Справа №403/635/18 провадження № 1-в/403/77/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 листопада 2018 року смт.Устинівка

Устинівський районний суд Кіровоградської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю: прокурора ОСОБА_3 , представника ДУ «Устинівський виправний центр № 37» ОСОБА_4 , засудженого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Устинівка клопотання засудженого
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Василівка Солонянського району Дніпропетровської області, адреса зареєстрованого місця проживання до засудження: АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта базова середня, не одруженого, до засудження не працюючого
засудженого: 11.11.2011 року Солонянським районним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.185, ч.1 ст.115, ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 8 років;
Ухвалою Ленінського районного суду м.Кіровограда від 21.03.2016 року у відповідності до ч.5 ст.72 КК України засудженому зараховано у строк покарання час попереднього ув`язнення з 23.07.2011 року по 06.12.2011 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі;
Ухвалою Ленінського районного суду м.Кіровограда від 12.09.2016 року засудженому замінено невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі більш м`яким, а саме: обмеженням волі строком на 02 роки 05 місяців 28 днів;
Ухвалою Устинівського районного суду Кіровоградської області від 25.10.2016 року засудженому зараховано в строк покарання час слідування під вартою до Устинівського виправного центру №37 з 20.09.2016 року по 04.10.2016 року, що за правилами, передбаченими ст.72 КК України, становить двадцять вісім днів

про застосування умовно-достроково звільнення від відбування покарання,-
В С Т А Н О В И В :
Засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду із клопотанням про застосування до нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, посилаючись на те, що він відбув більшу частину покарання та сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
В судовому засіданні по розгляду клопотання засудженого про застосування до нього умовно-дострокового звільнення прокурор вважала його таким, що не підлягає до задоволення, оскільки вчинений засудженим злочин, за який він відбуває покарання, є особливо тяжким та мав наслідком смерть людини. Засуджений неодноразово допускав порушення встановленого порядку відбування покарання, що свідчить про відсутність в його діях сумлінної поведінки, як однієї з умов застосування умовно-дострокового звільнення, а безпосереднє виконання засудженим покладених на нього законом обов`язків не може підтверджувати того, що він виправився в повній мірі.
В судовому засіданні по розгляду клопотання представник ДУ «Устинівський виправний центр №37» зазначив про те, що засуджений ОСОБА_5 довів своє виправлення, працевлаштований на виробництві установи, дотримується санітарно-гігієнічних норм, приймає активну участь у виховних заходах, за сумлінне ставлення до праці та зразкову поведінку отримав шість заохочень, має позитивну направленість, у скоєному злочині розкаюється, а тому заслуговує на умовно-дострокове звільнення.
В судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 прохав суд задоволити його клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у виді обмеження волі, оскільки він протягом строку відбування покарання працював, має багато заохочень, розкаюється у вчиненому злочині. Вважає, що виправився, оскільки має хорошу поведінку, в конфліктних ситуаціях участі не приймав.
Враховуючи думку прокурора, пояснення представника установи виконання покарань, засудженого ОСОБА_5 , дослідивши додані до подання матеріали, а також матеріали особової справи засудженого, суд приходить до висновку, що клопотання засудженого ОСОБА_5 про застосування до нього умовно-дострокового звільнення не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до п.2 ч.1 ст.537, п.1 ч.2 ст.539 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України) під час вирішення питання, пов`язаного з виконанням вироку, місцевий суд, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, має право вирішувати питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Відповідно до ч.ч.3, 5 ст.12 Кримінального кодексу України (далі - КК України) вчинений засудженим ОСОБА_5 злочин, передбачений ч.1 ст.115 КК України, класифікується як особливо тяжкий злочин, а передбачений ч.2 ст.185 КК України, як середньої тяжкості.
Згідно п.6 ч.1 ст.152 Кримінально-виконавчого кодексу України (далі - КВК України) підставою звільнення від відбування покарання є умовно-дострокове звільнення.

Відповідно до ч.2, п.3 ч.3 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення може бути застосовано до осіб, які відбувають покарання у виді обмеження волі; якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення та відбув не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин.
Відповідно до п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» (далі - Постанови №2 від 26.04.2002 року) при розгляді питання про умовно-дострокове звільнення слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненного злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 був засуджений за вироком Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 11.11.2011 року за ч.2 ст.185, ч.1 ст.115, ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 8 років, з подальшою заміною невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким - обмеженням волі строком на 02 роки 05 місяців 28 днів.
Ухвалою Ленінського районного суду м.Кіровограда від 21.03.2016 року у відповідності до ч.5 ст.72 КК України засудженому зараховано у строк покарання час попереднього ув`язнення з 23.07.2011 року по 06.12.2011 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Ухвалою Устинівського районного суду Кіровоградської області від 25.10.2016 року засудженому зараховано в строк покарання за правилами, передбаченими ч.5 ст.72 КК України (одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі) час слідування під вартою до ДУ «Устинівський виправний центр №37» з 20.09.2016 року по 04.10.2016 року, що становить 28 днів обмеження волі.
Відповідно до довідки ДУ «Устинівський виправний центр № 37» строк призначеного засудженому ОСОБА_5 покарання у виді 8 років позбавлення волі, з урахуванням заліків попереднього ув`язнення 4 місяці 13 днів та строку слідування під вартою 28 днів, скоротився на 5 місяців 11 днів та складає 7 років 6 місяців 19 днів. Станом на 28.11.2018 року засуджений ОСОБА_5 має фактично відбутий строк покарання 7 років 4 місяці 05 днів. Невідбутий строк покарання складає 02 місяці 14 днів. Початок строку відбуття покарання засудженому рахується з 23.07.2011 року і кінець строку після зарахування заліків визначено 23.07.2019 року (після зарахування заліків 12.02.2019 року).
З огляду на викладене, засуджений ОСОБА_5 відбув більше трьох чвертей строку покарання, призначеного йому за вироком суду.
Вирішуючи питання про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_5 суд враховує також вимоги ч.8 ст.154 КВК України, відповідно до яких особи, звільнені від відбування покарання з випробуванням або в порядку заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, якщо вони були направлені у місця обмеження волі або позбавлення волі у випадках, передбачених законом, можуть бути знову представлені до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання або заміни невідбутої частини покарання більш м`яким не раніше як через один рік з дня винесення ухвали про направлення у місця обмеження волі або позбавлення волі.
Судом встановлено, що ухвала Ленінського районного суду м.Кіровограда про заміну засудженому ОСОБА_5 позбавлення волі більш м`яким покаранням - обмеженням волі, була винесена 12.09.2016 року та набрала законної сили 20.09.2016 року, тобто із клопотанням про застосування умовно-дострокового звільнення засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду більше, ніж через один рік з дня винесення та набрання законної сили вказаною вище ухвалою суду.
Судом також встановлено, що ухвалою Устинівського районного суду Кіровоградської області від 12.10.2017 року було відмовлено в задоволенні подання ДУ «Устинівський виправний центр №37» про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 ..
Ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської області від 23.11.2017 року вказана ухвала суду І-інстанції залишена без змін.
Згідно характеристики засудженого ОСОБА_5 , за період перебування в слідчому ізоляторі м.Дніпропетровська, починаючи з 01.08.2011 року, останній порушень встановленого порядку утримання не допускав, заохочень не мав.
За змістом характеристики та довідки про стягнення і заохочення засудженого ОСОБА_5 , за період відбування ним покарання у Петрівській виправній колонії (№49), починаючи з 18.11.2012 року, останній допустив одне порушення встановленого режиму відбування покарання. а саме: форму одягу, за що отримав стягнення у виді попередження, а за сумлінну поведінку та ставлення праці, активну участь у житті відділення до нього були застосовані заходи заохочення у виді 7 подяк та зняття раніше накладеного стягнення.
З 28.01.2016 року засуджений ОСОБА_5 відбував покарання у Кіровоградській виправній колонії (№6). За час відбування покарання в даній установі мав одне стягнення у виді попередження за відмову від роботи та одне заохочення у виді його дострокового зняття.
За період відбування засудженим ОСОБА_5 покарання в ДУ «Устинівський виправний центр №37», починаючи з 04.10.2016 року, останній мав одне стягнення у виді догани за перебування в стані алкогольного сп`яніння та висловлювання нецензурною лайкою. За сумлінну поведінку та ставлення до праці засудженому було оголошено п`ять подяк та зняття раніше накладеного стягнення (догани) правами начальника установи.
Як вбачається з характеристики засудженого ОСОБА_5 , наданої ДУ «Устинівський виправний центр №37», засуджений був працевлаштований на підприємстві різноробочим, на даний час працює на току; за час відбування покарання у виправному центрі зарекомендував себе позитивно; в спілкуванні тактовний; до представників адміністрації установи ставиться з повагою; не допускає порушень пожежної безпеки та безпеки праці; своєю поведінкою та ставленням до праці подає позитивний приклад іншим засудженим; розкаюється у вчиненому злочині, покарання вважає справедливим; цивільного позову згідно вироку суду не має.
Відповідно до психологічної характеристики засудженого ОСОБА_5 , останній за час відбування покарання в Устинівському виправному центрі №37 зарекомендував себе як цілеспрямований, постійний у відносинах. Емоційні переживання, як правило, не глибокі, легко їх переборює. Порушень поведінки не спостерігалось. Життєві проблеми, які виникають під час відбування покарання, вирішує з персоналом установи згідно чинного законодавства. При проведенні індивідуальної роботи із засудженим бажано практикувати до нього «авансове» заохочення.
Згідно довідки оперативної групи ДП «Устинівський виправний центр №37» засуджений ОСОБА_5 конфліктних та боргових відносин з іншими засудженими не має. Намірів скоїти злочин не виношує, негативних проявів за час перебування в установі з його боку не було.
Згідно строкового трудового договору №29 від 19.10.2017 року засуджений перебуває у трудових відносинах з ДУ «Устинівський виправний центр №37».
Відповідно до довідки, виданої ДУ «Устинівський виправний центр №37» від 22.11.2018 року №3.1/1197/Шнк., засуджений ОСОБА_5 отримував систематичний дохід у виді заробітної плати із травня 2018 року по жовтень 2018 року.
Згідно постанови №15 районної спостережної комісії, остання вирішила клопотати перед судом про застосування умовно-дострокового звільнення від покарання засудженого ОСОБА_5 ..
На підставі викладеного, вирішуючи клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення суд виходить з наступного.
Згідно п.2 Постанови №2 від 26.04.2002 року умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання - того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Згідно до ст.6 КВК України, виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства, повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві.

Разом з тим, критерієм сумлінної поведінки є неухильне дотримання всіх вимог режиму місця відбування покарання та всіх покладених на засудженого обов"язків. Чесним ставленням до праці є постійна старанність у роботі, прагнення до кращого виконання дорученої роботи, підвищення кваліфікації, бережливе ставлення до матеріалів, обладнання. Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання.

Відповідно до ст.9 КВК України засуджені зобов`язані: неухильно додержуватися правил поведінки, які передбачені для засуджених, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших осіб; виконувати встановлені законодавством вимоги адміністрації установи виконання покарань; ввічливо ставитися до персоналу, а також до інших засуджених.
Згідно ч.5 ст.59 КВК України засудженим до обмеження волі забороняється, крім іншого, вживати спиртні напої і пиво.
За сумлінну поведінку і ставлення до праці до осіб, засуджених до обмеження волі, можуть застосовуватись, крім іншого, такий захід заохочення, як подяка (ч.1 ст.67 КВК України).
До засуджених, які порушують трудову дисципліну і встановлений порядок відбування покарання, адміністрація виправного центру може застосовувати, крім іншого, такий захід стягнення, як догана (ч.1 ст.68 КВК України).
З огляду на вказані правові норми з урахуванням повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого ОСОБА_5 суд вважає відсутньою в його діях сумлінної поведінки, основним критерієм якої є саме неухильне дотримання всіх вимог режиму відбування покарання та всіх покладених на нього обов`язків, оскільки засуджений ОСОБА_5 неодноразово допускав порушення встановленого порядку відбування покарання, в тому числі, останній раз 13.03.2018 року за вживання спиртних напоїв та висловлювання нецензурною лайкою на адресу працівників установи виконання покарань до нього було застосовано такий вид стягнення як догана, і з часу його накладення минуло лише 08 місяців, що з урахуванням умисного протиправного заподіяння засудженим ОСОБА_5 смерті іншій людині саме під час перебування в стані алкогольного сп"яніння не може, внаслідок нетривалості даного періоду, свідчити про готовність засудженого ОСОБА_5 до самокерованої правослухняної поведінки.
З огляду на допущене засудженим ОСОБА_5 порушення порядку відбування покарання шляхом вживання спиртних напоїв, суд критично ставиться до наданої ДУ «Устинівський виправний центр №37» характеристики засудженого в частині того, що останній своєю поведінкою подає позитивний приклад іншим засудженим, так само як і до висновку, викладеного у психологічній характеристиці на засудженого ОСОБА_5 про відсутність в останнього порушень поведінки та вирішення з персоналом установи життєвих проблем, які виникають під час відбування покарання, згідно чинного законодавства, оскільки перебування в стані алкогольного сп"яніння та висловлювання нецензурною лайкою на адресу адміністрації установи виконання покарань до дозволеної, а тим більше зразкової поведінки засуджених під час відбування покарання законом не віднесено.
На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що поведінка засудженого ОСОБА_5 за весь період відбування ним покарання не є постійно зразковою та сумлінною, про що, зокрема, свідчить накладене на нього 13.03.2018 року стягнення у виді догани.
Тому з урахуванням встановлених обставин, суд приходить до висновку про те, що процес виправлення та перевиховання засудженого має бути стабільним та послідовним, і при оцінці поведінки засудженого, судом приймається до уваги, що сумлінна поведінка, як передумова умовно-дострокового звільнення, - це не тільки пасивна форма поведінки засудженого під час відбування покарання, яка полягає у стримуванні від порушень режиму, порушень правил внутрішнього розпорядку, вживання алкогольних напоїв, наркотичних засобів, азартних ігор, неухильне додержання загальноприйнятих норм і правил поведінки, а й активна участь у суспільному житті та сумлінне виконання громадських доручень у процесі відбування покарання, підвищення свого загальноосвітнього рівня, прагнення своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин, тощо. Поведінка засудженого має бути взірцевою для інших засуджених.
Натомість судом встановлено, що засуджений ОСОБА_5 допускав порушення встановленого порядку відбування покарання, в тому числі порушив заборону вживати спиртні напої, про встановлення якої, згідно пояснень останнього в судовому засіданні, йому було відомо. Після вживання спиртних напоїв продовжив порушувати встановлений порядок роботи установи шляхом висловлювання нецензурними словами на адресу працівників чергової частини, розміщеної в гуртожитку, де проживають засуджені, а тому суд не може оцінювати таку поведінку засудженого як зразкову та взірцеву для інших засуджених. При цьому самим засудженим ОСОБА_5 в судовому засіданні під час надання пояснень з приводу накладеного на нього стягнення за перебування в стані алкогольного сп"яніння зазначено про те, що він не вважає подібну поведінку порушенням порядку відбування покарання.
Крім того, з характеристики засудженого, його пояснень та пояснень представника виправного центру, судом не встановлено активної участі засудженого ОСОБА_5 у суспільному житті виправного центру.
Згідно п.2 Постанови №2 від 26.04.2002 року умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Тому вирішуючи питання про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_5 суд враховує також і дані про його особу.

Судом при розгляді клопотання про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_5 встановлено, що останній раніше неодноразово засуджувався за вчинення умисних корисливих злочинів проти власності, самоуправство, а саме: 1) 24.06.1994 року Солонянським районним судом Дніпропетровської області за ч.3 ст.140, ч.2 ст.145, ст.42 КК УРСР (таємне викрадення індивідуального майна громадян (крадіжка) та знищення або пошкодження індивідуального майна громадян) до 4-х років позбавлення волі із умовно-достроковим звільненням на невідбутий строк 9 місяців 14 днів; 2) 23.12.1997 року Солонянським районним судом Дніпропетровської області за ст.198, ст.43 КК УРСР (самоуправство) до 1 року позбавлення волі; 3) 18.04.2001 року Солонянським районним судом Дніпропетровської області за ч.3 ст.140, ч.2 ст.140, ст.42 КК України до 3-х років позбавлення волі з конфіскацією майна з наступним звільненням умовно-достроково на невідбутий строк 11 місяців 03 дні.
Таким чином, засуджений ОСОБА_5 систематично на протязі свого життя, починаючи з 1994 року, вчиняв умисні злочини, за які відбував покарання у виді позбавлення волі в установах виконання покарань, неодноразово звільнявся від відбування покарання шляхом умовно-дострокового звільнення, однак належних для себе висновків щодо необхідності отримувати заробіток чесною працею без порушення охоронюваного законом права власності громадян не робив, на шлях виправлення не ставав та знову вчинив умисний особливо тяжкий злочин проти життя людини, передбачений ч.1 ст.115 КК України, а саме: умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, за який він був засуджений 11.11.2011 року Солонянським районним судом Дніпропетровської області до 08 років позбавлення волі. При цьому, вчиняючи зазначений злочин, засуджений ОСОБА_5 перебував в стані алкогольного сп`яніння, що згідно ст.67 КК України є обставиною, яка обтяжує покарання.

Тому з урахуванням особливої тяжкості вчиненого засудженим ОСОБА_5 злочину проти життя особи, наслідком якого стала смерть потерпілого, неодноразового вчинення засудженим на протязі свого життя умисних злочинів, в тому числі і після застосування судом передбачених законом заходів, спрямованих на його виправлення і перевиховання без ізоляції від суспільства та реального відбування призначеного покарання, поведінки останнього, яка свідчить про наявність процесу позитивних змін, які відбуваються в особистості засудженого, однак не може свідчити про його готовність в достатній мірі до самокерованої правослухняної поведінки, суд приходить до висновку про передчасність звернення засудженого до суду з клопотанням про застосування до нього умовно-дострокового звільнення.

При цьому суд вважає, що позитивна характеристика засудженого ОСОБА_5 за час відбування покарання у виправному центрі, його працевлаштування, підтримання в належному стані спального місця, охайний зовнішній вигляд, при наявній кримінологічній характеристиці засудженого не можуть свідчити про його трудове перевиховання та виправлення, як того вимагають положення ст.81 КК України.
З огляду на викладене, керуючись вимогами правових норм, що регулюють відбування покарання у виді обмеження волі, з урахуванням характеристики засудженого ОСОБА_5 та змісту доданих до клопотання матеріалів, повно та всебічно проаналізувавши дані про особу засудженого та його поведінку за весь період відбування ним покарання, суд приходить до висновку про недоведеність засудженим ОСОБА_5 свого виправлення сумлінною поведінкою та відсутність підстав вважати, що цілі покарання були досягнуті і виправлення засудженого настало раніше строку, визначеного вироком суду, у зв`язку з чим його клопотання про умовно-дострокове звільнення не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст.369, 372, 376, 392, 395, 532, 537, 539 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

В клопотанні ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду через Устинівський районний суд Кіровоградської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Устинівського районного суду
Кіровоградської області ОСОБА_1