Справа № 308/5250/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 квітня 2019 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі головуючого суді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 обвинуваченого ОСОБА_4 захисника ОСОБА_5 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження відомості про яке внесено до ЄРДР за №0000289 від 05.03.2018 року по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Вільшани, Дергачівського району, Харківської області, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, без освіти, тимчасово не працюючого, не одруженого, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
04.03.2018 близько 14 год. 00 хв. громадянин ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 таємно, з корисливих спонукань, діючи з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання за попередньою змовою із особою, матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження, перебуваючи на території колишнього Чопського райвідділу міліції, що за адресою: м. Чоп, вул. Головна, 39, шляхом проникнення до гаражного приміщення, викрали металеву ванну, яка належить громадянину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після цього викрадену ванну інша особа, матеріали відносно якого виділено в окреме провадження та ОСОБА_4 того ж дня продали громадянці ОСОБА_7 , мешканці м. Чоп за ціною 185 гривень.

Згідно висновку експерта № 11/188 від 22.03.2018 встановлено, що вартість (ліквідаційна) металевої ванни, вагою 52 кг., яка була у користуванні з 2008 року, у несправному стані, станом на 04.03.2018 становить 338 гривень.

Своїми діями, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинене з проникненням до приміщення за попередньою змовою групою осіб.

27 квітня 2019 року між прокурором у кримінальному провадженні №0000289 від 05.03.2018 року, ОСОБА_3 , з одного боку та підозрюваним у вказаному провадженні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з іншого боку, з участю захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 , на підставі ст.ст. 468, 469, 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно вказаної угоди про визнання винуватості ОСОБА_4 , повністю визнав свою винуватість у зазначених діяннях і зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі обвинувачення у судовому провадженні.

Сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_4 : за ч.З ст.185 КК України призначити покарання у вигляді 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України, звільнити від відбування призначеного покарання та покласти на нього обов`язки передбачені ст.76 КК України.

Обвинуваченому ОСОБА_4 , роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України та наслідки умисного невиконання угоди. В угоді зазначені права і обов`язки прокурора та обвинуваченого щодо укладення угоди.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю, при обставинах, викладених в обвинувальному акті, та зазначив, що він розуміє надані йому законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення, вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та наполягає на затвердженні вказаної угоди.

Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості.

Прокурор в судовому засіданні вважає, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання. Крім того, просила врахувати, що відносно іншої особи, матеріали виділено в окреме провадження було направлено до суду.

Потерпілий в судове засідання не зявився, повідомлявся належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило. Згідно письмової заяви від 27.04.2018 року надає згоду на укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним у даному кримінальному провадженні.

Суд, вивчивши надані матеріали, заслухавши учасників судового провадження, приходить до наступного висновку.

Відповідно ч.3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення яким затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу;

Відповідно ст. 468 КПК України в кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, який згідно ст. 12 КК України є злочином що відноситься до тяжких злочинів.

Судом встановлено, що обвинувачений цілком розуміє положення п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, ч. 4 ст. 474 КПК України, укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Узгоджені обвинуваченим та прокурором вид і міра покарання є такими, що відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та даним про особу обвинуваченого.

Відповідно до ст. 475 КПК України, якщо суд переконався що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Дослідивши угоду про визнання винуватості та переконавшись, що укладена угода є добровільним волевиявленням обвинуваченого, тобто не є наслідком застосування до нього насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, з`ясувавши у обвинуваченого чи цілком він розуміє наслідки затвердження угоди, роз`яснивши обвинуваченому право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення у вчинені якого його обвинувачують, встановивши правильне розуміння обвинуваченим змісту та наслідків затвердження угоди, а також перевіривши її відповідність вимогам кримінального процесуального законодавства, заслухавши доводи учасників судового засідання та роз`яснивши обвинуваченому обмеження права щодо оскарження вироку, передбачені ст. 473 КПК України, суд доходить висновку, що угода про визнання винуватості, укладена між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , відповідає вимогам КПК України, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, укладення угоди є добровільним, узгоджені вид та міра покарання відповідають загальним засадам призначення покарання.

Суд врахував обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 щире каяття, беззастережне визнання вини, активне сприяння розкриттю злочину.

Тому суд вбачає за належне визначити йому узгоджену міру покарання в угоді та в порядку ч.3 ст. 75 КК України вважає за необхідне визначити обвинуваченому термін іспитового строку один рік та на підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання та періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 в даному кримінальному провадженні не обирався, клопотань про обрання до суду не надходило. Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся. Питання про речові докази суд вирішує в порядку ч.9 ст.100 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 394, 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 27.04.2018 року укладену між ОСОБА_3 , прокурором у кримінальному провадженні №0000289 від 05.03.2018 року, з одного боку та підозрюваним у вказаному провадженні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з іншого боку, з участю захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 , на підставі ст.ст. 468, 469, 472 КПК України.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України і призначити йому покарання : за ч.3 ст.185 КК України у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік.

Згідно п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язок повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання та періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Речові докази: металеву ванну, яка повернута на відповідальне зберігання під розписку громадянину ОСОБА_6 вважати повернутими.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, у разі не подання на нього апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити засудженому, його захиснику та прокурору.

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1