ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/703/18 Справа № 188/361/18 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 листопада 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000081 від 14 лютого 2018 року, щодо

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Павлоград Дніпропетровської області, зареєстрований та мешкає: АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта неповна середня, не працює, не одружений, дітей не має, раніше судимого,
обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, за апеляційною скаргою прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції ОСОБА_6 на вирок Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 05 липня 2018 року,

за участю:
секретаря ОСОБА_7 ,
прокурора ОСОБА_8 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 , -

В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 05 липня 2018 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст. 121 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 8 років. Окрім того, судом вирішено долю речових доказів.
ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, за таких обставин.
ОСОБА_5 , 13 лютого 2018 року близько 17:00-19:00 годин, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходився за місцем свого мешкання адресою: АДРЕСА_1 , де у цей час також знаходився його батько - громадян ОСОБА_9 .. Під час спілкування між ОСОБА_5 та ОСОБА_9 виник словесний конфлікт, в ході якого у ОСОБА_5 виник умисел на заподіяння ОСОБА_9 тяжких тілесних ушкоджень. Після чого ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заподіяння ОСОБА_9 тяжких тілесних ушкоджень, за допомогою фрагмента металевої труби, яку взяв у будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , з силою наніс ОСОБА_9 , який сидів на ліжку обличчям до обвинуваченого, не менше такої кількості ударів в по анатомічним ділянкам тіла.
Так, своїми умисними діями ОСОБА_5 заподіяв потерпілому ОСОБА_9 в тілесні ушкодження у вигляді забійної рани лівої тім*яно-потиличної ділянки переломів: голови з крововиливом в оточуючих м`яких тканинах, гематом верхньої-нижньго правого третин зовнішньої поверхні лівого плеча, верхньої-нижньої третин зовнішньо правої кисті поверхні правого плеча, на її тлі нижньої третини забійна рана, гематом верхньої-середньої третин передньої поверхні лівої гомілки, саден задньої поверхи лівого плечового суглобу, верхньої третини нижньої поверхні лівого передпліччя по тильній поверхні 4-го п`ясного проміжку лівої кисті, нижньої третині кримінально передньо-зовнішньої поверхні правого стегна, верхньої третини передньої поверхні лівої гомілки, по своєму характеру відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, в причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті не знаходяться.
Тілесні ушкодження у вигляді гематом обох лопаток, 7-10 міжреберних проміжків по задньо-пахвинній та лопатковій лініям лівої половини грудної клітки, велико вогнищевого крововиливу під парієнтальною плеврою 3-8 міжреберних проміжків від середньо-пахвинних до лопаткових ліній обох половин грудної клітки, велико вогнищевого, зливного крововиливу від 2-го грудного хребця до 1-го поперекового хребця від середньо-пахвинної лінії лівої половини грудної клітки до задньо-пахвинної лінії правої половини грудної клітки, на рівні 7-10 міжреберних проміжків по задньо-пахвинній та лопатковій лініям лівої половини грудної клітки (відносно локалізації селезінки) відшарування тканини з утворенням «кишені», яка заповнена 100, мл. темно-червоною рідкою кров`ю, прямих переломів ребер 3, 4, 5, 6 між лопатковою та біляхребтовою лініями лівої половини грудної клітки та 3, 4, 5, 6, 7, 8 по біляхребтовій лінії правої половини грудної клітки, дрібно вогнищевого епідурального крововиливу спинного мозку грудного відділу хребта субдурального крововиливу спинного мозку грудного відділу хребта, внутрішньочеревної кровотечі об`ємом 100,0 мл. у вигляді темно-червоної рідної крові та одиноких дрібно вогнищевих рихлих вологих згортків крові, великовогнищевого крововиливу товщі навколо ниркової клітковини лівої нирки, розривів капсули та дрібно-вигнищевих крововиливів в паренхімі селезінки; крововиливу в м`яких тканинах нижньої третини нижньої поверхні лівого передпліччя, на тлі якого перелом нижньої третини лівої ліктьової кістки, гематоми середньої нижньої третин зовнішньої поверхні з переходом на верхню та нижню поверхню правого передпліччя, крововиливу в м`яких тканинах нижньої третини правого передпліччя, на тлі якого переломи обох кісток зі зміщенням по ширині та довжині, гематоми по тильній поверхні 2-5 п`ясних проміжків правої кисті, крововиливу в м`яких тканинах по тильній поверхні правої кисті на тлі якого перелом на рівні головки 5-ї п`ясної кістки могли утворитися від дії чи при ударах об тупі тверді предмети, по своєму характеру відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, які є небезпечними для життя та знаходяться в причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті ОСОБА_9 .
Від отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 , знаходячись за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , помер.
Згідно висновку судово-медичної експертизи № 30 від 14.02.2018р. смерть ОСОБА_9 настала від сумісної травми у вигляді двохсторонніх переломів ребер, травматичних епідурального та субдурального крововиливів спинного мозку грудного відділу хребта, забою селезінки, розривів капсули селезінки, закритих переломів: нижньої третин обох кісток ліктьової кістки, нижньої третини обох кісток правого передпліччя зі зміщенням до довжині та ширині, головки 5-ї п`ясної кістки правої кисті, велико вогнищевих зливних крововиливів в м`яких тканинах грудної клітки, ускладнившись травматичним шоком, за 10-12 годин до огляду трупа в морзі, пре ідо свідчить ступінь прояву трупних явищ.
В апеляційній скарзі прокурор просить вирок першої інстанції, змінити виключивши з мотивувальній частині вироку в абзаці 6 сторінці 13 вироку слово «особливо». Також, доповнити резолютивну частину вироку словами: "На підставі ч.5 ст.72 КК України, (в редакції змін до Закону від 18.05.2017р.) зарахувати обвинуваченому ОСОБА_5 у строк покарання термін попереднього ув`язнення з 14 лютого 2018 року до 05 липня 2018 року, включно, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі. В іншій частині вирок прокурор не оскаржує.
Обґрунтовуючи заявлені вимоги, прокурор зазначає, що відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті. Однак, суд, в порушення вимог закону, в резолютивній частині вироку взагалі не зазначив рішення про залік досудового тримання під вартою ОСОБА_5 .
Крім того, прокурор вказує, що судом в мотивувальній частині вироку не вірно враховано тяжкість вчиненого ОСОБА_5 злочину, а саме вказано: «Призначаючи покарання ОСОБА_5 суд враховує, що він раніше судимий, скоїв особливо тяжкий злочин...», натомість, відповідно до ст.12 КК України, злочин, передбачений ч.2 ст.121 КК України віднесено до категорії тяжких злочинів.
Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, обвинуваченого, який проти задоволення скарги не заперечував, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.
Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_5 у вчиненні ним злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, за обставин, викладених у вироку суду, та кваліфікація його дій в апеляційній скарзі не оскаржуються, а тому, відповідно до ст. 404 КПК України, апеляційним судом не переглядаються.
Порушень кримінального процесуального закону під час встановлення фактичних обставин вчинення злочину, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винуватість обвинуваченого та на кваліфікацію його дій, колегією суддів не встановлено.
Разом з тим, надавши оцінку доводам прокурора, наведеним в апеляційній скарзі про необґрунтоване посилання суду на вчинення ОСОБА_5 особливо тяжкого злочину та незарахування строку попереднього ув`язнення обвинуваченого, колегія суддів приходить до висновку про їх обґрунтованість.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України, при призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу засудженого та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Як видно з оскаржуваного вироку, суд врахував тяжкість вчиненого ОСОБА_5 злочину та визначив його як особливо тяжкий.
Між тим, відповідно до ст. 12 КК України, злочин, передбачений ч. 2 ст. 121 КК України, як такий за який передбаченого покарання від семи до десяти років позбавлення волі, є тяжким.
Окрім того, відповідно до ст. 374 КПК України, у вироку суду зазначається рішення про залік досудового тримання під вартою.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що наведених вимог закону суд не дотримався та питання про зарахування ОСОБА_5 до покарання строку попереднього ув`язнення не вирішив.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає слушними доводи апеляційної скарги прокурора та приходить до висновку про необхідність її задоволення та зміни вироку.
Керуючись ст.ст 404, 405, 407, 409 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,

П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції ОСОБА_6 на вирок Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 05 липня 2018 року задовольнити.

Вирок Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 05 липня 2018 року щодо ОСОБА_5 змінити.
Виключити з мотивувальної частини вироку посилання суду про вчинення ОСОБА_5 особливо тяжкого злочину.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України, зарахувати ОСОБА_5 до покарання строк попереднього ув`язнення за період з 14 лютого 2018 року по 13 листопада 2018 року з розрахунку один день тримання під вартою за один день позбавлення волі.

В іншій частині вирок залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4