Дата документу 01.04.2019 Справа № 554/2616/19
Провадження №1-кс/554/4633/2019
УХВАЛА
іменем України

01 квітня 2019 року м.Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м.Полтави ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Полтаві скаргу представника Акціонерного товариства Комерційний банк «Приват Банк» ОСОБА_3 на бездіяльність керівника слідчого підрозділу Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області, яка полягає у невнесенні відомостей про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР, в порядку ст.303 КПК України,

В С Т А Н О В И В:

25.03.2019 року заявник звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність керівника слідчого підрозділу Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області, яка полягає у невнесенні відомостей про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР в порядку ст.303 КПК України. В обґрунтування скарги заявник вказує, що 20.03.2019 року АТ КБ «ПриватБанк» на адресу відділу було направлено заяву про кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.382 КК України, вчинене, на думку заявника, ОСОБА_4 . Скарга мотивована тим, що Октябрський районний суд м.Полтави ухвалив рішення від 13.10.2016 року, яким зобов`язано ОСОБА_4 сплатити на користь ПриватБанку заборгованість за кредитним договором в сумі 16516,29 грн. та судові витрати у розмірі 1378 грн. 00 коп. Боржник був ознайомлений з даним рішенням суду. Рішення суду набрало законної сили. Виконавчий лист направлено для примусового виконання до Шевченківського ВДВС м.Полтави ГТУЮ у Полтавській області та відкрито виконавче провадження. Вказує, що боржник в період з 13.10.2016 року по 15.03.2019 року боржник в порушення вимог законодавства умисно не виконує рішення суду та ухиляється від його виконання, маючи реальну можливість виконати вказане рішення суду. Заявник вважає, що ОСОБА_4 своїми навмисними діями, достовірно значи про виконання вказаного судового рішення, умисно ухилилась від його виконання, чим вчинила кримінальне правопорушення, відповідальність за яке передбачене ч.1 ст.382 КК України. Такими діями наноситься матеріальна шкода не лише АТ КБ «ПриватБанк», але й державному бюджету України, в тому числі несплачених податків. За вказаних обставин, на думку АТ КБ «ПриватБанк» відсутні правові підстави для невнесення до ЄРДР та відомості, викладені у заяві підлягають перевірці. Однак відомості за вказаною заявою до ЄРДР до цього часу не внесені. На підставі викладеного, заявник просить зобов`язати керівника слідчого органу Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою АТ КБ «ПриватБанк» про вчинення ОСОБА_4 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України.

У судове засідання учасники справи не з`явились, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлені належним чином.

Заявник у скарзі просив про розгляд без участі, скаргу підтримав у повному обсязі та просив задовольнити з підстав, викладених у скарзі.

Причини неявки слідчого суду невідомі.

Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Враховуючи процесуальні строки розгляду скарги та наявність заяви заявника про розгляд без його участі, слідчий суддя вважає за можливе розглянути скаргу за відсутності заявника.

Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності та взаємозв`язку, суд вважає відмовити у задоволенні скарги з таких підстав.

Відповідно до положень ст.19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 68 Конституції України передбачено, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Відповідно до ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура

Положеннями ч.1 ст.24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч.1 ст.303 КПК України. Зокрема, у відповідності до п.1 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Згідно з ч.1 ст.214 КПК України бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, означає невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР впродовж 24 годин після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

При цьому, виходячи зі змісту ст.214 КПК України, повноваженнями щодо оцінки відомостей, наведених у заяві чи повідомлених потерпілим, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення наділені слідчий, прокурор.

Як вбачається з матеріалів скарги, та встановлено в судовому засіданні, представник АТ КБ «ПриватБанк» подав до Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області заяву від 20.03.2019 року про вчинення кримінального правопорушення за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.382 КК України, яку було зареєстровано канцелярією 20.03.2019 року (а.с.4-6).

Відповідно до змісту вказаної заяви зазначено, що заочним рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 13.10.2016 року по справі №554/6168/15-ц стягнуто із ОСОБА_4 заборгованість на користь банку в розмірі 16516,29 грн. та судові витрати. Вказане рішення суду набрало законної сили. Виконавчий лист направлено для примусового виконання, однак державний виконавець через відсутність у боржника майна не мав можливості виконати рішення суду в примусовому порядку. Заявник вважає, що ОСОБА_4 своїми навмисними діями, достовірно значи про виконання вказаного судового рішення, умисно ухилилась від його виконання, що спричинило матеріальну шкоду банку та державному бюджету. З урахуванням викладеного у заяві від 20.03.2019 року, заявник просив внести до ЄРДР відомості про вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.382 КК України, та розпочати кримінальне провадження за даним фактом.

Проте відомості, викладені в заяві про вчинення кримінального правопорушення від 20.03.2019 року, до теперішнього часу до ЄРДР не внесені.

Згідно з ч.5 ст.214 КПК України до ЄРДР має бути внесено короткий виклад обставин про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

Підставами вважати заяву такою, що містить відомості про злочин, є наявність в ній об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то обставини викладені в них не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язковими для внесення до ЄРДР.

Системний аналіз положень ст.ст. 214, 303 КПК України, свідчить про те, що предметом судового контролю слідчого судді може бути лише бездіяльність слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто саме заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення є передумовою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні, і вказана заява чи повідомлення повинна містити достатні дані про наявність ознак кримінально-караного діяння.

Пунктом 1.2 розділу ІІ Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генерального прокурора України №69 від 17.08.2012 року, встановлено, що відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела повинні відповідати вимогам пункту 4 частини 5 статті 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення. До Реєстру підлягають внесенню відомості, які характеризують кримінальне правопорушення (п.2.2 розділу ІІ положення).

Положення ст.214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч.1 ст.2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину - кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Зазначені положення кримінального процесуального закону та закону про кримінальну відповідальність свідчать про те, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення (злочин).

Отже, критерієм, що дає змогу вважати заяву про злочин такою, що підлягає внесенню до ЄРДР, є наявність в ній об`єктивних даних, які дійсно свідчать про вчинення кримінального правопорушення. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до ст.7 КПК України в якості загальної засади кримінального провадження проголошено змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Заявник - представник АТ КБ «ПриватБанк» вказував на те, що, на його думку, зазначені в заяві дії особи боржника у виконавчому провадженні, підлягають кваліфікації за ч.1 ст.382 КК України.

При цьому, заявником в поданій заяві наводяться виключно власні міркування та припущення щодо вчинення злочину ОСОБА_4 , оскільки злочинність таких дій не підтверджується достатніми об`єктивними даними, а тому зазначене не може бути підставою для ініціювання кримінального провадження та проведення досудового розслідування.

В даному контексті варто враховувати, що основним складовим елементом об`єктивної сторони будь-якого злочину є його суспільна небезпечність. Злочин серед інших правопорушень характеризується найвищим ступенем суспільної небезпечності і саме це дозволяє відмежовувати його від близьких за об`єктивними і суб`єктивними ознаками інших правопорушень (адміністративних, дисциплінарних та інших).

Разом із цим, доводи заявника у заяві від 20.03.2019 року є його особистою оцінкою дій вказаної особи і ґрунтуються лише на припущеннях щодо можливої протиправності дій, а тому не відповідають вимогам ст.214 КПК України.

Таким чином, незважаючи на те, що заявник вважає заяву від 20.03.2019 року повідомленням про вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.382 КК України, проте остання за своїм змістом не містить фактичних даних, які вказують на ознаки складу вищезазначеного злочину. В даному випадку така заява, з огляду на її зміст, не є підставою для внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, що, в свою чергу, унеможливлює автоматичне внесення відомостей до ЄРДР за вказаною кваліфікацією дій, про що просить заявник.

Також слід зауважити, що посилання заявника на вимоги ч.4 ст.214 КПК України, відповідно до якої відмова у прийнятті та реєстрації заяви про кримінальне правопорушення не допускається, не є підставою для обов`язкового внесення відомостей до ЄРДР, якщо така заява не відповідає вимогам кримінального процесуального законодавства, оскільки ця норма стосується лише процедури прийняття такої заяви.

Отже, внесення відомостей про злочин до ЄРДР по заяві, в якій відсутні ознаки складу злочину є недопустимим, а тому слідчий суддя вважає, що обґрунтовані підстави для внесення відомостей до ЄРДР відсутні.

Згідно вимог ст.307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого слідчим суддею постановляється ухвала про скасування рішення слідчого, зобов`язання припинити дію, зобов`язання вчинити певну дію, відмову у задоволенні скарги.

Враховуючи вищезазначене, слідчий суддя дійшов до висновку про відсутність підстав для внесення заяви АТ КБ «ПриватБанк» від 20.03.2019 року до ЄРДР, а тому в задоволенні скарги на бездіяльність керівника слідчого підрозділу Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303-307, 309, 376 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні скарги представника Акціонерного товариства Комерційний банк «Приват Банк» ОСОБА_3 на бездіяльність керівника слідчого підрозділу Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області, яка полягає у невнесенні відомостей про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР, в порядку ст.303 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1