Справа № 309/3841/17
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и
28.02.2019 м. Ужгород
Закарпатський апеляційний суд у складі суддів :
ОСОБА_1 /головуючої /,
ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
з участю секретаря судових засідань ОСОБА_4
Цим вироком:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українець, громадянин України, уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , з середньою освітою, перебуваючого у цивільному шлюбі, працюючого вантажником у ПП « Бродвей», раніше судимий: 21 червня 2017 року Хустський районний судом Закарпатської області за ч.1 ст.296 КК України до одного року обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік,
визнаний винуватим за ст.185 ч.3 КК України та призначено йому покарання у вигляді трьох років позбавлення волі
На підставі ст. 71 КК України за сукупності вироків до цього покарання частково приєднано невідбуте покарання за вироком Хустського районного суду від 21.06.2017 року -два місяці обмеження волі, який відповідно до ч.1 п. 1 ст. 72 КК України відповідає одному місяцю позбавлення волі, і остаточно до відбуття засудженому ОСОБА_6 призначено покарання - три роки однин місяць позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_6 постановлено рахувати з моменту приведення вироку до виконання.
Речові докази по справі, які відповідно до розписки знаходяться на зберіганні у ОСОБА_6 постановлено знищити.
Вироком суду ОСОБА_6 визнаний винуватим у вчиненні злочину за наступних обставин: 6 грудня 2017 року близько 23 год., діючи з прямим умислом на таємне викрадення чужого майна , з корисливою метою, видавивши дерев`яну фанеру на правій частині вікна у підсобному приміщенні, яке розташоване з тильної сторони будинку АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_9 та використовується ним як сховище, таємно проник правою рукою в дане приміщення, де з дерев`яної полиці біля вікна, з під утеплювача білого кольору викрав 10 купюр номіналом по 200 грн., чим спричинив потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 2000 грн.

В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи фактичні обставини справи, доведеність вини та кваліфікацію дій ОСОБА_6 , просить скасувати вирок суду першої інстанції у частині призначення покарання та ухвалити новий, яким призначити обвинуваченому остаточне покарання за сукупністю вироків у виді 3 років та 6 місяців позбавлення волі. Вважає, що вирок підлягає скасуванню через невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, а також неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. Зазначає, що обвинувачений раніше притягався до кримінальної відповідальності, завдану своїми діями шкоду потерпілому ОСОБА_9 не відшкодував, що на думку прокурора свідчить про небажання обвинуваченого стати на шлях виправлення. Стверджує, що умисний, корисливий злочин обвинувачений вчинив через пів року після ухвалення вироку 21.06.2017 Хустським районним судом, хоч був ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання з випробуванням. З наведених підстав прокурор вважає, що призначена обвинуваченому міра покарання є не обґрунтованою та надто м`якою, яка не сприятиме меті виправлення особи, перевихованню та не здатна запобігти вчиненню ОСОБА_6 нових злочинів.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_7 просить скасувати вирок з підстав порушення норм процесуального права та призначити новий розгляд в суді першої інстанції. Стверджує, що в ході судового розгляду судом першої інстанції обвинуваченому не було роз`яснено наслідків розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч.3 ст. 349 КПК України, тобто у недосліждженні доказів та обмеження оскарження вироку за фактичними обставинами. Вказане порушення вважає істотним, таким, що перешкодило суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення, оскільки суд не в повній мірі та неналежно дослідив обставини справи та надав їм неправильну оцінку, зокрема, ним не з`ясовано, що потерпілий є фактично вітчимом обвинуваченому, не було встановлено де знаходився речовий доказ. Судом також не досліджувалось і не надавалась оцінка того, що у обвинуваченого на утриманні 3 дітей та він підпадає під дію закону «Про амністію в 2016 році». У зв`язку з наведеними порушеннями, вважає. що вирок підлягає скасуванню, а справа направленню на новий судовий розгляд.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення прокурора, захисника та обвинуваченого про підтримання поданих ними апеляційних скарг, перевіривши матеріали кримінального провадження, відтворивши аудіозапис судового засідання, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, а апеляційна скарга захисника - задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ч.1 ст. 349 КПК України, після виконання дій, передбачених статтею 348 цього Кодексу, головуючий з`ясовує думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити, та про порядок їх дослідження. Докази зі сторони обвинувачення досліджуються в першу чергу, а зі сторони захисту - у другу.
Обсяг доказів, які будуть досліджуватися, та порядок їх дослідження визначаються ухвалою суду і в разі необхідності можуть бути змінені ( ч.2 ст. 349 КПК).
Суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Допит обвинуваченого здійснюється обов`язково, крім випадку, якщо він відмовився від давання показань, та випадків, передбачених частиною третьою статті 323 та статтею 381 цього Кодексу.
Зазначену норму закону суд першої інстанції не дотримав, оскільки не з`ясував які саме докази в підтвердження обвинувачення подав прокурор та вважав, що їх недоцільно досліджувати. Щодо показань обвинуваченого, то встановлено, що він дав показання, з яких убачається, що він заперечив вину у тому обсязі, в якому висунуто обвинувачення, стверджуючи, що не здійснював проникнення, оскільки в цьому будинку жив. Захисник під час судового розгляду наполягав на тому, що є правильною кваліфікація за ч.1 ст. 185 КК України. Таким чином, сторона захисту оспорювала фактичні обставини, що не давало суду правових підстав для винесення судового рішення без з`ясування фактичних обставин кримінального провадження та дослідження доказів.
Окрім того, аудізапис судового засідання є нечітким, оскільки з нього в повній мірі не прослуховуються пояснення обвинуваченого та захисника, в тому числі щодо роз`яснення судом положень ч.3 ст. 349 КПК України, з чого можна дійти висновку, що ОСОБА_6 не було зрозуміло зазначене положення закону, відтак апеляційний суд позбавлений можливості дати належну оцінку про відповідність висновків суду, викладених у вироку встановленим під час судового засідання фактичним обставинам.
З урахуванням наведеного, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції допустив такі істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, які відповідно до ч.1 ст. 409 та ч.1 ст.412 КПК дають підстави для скасування вироку суду, тому оскаржуваний вирок підлягає скасуванню, як ухвалений з істотним порушенням норм КПК України, що порушило право особи на захист від висунутого обвинувачення, а кримінальне провадження відповідно ст. 415 КПК України - з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції.
Вище наведені порушення норм КПК України перешкоджають апеляційному суду ухвалити рішення, про яке в апеляційній скарзі просив прокурор, тому його апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню. Водночас, відповідно до ч.2 ст. 415 КПК України, призначаючи новий розгляд у суді першої інстанції, апеляційний суд не має права наперед вирішувати питання про застосування судом того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та його покарання, а тому порушене в апеляційній скарзі питання про м`якість призначеного покарання, не обговорює.
Суду першої інстанції при новому розгляді кримінального провадження, в порядку передбаченому главою ІУ КПК України, на підставі ретельно перевірених доказів, оцінених відповідно до вимог ст.ст.84-89, 94 КПК України, з дотриманням вимог ст. 349, ст. 368 КПК України, постановити судове рішення, яке б відповідало вимогам ст. 370 КПК України.
Відповідно до ст. 419 КПК України апеляційний суд при винесенні ухвали повинен зазначити рішення про запобіжний захід обвинуваченому. Убачається, що судом першої інстанції обвинуваченому запобіжний захід не обирався, апеляційний суд також не знаходить підстав для його застосування.
Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд , -

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_8 задовольнити чатсково, апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 - задовольнити.
Вирок Хустського районного суду Закарпатської області від 28 лютого 2018 року щодо ОСОБА_6 - скасувати, призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.

Судді :