Справа №1-45/2011 року
11 березня 2011 року
Ямпільський районний суд Вінницької області
у складі головуючого судді ДЗЕРИНА М.М.
при секретарі ГУЛКОВСЬКІЙ Т.Т.
за участю прокурора КАЛИНЧУКА О.М.
та підсудного ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Ямпіль Вінницької обл.
кримінальну справу по обвинуваченню
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_3, українця, громадянина України, не одруженого, не працюючого, раніше судимого, а саме вироком Ямпільського районного суду Вінницької області від 13 жовтня 2010 року по ч.1 ст.185 КК України до громадських робіт строком на 100 годин, за що судимість не погашена,
у скоєні злочину передбаченого ч.2 ст.389 КК України,
Підсудний ОСОБА_2 будучи засудженим вироком Ямпільського районного суду Вінницької області від 13 жовтня 2010 року по ч.1 ст.185 КК України до громадських робіт на строк 100 годин, ухиляється від відбування вказаного покарання.
09 листопада 2010 року ОСОБА_2 був ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання, а також попереджений, що у разі ухилення від відбування покарання на підставі ч.2 ст.389 КК України він може бути притягнутий до кримінальної відповідальності, про що свідчить власноручно підписана ним підписка.
ОСОБА_2 згідно направлення КВІ Ямпільського району від 09.11.2010 року відбуває покарання при Гальжбіївській сільській раді Ямпільського району Вінницької області згідно розпорядження №29 від 10.11.2010 року.
26.11.2010 року у звязку з повідомленнями від 12.11.2010 року та 22.11.2010 року голови Гальжбіївської сільської ради про не зявлення на громадські роботи, ОСОБА_2 було письмово попереджено інспектором КВІ Ямпільського району Бажурою О.А., що у разі продовження порушення порядку та умов відбування покарання, він може бути притягнутий до кримінальної відповідальності за ч.2 ст.389 КК України.
Згідно повідомлень голови Гальжбіївської сільської ради, табелів виходу на роботу ОСОБА_2, а також відповідно довідки КВІ Ямпільського району встановлено, що ОСОБА_2 у період часу з 10 листопада 2010 року по 22 січня 2011 року на роботу не виходив без поважних причин і жодної години не відпрацював.
Згідно постанови про встановлення днів явки на реєстрацію до КВІ Ямпільського району від 26.11.2010 року на кожну пятницю кожного тижня ОСОБА_2 03.12.2010 року та 10.12.2010 року не з'явився без поважних причин, чим порушив умови покарання ч.1 ст.37, ч.3 ст.40 КВК України.
Допитаний у судовому засіданні підсудний ОСОБА_2 вину у скоєному визнав і суду пояснив, що дійсно він не відпрацював встановлені йому громадські роботи, так як його змусили чистити річку, а він відмовився.
Крім повного визнання своєї вини підсудним ОСОБА_2, його вина підтверджується доказами, які зібрані на досудовому слідстві, а саме: поданням (а.с.8-9), розпорядженням (а.с.10), копією вироку (а.с.11), направленням (а.с.12), підпискою (а.с.13), листком реєстрації (а.с.14), розпорядженням (а.с.15), постановою (а.с.16, 21), графіком роботи (а.с.17-18), повідомленням (а.с.19-20, 25), попередженням (а.с.22), відомістю (а.с.23-24), протоколом допиту свідка ОСОБА_3 (а.с.35), ОСОБА_4 (а.с.36), ОСОБА_5 (а.с.37), ОСОБА_6 (а.с.38), ОСОБА_7 (а.с.39), іншими матеріалами справи, з якими підсудний згідний у повному об'ємі, тому суд відповідно ст.299 КПК України приходить до висновку про недоцільність дослідження даних доказів, оскільки вони ніким не оспорюються, а тому суд рахує їх правдивими та обґрунтованими і такими які підтверджують вину підсудного у повному об'ємі.
Оцінюючи всі зібрані докази в їх сукупності, суд знаходить вину підсудного ОСОБА_2 доведеною, а її дії кваліфікує по ч.2 ст.389 КК України, тобто ухилення від відбування громадських робіт особою, засудженою до цього покарання.
При призначенні підсудному ОСОБА_2 міри покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного, так і особу підсудного, що він усвідомив свою вину, дану обставину суд відносить до пом'якшуючих вину обставин.
Обтяжуючих вину обставин суд не вбачає.
З врахуванням вище викладеного, а також того, що підсудний ОСОБА_2 раніше притягувався до кримінальної відповідальності, негативно характеризується за місцем проживання, суд призначає йому покарання, необхідне й достатнє для його виправлення, запобігання новим злочинам, суд вважає, що підсудній може бути виправлений та перевихований тільки з ізоляцією його від суспільства, а тому вважає необхідним вибрати йому покарання у вигляді арешту строком в один місяць.
Відповідно до п.4 ч.1 ст.72 КК України невідбутий строк покарання за вироком Ямпільського районного суду Вінницької області від 13 жовтня 2010 року у вигляді 100 години суд переводить у 12 днів арешту, оскільки одному дню арешту відповідають вісім годин громадських робіт (100 год. : 8 год. = 12,5 дн.).
Враховуючи викладене та особу підсудного, який будучи судимим за скоєння умисного злочину, на шлях виправлення не став і знову вчинив злочин, а тому суд вважає, що підсудний може бути виправлений та перевихований лише в умовах тимчасової ізоляції його від суспільства. При обранні міри покарання підсудному за правилами ст.50 КК України суд має підстави обрати відносно нього міру покарання у виді арешту у межах санкції ст.389 ч.2 КК України, а саме один місяць. Враховуючи ту обставину, що підсудний ОСОБА_2 засуджений вироком Ямпільського районного суду Вінницької області від 13 жовтня 2010 року за ч.1 ст.185 КК України до 100 годин громадських робіт, покарання не відбув, а тому суд на підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків приєднує частково, у розмірі десяти днів арешту, не відбуте покарання за вироком суду від 13.10.2010 року. Остаточну міру покарання підсудному ОСОБА_2 суд визначає у виді одного місяця 10 днів арешту.
При вирішенні питання щодо міри запобіжного заходу підсудному ОСОБА_2 до вступу вироку в законну силу, суд не має підстав для зміни чи скасування раніше обраної міри запобіжного заходу у вигляді підписки про невиїзд, і вважає необхідним міру запобіжного заходу залишити попередню.
Керуючись ст.323, 324, 327, 328, 333-335, 338, 343 КПК України, суд
ОСОБА_2 визнати винуватим за ч.2 ст.389 КК України та призначити йому покарання у виді одного місяця арешту.
На підставі ст.71, п.4 ч.1 ст.72 КК України ОСОБА_2 приєднати частково, у розмірі десяти днів арешту, не відбуте покарання за вироком Ямпільського районного суду Вінницької області від 13 жовтня 2010 року. Остаточне покарання ОСОБА_2 визначити у виді одного місяця 10 днів арешту.
Міру запобіжного заходу засудженій до вступу вироку в законну силу залишити попередню підписку про невиїзд.
Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Вінницької області протягом 15 діб з часу його проголошення.

Головуючий М.М.Дзерин