Справа № 493/1542/18
Провадження № 1-кп/493/144/18

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2018 року

Балтський районний суд Одеської області у складі:
головуючого-судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
законного представника неповнолітнього ОСОБА_6 ОСОБА_7 ,
законного представника неповнолітнього ОСОБА_8 ОСОБА_9 ,
обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Балта Одеської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000209 від 22.04.2018 року відносно
ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_1 , народженого в м. Шостка Сумської області, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, не військовозобов`язаного, безпартійного, учня 2-го курсу Балтського ПТАУ, раніше не судимого, проживаючого по АДРЕСА_1 і
ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , народженого в м. Балта Одеської області, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, не військовозобов`язаного, безпартійного, учня 9-го класу Балтської ЗОШ № 1, раніше не судимого, проживаючого по АДРЕСА_1 ,
-обох у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.2 КК України
В С Т А Н О В И В:
Неповнолітні ОСОБА_6 і ОСОБА_8 15 квітня 2018 року близько 21 години, перебуваючи неподалік інфекційного відділення КП «Балтська центральна районна лікарня» по вул. Любомирський, 344 в м. Балта Одеської області, з корисливих мотивів, вступили між собою в злочинну змову , направлену на таємне викрадення чужого майна, а саме металевого люку від водопровідної мережі, пройшли на неогороджену територію інфекційного відділення і таємно викрали металевий люк від водопровідної мережі вартістю 662 грн., після чого з місця вчинення кримінального правопорушення разом з викраденим майном зникли, розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинили КП «Балтаводоканал» матеріальну шкоду на вищевказану суму.
Крім того, вони ж 21 квітня 2018 року близько 17 годин, за попередньою змовою, спільно, перебуваючи неподалік домогосподарства по АДРЕСА_2 , повторно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, таємно викрали металевий люк від водопровідної мережі вартістю 529 грн., після чого з місця вчинення кримінального правопорушення разом з викраденим майном зникли, розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинили КП «Балтаводоканал» матеріальну шкоду на вищевказану суму.
Допитані в судовому засіданні неповнолітні обвинувачені ОСОБА_6 і ОСОБА_8 визнали себе винними у повному обсязі і підтвердили, що вступили між собою в змову на викрадення металевих люків і таємно викрали 15.04.2018 року металевий люк з території КП «Балтська центральна районна лікарня» і повторно таємно 21.04.2018 року викрали люк з вул. Поштовій, біля будинку № 19 в м. Балта. Ці металеві люки вони побили, склали в мішок і спочатку відвезли до приймального пункту по вул. Пушкінській в м. Балта, там у них мееталлобрухт не прийняли і вони здали маталобрухт ПП ОСОБА_12 , той заплатив їм близько 700 грн., які вони в подальшому потратили на свої потреби. Згодом батьки відшкодували матеріальну шкоду КП «Балтаводоканал». У вчиненому щиро розкаюються і завіряють, що в подальшому злочинів вчиняти не будуть, просять звільнити їх від покарання.
Представник потерпілого ОСОБА_13 в судове засідання не з`явився, однак направив суду клопотання про розгляд справи без його участі, при цьому повідомив, що претензій матеріального характеру до обвинувачених не має, оскільки матеріальні збитки повністю відшкодовані.
Учасники судового провадження вважають за можливе продовжити розгляд справи без участі потерпілого.
Відповідно до ст.325 КПК України суд, заслухавши думку учасників судового провадження, вважає за можливе з`ясувати всі обставини під час судового розгляду без потерпілого.
Вина обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.2 КК України, крім їх показів, підтверджується наступними доказами.
Так, свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні підтвердив, що обвинувачені принесли на пункт прийому металобрухту мішок з металом, який він зважив і передав їм кошти.
Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні підтвердив, що обвинувачені зверталися до нього з проханням прийняти металеві люки, однак він їм відмовив у цьому.
Згідно протоколу огляду місця події з ілюстраційними таблицями від 23.04.2018 року, розбиті металеві люки були знайдені та вилучені у ПП ОСОБА_14 по АДРЕСА_3 , при цьому ОСОБА_14 підтвердив, що цей металобрухт йому здали неповнолітні, яким він заплатив гроші.
Відповідно до висновку № 07052018-2 товарознавчого дослідження з визначення ринкової вартості рухомого майна, загальна ринкова вартість колишнього у використанні майна, що є речовими доказами, а саме люку чавунного каналізаційного з позначкою ГК(кришка) р/в та люку чавунного з позначкою БОЗ (кришка) р/в складає 1191 грн.
Згідно протоколу пред`явлення для впізнання від 06.05.2018 року, свідок ОСОБА_14 впізнав ОСОБА_8 як неповнолітнього, який разом з іншим неповнолітнім здали йому металобрухт у вигляді розбитих каналізаційних люків 22.04.2018 року.
Згідно протоколу пред`явлення для впізнання від 06.05.2018 року, свідок ОСОБА_14 впізнав ОСОБА_6 як неповнолітнього, який разом з іншим неповнолітнім здали йому металобрухт у вигляді розбитих каналізаційних люків 22.04.2018 року.
Відповідно до ухвали слідчого судді від 25.04.2018 року, було арештовано уламки люків з позначкою ГК та БОЗ.
Згідно розписки представника потерпілого ОСОБА_13 від 03.07.2018 року, він отримав на збереження уламки металевих дюків.
Відповідно до висновку судово-психіатрічних експертів № 258 від 20.06.2018 року, ОСОБА_8 за своїм психічним станом може приймати участь у проведенні слідчих дій, стати перед слідством і судом. За психічним станом застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.
Законні представники ОСОБА_7 і ОСОБА_9 в судовому засіданні підтвердили, що їх неповнолітні діти щиро розкаялися, після вчинення кримінальних правопорушень виправили свою поведінку, бездоганно ведуть себе як дома, так і за місцем навчання, позитивно характеризуються за місцем проживання і навчання, тому просять звільнити їх від покарання.
Прокурор в судовому засіданні заявив клопотання щодо призначення покарання у вигляді одного року позбавлення волі кожному обвинуваченому, однак звільнити їх від покарання на підставі ст. 105 КК України і застосувати до неповнолітніх обвинувачених примусові заходи виховного характеру у вигляді застереження.
Відповідно до ч. 1 ст.105 КК України , неповнолітній, який вчинив злочин невеликої або середньої тяжкості, може бути звільнений судом від покарання, якщо буде визнано, що внаслідок щирого розкаяння та подальшої бездоганної поведінки на момент постановлення вироку неповнолітній не потребує застосування покарання.
Згідно Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 січня 2017 року «Про практику здійснення судами кримінального провадження щодо неповнолітніх», рішення про звільнення від покарання із застосуванням примусових заходів виховного характеру приймається за результатами судового розгляду обвинувальним вироком суду. При цьому слід зазначити, що системний аналіз вжитих у кримінальному законі формулювань «звільнення від покарання» (ч.ч. 4 і 5 ст.74, ч. 1 ст. 105 КК України), «звільнення від відбування покарання» (ст. 75, 79, 104 КК України), «звільнення від призначеного покарання» (ст. 78 КК України) дає підстави зробити висновок, що під звільненням від покарання із застосуванням інших заходів примусу слід розуміти звільнення не від конкретного покарання, визначеного в санкції статті чи призначеного судом, а від його призначення як виду примусових заходів в цілому. Іншими словами, суд, приймаючи рішення про звільнення неповнолітнього від покарання із застосуванням заходів виховного характеру відповідно до ч. 2 ст. 373 КПК України, постановляє вирок, яким визнає обвинуваченого винуватим у вчиненому злочині (кримінальному правопорушенні), керуючись ст. 105 КК України звільняє його від покарання без визначення його виду і розміру та застосовує примусові заходи виховного характеру.
Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги, те що, обвинувачені обвинувачуються у вчинені злочину середньої тяжкості, з урахуванням осіб винних, те що до кримінальної відповідальності притягуються вперше, обставини що пом`якшують покарання, вчинення злочину неповнолітніми, визнання вини, щире каяття та відшкодування шкоди потерпілому, позитивні характеристики за місцем проживання та навчання, стан здоров`я та досудові доповіді Балтського РВ філії державної установи «Центр пробації» в Одеській області відносно неповнолітніх обвинувачених та висновки про можливість їх виправлення без ізоляції від суспільства із звільненням від відбування призначеного покарання з випробуванням, суд вважає, що внаслідок бездоганної поведінки на момент постановлення вироку обвинувачені не потребують застосування покарання і на підставі ст. 105 КК України підлягають звільненню від покарання із застосуванням примусових заходів виховного характеру, передбачених п.1 ч.2 цієї статті, а саме: застереження.
Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що дії неповнолітніх обвинувачених ОСОБА_6 і ОСОБА_8 вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України, оскільки вони таємне викрали чуже майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб, повторно.

Відповідно до вимог ст.12 КК України вчинений неповнолітніми ОСОБА_6 і ОСОБА_8 , злочин відноситься до злочинів середньої тяжкості.
Неповнолітній ОСОБА_6 вину свою у вчиненому визнав повністю, раніше не судимий, до адміністративної відповідальності не притягувалася, на спеціальних обліках не перебуває, навчається, має постійне місце проживання, за місцем навчання та проживання характеризується позитивно.
Неповнолітній ОСОБА_8 вину свою у вчиненому визнав повністю, раніше не судимий, до адміністративної відповідальності не притягувався, на спеціальних обліках не перебуває, навчається, має постійне місце проживання, за місцем навчання та проживання характеризується позитивно.
У відповідності до ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинувачених суд визнає вчинення злочину неповнолітніми, їх щире каяття та відшкодування завданої кримінальним правопорушенням шкоди.
У відповідності до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинувачених, судом не встановлено.
При ухваленні даного вироку, крім наведених відомостей про осіб неповнолітніх, суд враховує їх ставлення до вчиненого злочину, умови життя та виховання. ОСОБА_6 виховується рідними матір`ю та батьком, а ОСОБА_8 виховується одною матір`ю.
Враховуючи, що злочин, за яким обвинувачуються ОСОБА_6 і ОСОБА_8 відноситься до злочинів середньої тяжкості, і його вчинено ними у неповнолітньому віці, обставини справи та дані, які характеризують особи обвинувачених, які вчинили злочин вперше, щиро розкаюються, думку прокурора, який пропонував звільнити неповнолітніх обвинувачених від покарання із застосуванням до них примусових заходів виховного характеру, та думки інших учасників судового розгляду, які підтримали думку прокурора, суд доходить висновку, що обвинувачені на час постановлення вироку не потребують застосування покарання та їх можливо звільнити від покарання із застосуванням примусових заходів виховного характеру.
Вирішуючи питання про те, який саме примусовий захід виховного характеру, перелік яких визначений ч. 2 ст.105 КК УКраїни буде найбільш ефективним та забезпечить позитивний виховний вплив, суд, з урахуванням вищезазначених відомостей про осіб обвинувачених, вважає необхідним застосувати до них примусові заходи виховного характеру у вигляді застереженяння.
Судові витрати по справі відсутні.
Цивільний позов у справі не заявлявся.
Питання про речові докази судом слід вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.
Ухвала слідчого судді від 25.04.2018 року про арешт речових доказів, а саме уламків люку з позначкою ОСОБА_16 та люку з позначкою «БОЗ», після набрання вироком суду чинності, слід скасувати.
На підставі викладеного, керуючись ст. 105 КК України , ст.368, 370 КПК України суд,

З А С У Д И В:

СПАНОВСЬКОГО ОСОБА_17 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України.
На підставі ч. 1 ст. 105 КК України звільнити ОСОБА_6 від покарання, без визначення його виду і розміру, із застосування примусових заходів виховного характеру у виді застереження.
ОСОБА_11 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України.
На підставі ч. 1 ст. 105 КК України звільнити ОСОБА_8 від покарання, без визначення його виду і розміру, із застосування примусових заходів виховного характеру у виді застереження.
Ухвалу слідчого судді від 25.04.2018 року про арешт речових доказів, а саме уламків люку з позначкою ОСОБА_16 та люку з позначкою «БОЗ», після набрання вироком суду чинності, скасувати.
Речові докази: уламки люку з позначкою ОСОБА_16 та люку з позначкою «БОЗ», які знаходяться на збереженні у представника потерпілого ОСОБА_13 , після набранням вироком чинності, залишити у власності КП «Балтаводоканал».
Запобіжний захід стосовно неповнолітніх ОСОБА_6 та ОСОБА_8 не обирався.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Одеської області, через Балтський районний суд Одеської області протягом 30-ти днів з дня його оголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченим і прокурору.

С У Д Д Я