Справа № 203/2786/18
Провадження № 1-кп/0203/590/2018
У Х В А Л А
04.12.2018 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська
в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2
за участю прокурора - ОСОБА_3
захисника - ОСОБА_4
потерпілого- ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпро обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесений до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001423 від 16 червня 2018 року, відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, українця, з неповною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, має на утриманні малолітню дитину, раніше несудимого в силу ст. 89 КК України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
В провадженні Кіровського районного суду м. Дніпропетровська на розгляді знаходиться вищевказаний обвинувальний акт.
В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, посилаючись на те, що ризиків у даному кримінальному провадженні не вбачає, ризик впливу на свідків не існує, з врахуванням особи обвинуваченого, який до взяття під варту працював в реабілітаційному центрі.
Потерпілий заперечував проти задоволення клопотання прокурора.
Захисник ОСОБА_4 підтримала клопотання прокурора.
Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав клопотання прокурора.
Заслухавши учасників судового провадження, суд приходить до наступного.
Згідно вимог ч.3 ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
При вирішенні питання щодо заявленого клопотання прокурора, суд приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини, а саме справу «Харченко проти України», за якою встановлено порушення вимог п.3 ст. 5 Конвенції щодо надмірного тривалого тримання особи під вартою, а також те, що національні суди не розглядали жодних альтернативних триманню під вартою запобіжних заходів.
По справі «Мамедова проти Росії», ЄСПЛ зазначив, що посилання на тяжкість обвинувачення як на головний чинник при оцінці ймовірності того, що особа буде переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини є недостатнім, хоча суворість покарання і є визначальним елементом при оцінці ризику переховування від правосуддя чи вчинення нових злочинів, і що потребу позбавлення волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину.
При цьому ЄСПЛ зазначає, що існує презумпція на користь звільнення з-під варти. Доводи «за» і «проти» такого звільнення не повинні бути «загальними й абстрактними» (рішення ЄСПЛ у справі «Смирнова проти Росії» ). У всіх випадках, коли ризик ухилення обвинуваченого від слідства ( суду ) можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено, і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних заходів ( рішення ЄСПЛ від 23 вересня 2008 року у справі «Вренчев проти Сербії»).
В рішенні «Тодоров проти України» ЄСПЛ зазначив, що для продовження тримання особи під вартою повинні бути винятково вагомі причини, при цьому тільки тяжкість вчиненого злочину, складність справи та серйозність обвинувачень не можуть вважатися достатніми причинами для тримання особи під вартою протягом досить тривалого строку.
Окрім того, суд приймає до уваги особу обвинуваченого ОСОБА_6 , який раніше несудимий, має постійне місце проживання, до взяття під варту працював, має на утриманні малолітню дитину.
Відповідно до ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі.
За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність достатніх підстав для зміни запобіжного заходу ОСОБА_6 з триманням під вартою на домашній арешт в певний період доби, із покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України, без застосуванням електронного браслету.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177-178, 181, 331, 350, 372 КПК України,

У Х В А Л И В:
Клопотання прокурора щодо зміни обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт задовольнити частково.
Змінити обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт без застосування електронного браслету в період з 22 години до 05 години наступного дня строком на 2 місяці, тобто до 04 лютого 2019 року, звільнивши з під варти негайно в залі суду.
Зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_6 протягом строку застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, прибувати до суду за першою вимогою; не залишати місце свого постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у період з 22 години до 05 години, крім випадків звернення за медичною допомогою, запобігання надзвичайним ситуаціям, повідомляти суд про зміну місця свого проживання, утримуватися від спілкування з потерпілим та свідками.
Роз`яснити ОСОБА_6 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.
Виконання ухвали покласти на відділення поліції за місцем проживання ОСОБА_6 .
Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає і набирає законної сили в момент ухвалення.

Суддя Кіровського районного
суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1