Справа № 308/3047/18
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

30.10.2018 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі суддів:
ОСОБА_1 (головуючої),
ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
з участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 , представника Ужгородської міської ради ОСОБА_6 , розглянув у відкритому судовому засіданні судове провадження №11-сс/4806/4/18, за апеляційною скаргою заступника Ужгородського міського голови ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 27.03.2018.
Цією ухвалою задоволено клопотання прокурора Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_8 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000013 від 28.02.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.
Накладено арешт на будівлі :
1) котельні за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101, загальною площею 409,9 м2, належної гр. ОСОБА_9 шляхом заборони використання та розпорядження цим майном;
2) котельні за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101, загальною площею 197,9 м2, належної на праві власності гр. ОСОБА_10 , шляхом заборони використання та розпорядження цим майном;
3) котельні літ. А, що знаходяться за адресою: Закарпатська область, м. Ужгород, вулиця Українська, будинок 81 "а," реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101, загальною площею 197,9 м2, що на праві комунальної власності належить Територіальній громаді м. Ужгорода в особі Ужгородської міської ради, , адреса: Україна, 88000, Закарпатська область, м.Ужгород, площа Поштова, будинок 3, шляхом заборони використання та розпорядження цим майном;
4) будівлю центрального теплового пункту, що знаходяться за адресою: Закарпатська область, м. Ужгород, вулиця Гулака-Артемовського, будинок 14 "а", реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01, загальною площею 34,5 м2, що на праві комунальної власності належить Територіальній громаді м.Ужгорода в особі Ужгородської міської ради, , адреса: Україна, 88000, Закарпатська область, м.Ужгород, площа Поштова, будинок 3, шляхом заборони використання та розпорядження цим майном;
5) будівлю, що знаходяться за адресою: Закарпатська область, м. Ужгород, вулиця Гранітна, будинок 12 "а," реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01, загальною площею 568,1 м2, що на праві комунальної власності належить Територіальній громаді м.Ужгорода в особі Ужгородської міської ради, , адреса: Україна, 88000, Закарпатська область, м.Ужгород, площа Поштова, будинок 3, шляхом заборони використання та розпорядження цим майном.
З ухвали слідчого судді вбачається, що клопотання слідчого подано в рамках кримінального провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України. Досудовим розслідуванням встановлено, що рішенням II сесії VII скликання від 21 квітня 2016 року №178 Ужгородською міською радою було затверджено програми приватизації об`єктів комунального майна м.Ужгород на 2016-2018 року. Основною метою, що була задекларована в даній програмі, є підвищення соціально-економічної ефективності використання майна способом завершення широкомасштабної приватизації та забезпечення надходження коштів від приватизації до бюджету розвитку міста Ужгорода. Так само, вказаною програмою передбачена необхідність досягнення максимальної ефективності продажу об`єктів приватизації та забезпечення збільшення надходження до бюджету м. Ужгорода коштів від приватизації через підвищення конкурентності та прозорості продажів. Разом з цим, аналіз результатів приватизації деяких об`єктів комунальної власності свідчить про те, що справжньою метою продажу майна міста було протиправне заволодіння об`єктами комунальної власності за максимально заниженою ціною. Зокрема, приватизація об`єкта комунальної власності міста - будівлі котельні, загальною площею 409,9 кв.м. за адресою АДРЕСА_1 , відбулась за ціною 258900,84 грн., тобто всього 632,0 грн/кв.м. Проведеним аналізом процедури приватизації даного обєкту нерухомого майна виявлено численні порушення вимог чинного законодавства посадовими особами міської ради, реєстраторами та нотаріусом, а також вчинення протиправних дій, які містять ознаки кримінального правопорушення. 05 березня 2018 року в порядку ст. 93 КПК України було направлено вимогу № 01-101/568вих18 до Департаменту міського господарства Ужгородської міської ради, про надання належним чином завірених копій документів щодо підготовки та проведення аукціонів майна КП «Ужгородтеплокомуненерго» за адресами: м.Ужгород, вул. Гранітна, 12 а; м.Ужгород, вул. Г.Артемовського, 14 а; м.Ужгород, вул. Українська 81а; м.Ужгород, вул. Загорська 28 б; м.Ужгород, вул. Одеська, 14 а. 12 березня 2018 року у відповідь на вище вказану вимогу Департаментом міського господарства було направлено лист про відмову у наданні вище вказаних документів. Прокурор вказує на те, що наведене свідчить про умисне приховування документації з питань проведення аукціонів майна КП «Ужгородтеплокомуненерго» та щодо неправомірної приватизації вказаних об`єктів цілісного майнового комплексу будівель, а також про неправомірні дії посадових осіб Ужгородської міської ради та її виконавчих органів, зокрема Департаменту міського господарства, щодо приватизації вказаних об`єктів. 05.01.2017 згідно з даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, за наслідками проведення аукціону було укладеного договір купівлі продажу котельні, на підставі якого котельна за адресою АДРЕСА_1 , була відчужена на користь третьої особи ОСОБА_9 , реєстраціний номер платника податків НОМЕР_1 . 05.01.2017 згідно з даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, за наслідками проведення аукціону було укладеного договір купівлі продажу котельні, на підставі якого котельна за адресою АДРЕСА_2 , була відчужена на користь третьої особи ОСОБА_10 , реєстраціний номер платника податків НОМЕР_2 . Крім того, сторона кримінального провадження вказує на те, що досудовим розслідуванням у вказаному кримінальному провадженні встановлено, що у провадженні Господарського суду Закарпатської області перебуває провадження про банкрутство Комунального підприємства «Ужгородтеплокомуненерго», справа №5/219-6-10-8-К. Вивченням наявних у відкритому доступі рішень Господарського суду Закарпатської області в системі Єдиний державний реєстр судових рішень у вказаній вище справі, встановлено наступне: 28 вересня 2006 року постановою Господарського суду Закарпатської області у справі №5/219-6-10-8-К було прийнято рішення про визнання КП «Ужгородтеплокомуненерго» банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру. 17 січня 2007 року постановою Вищого господарського суду України вищевказану постанову Господарського суду Закарпатської області було скасовано, тобто рішення про початок ліквідаційної процедури скасовано. Рішення, яке набрало законної сили, про початок процедури ліквідації КП «Ужгородтеплокомуненерго» прийнято лише 30 листопада 2017 року, до вказаного періоду комунальне підприємство проходило процедуру відновлення платоспроможності боржника, а тому на все майно, яке було у власності підприємства та перебувало у господарському віданні або розпорядженні, зокрема комунальне майно територіальної громади, діяли заборони, так як, вказане майно відносилось до ліквідаційної маси, що у відповідності до ст.42 ЗУ «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» повинно було передатись до територіальної громади лише після початку процедури ліквідації боржника. Вивченням матеріалів кримінального провадження, чинного законодавства України та законодавства, яке діяло в період процедури відновлення платоспроможності боржника КП «Ужгородтеплокомуненерго», у сторони обвинувачення наявні обґрунтовані факти незаконних дій посадових осіб Ужгородської міської ради та її виконавчих органів, зокрема Департаменту міського господарства та інших осіб, щодо майна КП «Ужгородтеплокомуненерго». Клопотання прокурора мотивоване тим, що не встановлені на даний час особи та посадові особи Ужгородської міської ради та її виконавчих органів, зокрема Департаменту міського господарства, здійснили ряд неправомірних дій, щодо державної реєстрації права власності на об`єкти комунальної власності Територіальної громади міста Ужгорода в особі Ужгородської міської ради на вказані об`єкти, та в подальшому продали на аукціонах третім особам. Вказане вище відносить дані майнові комплекси до об`єктів кримінально протиправних дій, набуті кримінально протиправним шляхом та отримані третіми особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення, тобто об`єктів, передбачених ст. 98 КПК України, та відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України дає достатні підстави для накладення арешту на майнові комплекси за адресами: АДРЕСА_3 ; АДРЕСА_4 ; АДРЕСА_5 ; АДРЕСА_2 ; АДРЕСА_1 .

Згідно ухвали слідчого судді, арешт накладено з метою належного забезпечення потреб досудового розслідування та проведення повного та всебічного розслідування даного кримінального провадження, оскільки надані прокурором докази місять достатньо даних, які вказують на відповідність зазначеного в клопотанні майна майнових комплексів критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, а відтак, і можливості використання стороною обвинувачення як доказу в даному кримінальному провадженні.

В апеляційній скарзі заступник Ужгородського міського голови просить ухвалу слідчого судді скасувати та відмовити в задоволенні клопотання прокурора про накладення арешту на майно. Вважає, що арешт накладено на об`єкти нерухомого майна безпідставно. Посилається на те, що відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань основним і єдиним видом економічної діяльності Ужгородського комунального підприємства теплових мереж «Ужгородтеплокомуненерго» є постачання пари та гарячої води, у зв`язку з чим, рішенням IV сесії V Ужгородської міської ради від 04.10.2006 «Про створення умов для забезпечення теплопостачання та підігріву гарячої води в м. Ужгороді» всі об`єкти комунальної інфраструктури КП «Ужгородтеплокомуненерго» були прийняті до комунальної власності Територіальної громади м. Ужгород без додаткових умов, а 31.05.2011 виконавчим комітетом Ужгородської міської ради було прийнято рішення № 203 «Про виведення з експлуатації котелень та дозвіл на демонтаж обладнання», яким було затверджено перелік обладнання котелень та теплових пунктів, що підлягають виведенню з експлуатації демонтажу, серед яких значаться і об`єкти, на які накладено арешт, крім будівлі за адресою АДРЕСА_3 , що в свою чергу, з урахуванням припинення централізованого теплопостачання, свідчить про безпідставність тверджень прокурора про те, що вказані об`єкти є складовою цілісного майнового комплексу Ужгородського підприємства теплових мереж «Ужгородтеплокомуненерго». При цьому, зазначає, що будівля за адресою АДРЕСА_3 , ніколи не використовувалась для забезпечення централізованого теплопостачання багатоквартирних житлових будинків на території м. Ужгород, а слугувала як склад КП «Ужгородська міська друкарня», що також свідчить про безпідставність зазначених у клопотанні тверджень про те, що передача вказаних об`єктів в оренду повинна здійснюватися у порядку, передбаченому ЗУ «Про особливості передачі в оренду чи концесію об`єктів централізованого водо-, теплопостачання і водовідведення, що перебувають у комунальній власності». Стверджує, що прокурором не надано жодних доказів у підтвердження доводів про те, що невстановлені на даний час особи та посадові особи Ужгородської міської ради та її виконавчих органів, зокрема Департаменту міського господарства, здійснили ряд неправомірних дій щодо державної реєстрації права власності на об`єкти комунальної власності Територіальної громади м. Ужгорода в особі Ужгородської міської ради на вказані об`єкти, та в подальшому продали на аукціонах третім особам. Вказані доводи апелянт вважає безпідставними й такими, що не ґрунтується на фактичних обставинах, оскільки всі дії посадових осіб щодо державної реєстрації прав комунальної власності на вказані об`єкти, а також щодо продажу об`єктів за адресами: АДРЕСА_6 , вул. Загорська, 28 «Б», відповідають вимогам чинного законодавства України, а всі документи, подані для державної реєстрації права власності, відповідають вимогам Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою КМУ від 25.12.2015 № 1127 (в редакції постанови КМУ від 23.08.2016 № 553. При цьому, зазначає, що станом на 18.04.2018 до Департаменту міського господарства Ужгородської міської ради від КП «Ужгородтеплокомуненерго» не надходили відповіді на запити від 19.09.2014 та 12.02.2016 щодо надання інформації про перелік об`єктів, які залишись у власності підприємства та про рухоме або нерухоме майно, яке знаходиться в господарському віданні підприємства, а також на сьогоднішній день відсутні будь-які судові рішення щодо незаконності дій посадових осіб Ужгородської міської ради, пов`язаних з державною реєстрацією права комунальної власності на всі вищевказані об`єкти. Разом із тим, апелянт посилається на те, що приймаючи рішення про накладення арешту на майно, слідчий суддею не враховано те, що всупереч вимогам ст. 170, ч. 2 ст. 171 КПК України в клопотанні відсутнє обґрунтування необхідності накладення арешту на об`єкти нерухомого майна шляхом заборони його використання та розпорядження ним, не доведено існування ризиків, визначених у абз. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України або достатність підстав вважати, що такі ризики можуть мати місце, не конкретизовано підставу та мету накладення арешту, з урахуванням того, що до клопотання не долучено доказів того, що об`єкти нерухомого майна відповідають критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України. Вказує, що ні клопотання прокурора, ні оскаржувана ухвала слідчого судді не містять будь-яких відомостей про те, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання в права і свободи відповідної особи як арешт майна, і що лише завдяки такому може бути виконане завдання кримінальне провадження, і при цьому, слідчим суддею не здійснено належної перевірки доводів та доказів, які додані до клопотання прокурора, що призвело до надмірного обмеження та втручання у права і свободи власника та орендаря нерухомого майна. Також стверджує, що на сьогоднішній день об`єкти за адресами АДРЕСА_5 , вул. Гулака-Артемовського, 14 «А», вул. Гранітна, 12 «А» не вибували з комунальної власності та належать Територіальній громаді м. Ужгород, у зв`язку з чим, накладення на них арешту призведе до надмірного обмеження права комунальної власності на вказані об`єкти, а також ненадходження грошових коштів у вигляді орендних платежів до місцевого бюджету м. Ужгорода. Крім того, апелянт посилається на те, що доводи прокурора про умисне приховування документації щодо приватизації вищевказаних об`єктів також не відповідає фактичним обставинам справи, оскільки на вимогу Ужгородської місцевої прокуратури про надання належним чином завірених копій документів щодо передачі в оренду та подальшої приватизації об`єктів, Департамент міського господарства Ужгородської міської ради повідомив, що такі документи будуть надані на виконання ухвали слідчого судді про надання тимчасового доступу до речей і документів відповідно до Глави 15 КПК України, і 27.03.2018 слідчим суддею Ужгородського міськрайонного суду було прийнято ухвалу про надання тимчасового доступу до документів Ужгородської міської ради та її виконавчих органів щодо проведення аукціонів з продажу об`єктів, однак, на момент подачі апеляційної скарги така не виконана.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення представника Ужгородської міської ради ОСОБА_6 в підтримання апеляційної скарги, заперечення прокурора щодо її доводів, вивчивши матеріали судового провадження, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Арештом майна, відповідно до ч.1 ст. 170 КК України, є тимчасове позбавлення права на відчуження, розпорядження та/або користування майном щодо якого існує сукупність підстав та розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Тому, згідно з ч.2 цієї статті, арешт майна допускається виключно з метою забезпечення 1) збереження речових доказів, 2) спеціальної конфіскації, 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Необхідність арешту майна в клопотанні вмотивована тим, що відносно нього здійснені незаконні дії щодо відчудження, реєстрації та має значення речових доказів вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 364 КК України.

Згідно з ч.10 ст. 170 КПК України не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

У такому випадку, згідно з ч.3 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи тільки за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідність майна критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України означає, що воно є матеріальним об`єктом, який був знаряддям кримінального правопорушення, зберіг на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були обєктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч.2 ст. 171 КПК України, підстави, мету, обґрунтування необхідності арешту майна, його перелік і види, документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном, повинно бути зазначено перш за все у клопотанні про арешт майна. При цьому до клопотання мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Відповідно до ч.1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу: можливості приховування майна, його пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Слідчий суддя дійшов висновку, що матеріали додані до клопотання містять достатньо відомостей, які вказують на відповідність об`єктів нерухомості критеріям ст. 98 КПК України та мають значення речового доказу.

Однак з таким рішенням слідчого судді апеляційний суд погодитись не може виходячи з наступного.

У клопотанні прокурор вказував, що в період процедури відновлення платоспроможності боржника КП «Ужгородтеплокомуненерго», посадові особи Ужгородської міської ради та її виконавчих органів, зокрема Департаменту міського господарства та інших осіб, проводили незаконні дії щодо майна КП"Ужгородтеплокомуненерго": державної реєстрації права власності на об`єкти комунальної власності Територіальної громади міста Ужгорода в особі Ужгородської міської ради на вказані об`єкти нерухомості, та в подальшому продали на аукціонах третім особам. Вказане вище відносить дані майнові комплекси до об`єктів кримінально протиправних дій, набуті кримінально протиправним шляхом та отримані третіми особами внаслідок вчинення кримінального правопорушення, тобто об`єктів, передбачених ст. 98 КПК України, та відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України дає достатні підстави для накладення арешту на майнові комплекси за адресами: АДРЕСА_3 ; АДРЕСА_4 ; АДРЕСА_5 ; АДРЕСА_2 ; АДРЕСА_1 .

Разом з тим, встановлено, що нерухомість, розташована за адресами АДРЕСА_3 ; АДРЕСА_4 ; АДРЕСА_5 , не приватизована, перебуває у власності громади міста. Таким чином, рішення суду про накладення арешту на майно за цими адресами є необгрунтованим. Щодо нерухомого майна, розташованого у АДРЕСА_2 ; АДРЕСА_1 , то судова колегія вважає, що в силу ч.10 ст. 170 КПК України слідчим суддею обгрунтовано накладено арешт з метою забезпечення кримінального провадження та збереження речових доказів.

З урахуванням викладеного, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, ухвала слідчого судді скасуванню на підставі п. 2 ч. 1 ст. 409 КПК України - висновки якої не грунтуються на фактичних обставинах відносно нерухомого майна, розташованого за адресами АДРЕСА_3 ; АДРЕСА_4 ; АДРЕСА_5 , та на підставі п.2 ч.3 ст. 407 КПК України постановлення нової ухвали апеляційним судом, якою клопотання прокурора про накладення арешту на майно підлягає задоволенню частково, тобто в межах доведеності правових підстав для арешту об`єктів нерухомості.

Вимоги апелянта про скасування ухвали слідчого судді щодо накладеного арешту нерухомого майна по АДРЕСА_2 ум. Ужгороді, площею 197,9 м2, належній гр. ОСОБА_10 реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101 та по АДРЕСА_1 , площею 409, 9 м2, належній гр. ОСОБА_9 , реєстраційний номер об`єкта нерухомості: 101, апеляційний суд не бере до уваги з-за відсутності повноважень від власників майна на зверення від їх імені до апеляційного суду. В цій частині, апеляційний суд вважає ухвалу слідчого судді обгрунтованою .
Керуючись ст. ст. 405, 407,422, 418, 419 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу заступника Ужгородського міського голови ОСОБА_7 задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 27 березня 2018 року, якою накладено арешт на майно у кримінальному провадженні за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000013 від 28.02.2018, - скасувати, ухвалити нову .
Клопотання прокурора ОСОБА_5 задовольнити частково.
Накласти арешт на приміщення котельні, що знаходиться в АДРЕСА_2 , площею 197,9 м2, належній гр. ОСОБА_10 реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101 та по АДРЕСА_1 , площею 409, 9 м2, належній гр. ОСОБА_9 , реєстраційний номер об`єкта нерухомості: 101, - шляхом заборони використання та розпорядження цим майном;
Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.

Судді: