрохав почекати 15 хвилин та кудись пішов. Через деякий час вони повернулись із каністрами, погрузили їх та вони поїхали звідти.
Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні показав суду, що вони разом із обвинуваченим поїхали на ж/м Рибальськ, вийшовши з автівки обвинувачений попрохав почекати і через деякий час приніс дві каністи, які він погрузив у автівку. При цьому додав, що не був обізнаний про те, що ОСОБА_4 їх перед цим викрав.
Крім повного визнання вини обвинуваченим, показів потерпілого, свідків, винуватість ОСОБА_4 в скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, які містяться в матеріалах кримінального провадження, а саме:
- протоколом огляду місця події від 10.09.2018 року з таблицею зображень та схемою до нього, відповідно до якого було оглянуто територію домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 , територія домоволодіння по периметру огороджена металевим парканом з сітки. Вхід до домоволодіння здійснюється через металеві ворота зеленого кольору з навісним замком. На момент огляду ворота відчинені, зламаний замок. Зліва на право на подвірї знаходяться будинок, гараж, побутове сміття, тачка. Коло гаражу у поліетиленовому пакеті стоїть металева каністра (т. 1 а.п. 10-13);
- протоколом огляду місця події від 10.09.2018 року з фототаблицею, відповідно до якого за адресою: м. Дніпро, вул. Липова, неподалік буд. № 1 було оглянуто автомобліь «ЗАЗ ТF48YP», д/н НОМЕР_1 , темно-сірого кольору (т. 1 а.п. 18-20);

- протоколом огляду предмету від 11.09.2018 року з фототаблицею, відповідно до якого було оглянуто металеву каністру обємом 20л, зеленого кольору, яка має наліпки та маркування, заповнена рідиною на запах схожою на бензин. Вказану каністру добровільно видав ОСОБА_4 (т. 1 а.п. 27-29);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 12.09.2018 року, відповідно до якого потерпілий ОСОБА_6 впізнав ОСОБА_4 , як особу, яку він бачив 10.09.2018 року, коли той викрав у нього дві каністри з пальним (т. 1 а.п. 42-44);

- висновком експерта № 2511/18 від 14.09.2018 року, відповідно до якого станом на 10.09.2018 року середня ринкова вартість наступного майна становить: - каністри металевої, обємом 20 літрів - 548,18 грн, - каністри металевої, обємом 20 літрів - 353,67 грн, - 20 літрів бензину А95 - 585,20 грн, - 20 літрів дизпалива - 553,80 грн (т.1 а.п. 49-53);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання, відповідно до якого свідок ОСОБА_10 впізнав ОСОБА_4 , як особу, якого він 10.09.2018 року близько 17:00 год. бачив, як той пішов по пров. Пушкарському (т.1 а.п. 60-62);

- протоколом огляду CD-R компакт диску від 21.09.2018 року із фотозображеннями до нього, відповідно до якого на диску є відеозапис, та фотозображення, які зафіксував свідок ОСОБА_10 , щодо факту перебування невідомих осіб та автівки з д.н.з. НОМЕР_1 неподалік місця скоєння злочину (т. 1 а.п. 64-71);

- протоколом огляду предметів від 25.09.2018 року з фототаблицею, відповідно до якого за участі свідка ОСОБА_9 було оглянуто

автомобіль марки «ЗАЗ ТF48YP», д/н НОМЕР_1 , в ході огляду ОСОБА_9 показав, що на даній автівці він 10.09.2018 року відвіз двох чоловіків на ж/м Рибальськ в м. Дніпро, після чого дочекавшись поки один із чоловіків погрузив дві каністри у його автомобіль відвіз цих чоловіків на вул. Семафорну, 26 в м. Дніпро (т.1 а.п. 78-80).

Оцінюючи докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємозв`язку, суд вважає, що умисні дії ОСОБА_4 , які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, поєднаному з проникненням у сховище, слід кваліфікувати за ч. 3 ст. 185 КК України.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, особу винного, те що він не працює, вчинив злочин у період іспитового строку, за місцем проживання характеризується посередньо, у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра на обліку не перебуває та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 у відповідності до ст. 66 КК України, суд відносить щире каяття.
До обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 згідно зі ст. 67 КК України, суд відносить рецидив злочину.
Враховуючи викладене, суд вважає необхідним і достатнім для виправлення і попередження вчинення нових злочинів призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання в межах санкції ч. 3 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі.

Призначаючи обраний вид покарання ОСОБА_4 , суд не вбачає підстав для застосування ст.ст. 69,75 КК України, виходячи з наступного.

Згідно абз. 4 п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 року № 7 (із змінами) «Про практику застосування судами кримінального покарання» вчинення особою під час іспитового строку нового злочину, суди мають розцінювати як порушення умов застосування ст. 75 КК України про звільнення від відбування покарання з випробуванням і призначати покарання за сукупністю вироків на підставі ст. 71 КК України. У таких випадках повторне звільнення від відбування покарання з випробуванням є неприпустимим.

На підставі абз. 7 п. 26 Постанови, у разі коли особа була засуджена до позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням і в період іспитового строку вчинила новий злочин, суд зобов`язаний визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до абз. 5 п. 8 Постанови застосування положень ст. 69 КК України щодо покарання, призначеного за сукупністю злочинів чи за сукупністю вироків, є неприпустимим.

Враховуючи викладене, суд вважає, що виправлення ОСОБА_4 можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, з призначенням йому покарання у вигляді позбавлення волі, остаточно призначивши покарання за правилами ст. 71 КК України, оскільки останній вчинив новий злочин під час іспитового строку за попереднім вироком.
Дане покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 і попередження вчинення нових злочинів.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишити попереднім до набрання вироком чинності.
Питання про долю речових доказів по даному провадженню вирішено судом виходячи з положень ст. 100 КПК України.
Крім того, згідно з вимогами ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь експерта документально підтверджені витрати на залучення експерта.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків до покарання призначеного ОСОБА_4 за даним вироком, частково приєднати невідбуте покарання за вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 26.04.2018 року і визначити остаточно покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 6 (шість) місяців.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити у вигляді тримання під вартою.
Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_4 обчислювати з 09 жовтня 2018 року.
Речові докази по даному провадженню: пошкоджений навісний замок, переданий на відповідальне зберігання до камери зберігання речових доказів Самарського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області (квитанція № 000953) - повернути за належністю потерпілому ОСОБА_6 ; металеву каністру обємом 20 літрів заповнену бензином А95, передану на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_6 , залишити останньому за належністю; CD-R диск (т.1 а.п. 74) - залишити зберігати при матеріалах кримінального провадження; автомобіль марки «ЗАЗ ТF48YP», д/н НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , передані на відповідальне зберігання ОСОБА_9 - повернути власнику.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь судового експерта ОСОБА_12 документально підтверджені витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи № 2511/18 від 14.09.2018 року у розмірі 300 грн.

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Самарський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку після проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1