Справа №333/2621/19
Пр. №1-кс/333/1068/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15.05.2019 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя, клопотання слідчого Комунарського відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП в Запорозькій області ОСОБА_7 , про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою по кримінальному провадженні № 0001257 від 17 квітня 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України відносно: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, українця, громадянина України, студента ДВЗ «Запорізький політехнічний центр професійно-технічної освіти», не одруженого, який не має малолітніх дітей на утриманні, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше засудженого: - 21.03.2018 Заводським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185. ч. 3 ст. 185. о. 70 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст .75 КК України від відбування покарання звільнений з випробувальним терміном 1 рік,, суд

ВСТАНОВИВ:

Органами досудовим розслідуванням встановлено, що будучи особою раніше засудженою за корисливі злочини проти власності, судимість за які не погашена в установленому законом порядку, ОСОБА_5 на шлях виправлення не став та вчинив новий аналогічний злочин при наступних обставинах:

13 квітня 2019 року приблизно о 02:00 год., ОСОБА_5 за попередньою змовою з невстановленими особами, маючи прямий умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, знаходячись за адресою: м. Запоріжжя, вул. Комарова, буд. 2-4, переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає та його злочинні дії залишаться ніким не помічені, проник до кабельного колодязю, який розташований поряд з вказаними будинками, де було сховище для зберігання кабелів діючих ліній зв`язку ТОВ «Фарлеп-Інвест», прокладеної по вул. Комарова та викрав телефонний кабель зв`язку ТПП 200?2?0,4 довжиною 120 метрів, вартістю 160 гривень 71 копійок без урахування ПДВ, на загальну суму 19 285 гривень 20 копійок без урахування ПДВ, який перебуває у власності ТОВ «Фарлеп Інвест» тим самим отримали реальну можливість розпорядитись викраденим майном на власний розсуд.

В результаті злочинних дій ОСОБА_5 , ТОВ «Фарлеп Інвест» спричинено майнову шкоду в розмірі 19 285 гривень 20 копійок без урахування ПДВ.

Таким чином, своїми умисними діями, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 3 ст. 185 КК України, яке кваліфікується як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням до сховища, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Таким чином у вчинені зазначеного злочину обґрунтовано підозрюється:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 вищевказаного кримінального правопорушення підтверджується наступними доказами:

-заявою про вчинене кримінальне правопорушення від ТОВ «Фарлеп Інвест»; протоколом огляду місця події від 13.04.2019р. між будинками вул. Парамонова, 15 та вул. Комарова, буд.2 в м. Запоріжжі; протоколом огляду відеозапису з фасаду офісного приміщення від 17.04.2019; протоколом проведення слідчого експерименту за участю ОСОБА_5 від 06.05.2019; протоколом огляду предмету, а саме відеозапису з фасаду офісного приміщення по вул. Комарова, 2 за участю ОСОБА_5 від 06.05.2019; іншими матеріалами кримінального провадження.

06.05.2019 ОСОБА_5 було вручено письмове повідомлення про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.185 КК України.

Слідство приходить до висновку, що для забезпечення належної явки підозрюваного ОСОБА_5 в слідчі органи і суд, можливості виконання у відношенні нього процесуальних рішень, необхідно обрати йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою за наступних підстав:

1. ОСОБА_5 скоїв злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України, який згідно ст. 12 КК України також відноситься до категорії тяжких злочинів, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі від трьох до шести років.

2. Зібрані слідством докази по справі, достатньо вказують на винність ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення, направленого на таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у сховище, що підтверджується матеріалами кримінального провадження.

3. Згідно матеріалів досудового розслідування, ОСОБА_5 зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий за злочини проти власності, а також на розгляді в Комунарському районному суді мається кримінальне провадження щодо обвинувачення ОСОБА_5 у виченні крадіжок кабельної продукції.

4. Крім того, ОСОБА_5 офіційно не одружений, малолітніх або неповнолітніх дітей на утриманні не має, тому, усвідомлюючи тяжкість вчиненого ним злочину, а також невідворотність покарання, може безперешкодно покинути межі Запорізької області, тим самим переховуючись від органів досудового розслідування та/або суду.

5. Також ОСОБА_5 офіційно не працевлаштований, що свідчить про те, що єдиним джерелом його доходів є протиправна діяльність.

6. На теперішній час підозрюваний перевіряється на причетність до вчинення ряду аналогічних кримінальних правопорушень на території Комунарського району м. Запоріжжя.

7. 06 травня 2019 року ОСОБА_5 було вручено під підпис повістки про виклик на наступні дати: 07.05.2019 о 10:00 год.; 08.05.2019 о 10:00 год.; 09.05.2019 10:00 год. до слідчого для проведення запланованих слідчих дій в рамках вказаного кримінального провадження, однак підозрюваний за повістками не з`являється, на дзвінки не відповідає.

Усвідомлюючи ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення та невідворотності покарання за його вчинення, існують ризики того, що підозрюваний ОСОБА_5 , може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки може без перешкод залишити теперішнє місце проживання, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

Таким чином, згідно з вимогами п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час проведення досудового розслідування також встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ОСОБА_5 може:

- переховуватися від органів досудового розслідування або суду;

- вчинити інше аналогічне кримінальне правопорушення.

Жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, з наступних підстав:

- при обранні особистого зобов`язання та домашнього арешту підозрюваний зобов`язується не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, житла, в якому він проживає чи перебуває, без дозволу слідчого. Враховуючи характер вчиненого злочину, особу підозрюваного, факт вчинення злочину у період іспитового строку, є ризик того, що ОСОБА_5 буде переховуватися від органів досудового розслідування. Не будучи обмеженим у пересуванні, останній може вчиняти будь які дії у тому числі і продовжити свою злочинну діяльність, що унеможливлює застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання та домашнього арешту;

- особи, які заслуговують на довіру та поручаються за виконання підозрюваним ОСОБА_5 обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, відсутні та до моменту подання даного клопотання до суду, слідству не були представлені.

Прокурор та слідчий наполягали на задоволенні клопотання.

У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_5 і захисник заперечували щодо клопотання слідчого, посилаючись на відсутність підстав для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просили застосувати до нього домашній арешт. Окрім того захисник зазначив, що зв`язувався із слідчим по даному кримінальному провадженню вказував на недопустимість проведення слідчих дій без його присутності посилаючись на те, що ОСОБА_5 має психологічні вади та вади зору, що унеможливлює реальне сприйняття та оцінку ситуацій при проведенні слідчих дій.
Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя доходить висновку, що клопотання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що 17.04.2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості про скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.
Клопотання слідчого, погоджене з прокурором Запорізької місцевої прокуратури №2 Запорізької області ОСОБА_3 , оформлене відповідно до вимог ст.184 КПК України. До матеріалів клопотання додані копії документів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження і долучено розпис ОСОБА_5 , його законного представника і захисника про вручення їм 15.05.2019 року, об 12-20 годині, копії клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу тримання під вартою, а також копії матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу. Таким чином, слідчим виконані вимоги ч.3 ст.184 КПК України у повному обсязі. Під час судового засідання встановлено, що підозрюваний у порядку ст.209 КПК України по даному кримінальному провадженню не затримувався.
Відповідно ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Згідно з ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
У рішенні по справі «Феррарі-Браво проти Італії» Європейський суд з прав людини вказує, що затримання і тримання особи під вартою допустимі не лише у випадку доведеності факту скоєння злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою попереднього розслідування, досягненню мети якого і є тримання під вартою. Факти, що викликають підозру, не обов`язково повинні бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу.
Відповідно до пункту 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п.32, Series A, №182).
Згідно з п.1 ч.1 ст.178 КПК України слідчий суддя при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу зобов`язаний оцінити вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення.
Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_5 інкримінованого кримінального правопорушення, на думку слідчого судді, підтверджується, зокрема, протоколами допитів свідків, протоколом огляду місця подій.
При застосуванні запобіжного заходу слідчий суддя також оцінює в сукупності такі обставини: вік підозрюваного неповнолітній, міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці проживання неодружений, на утриманні дітей чи інших осіб немає, офіційно не працює, навчається в ДНЗ «Запорізький політехнічний центр професійно-технічної освіти», за місцем навчання характеризується негативно, має постійне місце проживання, проживає за місце реєстрації разом з матір`ю, вітчимом і братами за адресою: АДРЕСА_1 , на обліку у нарколога та психіатра, не перебуває, перебуває на диспансерному обліку у окуліста з 2010 року, раніше судимий за вчинення корисливого злочину, судимість за який не погашена і не знята у встановленому законом порядку, підозрюється у вчинені кримінального правопорушення у період іспитового строку, встановленого вироком Заводського районного суду м.Запоріжжя від 21.03.2018 року, за яким йому призначене покарання у виді 3 років позбавлення волі.
Під час вирішення питання про обрання запобіжного заходу відносно неповнолітнього, суд враховує, що запобіжні заходи до неповнолітнього підозрюваного застосовуються з урахуванням його вікових та психологічних особливостей і роду занять.
При розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (п.80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України», п.29 рішення Європейського суду з прав людини від 11.10.2010 року у справі «Хайредінов проти України»).
Згідно з положеннями Конституції України ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
Частиною 1 статті 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою слідчий суддя враховує вимоги п.п.3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Відповідно до ч.2 ст.492 КПК України тримання під вартою можуть застосовуватися до неповнолітнього лише у разі, якщо він підозрюється або обвинувачується у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину, за умови, що застосування іншого запобіжного заходу не забезпечить запобігання ризикам, зазначеним у статті 177 цього Кодексу.
Як вбачається з матеріалів клопотання, ОСОБА_5 є неповнолітнім, навчається в державному навчальному закладі, має постійне місце проживання, підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, за який законом передбачено покарання, зокрема, у виді позбавлення волі на строк від 3 до 6 років. На момент розгляду клопотання про взяття під варту доказів про те, що, перебуваючи на волі ОСОБА_5 переховувався від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджав якимось чином кримінальному провадженню, а також про те, що останнього було повідомлено про підозру у вчинені іншого злочину, слідчому судді прокурором та слідчим надано не було.
Таким чином, оскільки прокурором доведено обґрунтованість підозри стосовно ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, що підтверджується матеріалами клопотання, наявність достатніх підстав вважати, що існує декілька ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, однак не надано доказів про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначених в клопотанні (п.3 ч.1 ст.194 КПК України), слідчий суддя, враховуючи дані про особу підозрюваного, зокрема його вік і те, що він має місце постійного проживання, обставини скоєння кримінального правопорушення, вважає, що вагомих підстав для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з матеріалів клопотання не вбачається, у зв`язку з чим необхідно застосувати до ОСОБА_5 більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений в клопотанні.
Керуючись, ст.ст.3, 176, 177, 178, 183, 184, 198, 492 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання слідчого Комунарського відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП в Запорозькій області ОСОБА_7 , про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою по кримінальному провадженні № 0001257 від 17 квітня 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України відносно: ОСОБА_5 відмовити повністю.
Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з перебуванням останнього за місцем свого проживання: АДРЕСА_1 , строком на два місяці, до 13.07.2019 року включно, без застосуванням електронних засобів контролю.
Заборонити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишати своє місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у період часу з 19-00 години до 07-00 години без дозволу слідчого, прокурора або суду залежно від стадії кримінального провадження.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки, передбачені ч.5 ст. 194 КПК України:
1. Прибувати до Комунарського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області слідчого, який проводить досудове розслідування даного кримінального правопорушення, прокурора чи суду за першою вимогою.
2. Не відлучатися за межі Запорізької області без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження.
3. Повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання.
Роз`яснити ОСОБА_5 , що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення, подання апеляційної скарги не зупиняє її виконання.
Виконання ухвали доручити співробітникам Заводського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області. Контроль за виконанням домашнього арешту покласти на слідчого, який здійснює досудове розслідування даного кримінального провадження.
Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`яти днів з дня її винесення до Запорізького апеляційного суду.

Слідчий суддя Комунарського
районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1