Справа № 344/369/19
Провадження № 1-кс/344/299/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2019 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий, за погодженням з прокурором, звернувся з клопотанням про продовження строку тримання під вартою у кримінальному провадженні 000 1860 від 12.05.2018 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 129, ч.2 ст. 146, ч.3 ст. 187, ч. 2 ст. 289, ч.3 ст. 296 КК України.

В обґрунтування клопотання вказано, що слідчим управлінням ГУНП в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування у вказаному провадженні.

Проведеним досудовим розслідуванням установлено, що 17.05.2018 в післяобідній час, ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 вчинили розбійний напад щодо ОСОБА_8 та ОСОБА_9 поєднаний із проникненням у житло, а саме до будинку АДРЕСА_1 , а також незаконно позбавили волі потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , яких вивезли у лісовий масив біля с. Рибне Тисменицького району, де вчинили погрозу вбивством. 04 серпня 2018 року о 23:43 годин в АДРЕСА_2 , ОСОБА_5 , за попередньою змовою із ОСОБА_6 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 групою осіб вчинили хуліганські дії щодо ОСОБА_12 , який діяв з метою припинення попередньо розпочатих ними хуліганських дій.

У вчиненні зазначеного кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Про підозру ОСОБА_5 , у вчиненні інкримінованого злочину, повідомлено 21.09.2018 року, і в той же день Івано-Франківським міським судом підозрюваному ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів до 20 листопада 2018 року включно.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 до вчинення інкримінованих йому злочинів підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, зокрема заявами та показаннями потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_12 , ОСОБА_9 , протоколами пред`явлення осіб для впізнання; слідчими експериментами із потерпілим ОСОБА_8 та свідком ОСОБА_13 ; протоколом огляду місця події - лісового масиву с. Рибне під час якого виявлено та вилучено гільзу відстріляного патрона; висновком балістичної експертизи, за результатами якої встановлене що гільза виявлена під час огляду місця події у лісовому масиві неподалік с. Рибне, відстріляна із пістолета виданого ОСОБА_7 ; протоколом огляду речей і документів - відеозапису із камер відеонагляду при вході в магазин-студію « ІНФОРМАЦІЯ_2 », на якому зафіксовані: протиправні дії ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_6 ; протоколом освідування особи ОСОБА_16 , на руках якого виявлено татуювання, що зафіксовані на відеозаписі; оглядом речей і документів - телефонів ОСОБА_14 та ОСОБА_16 та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

21.09.2018 до ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід-тримання під вартою, який 16.11.2018 слідчим суддею продовжено до 14.01.2019.

Слідчим суддею продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні до чотирьох місяців, тобто до 21.01.2019, однак завершити досудове розслідування у строк визначений ч. 2 ст. 219 КПК України не представляється можливим, так як необхідно завершити проведення ряду слідчих та процесуальних дій, що матиме важливе значення для з`ясування всіх обставин кримінального правопорушення та може мати доказове значення у кримінальному провадженні під час судового розгляду, виконати вимоги ст. 290 КПК України із сторонами кримінального провадження.

Злочини у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_5 відносяться до категорії тяжких та особливо тяжких, а також середньої тяжкості.

Підстав для зміни чи скасування підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою немає та заявлені ризики, передбачені у п. п. 1, 3,4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України не зменшилися і не відпали.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, посилаючись на викладені в ньому обставини, просив клопотання задовольнити. Вказав, що встановлені на досудовому розслідуванні ризики не зменшились і не відпали, а в клопотанні вказав, що в межах кримінального провадження встановлено і інших осіб, що причетні до злочинів, частина з яких переховується і оголошена у розшук та при зміні запобіжного заходу підозрюваний матиме змогу спілкуватись із цими особами, що є співучасниками та свідками, і таким чином може впливати на потерпілих, свідків, підозрюваних у даному провадженні, що перешкоджатиме ефективності досудового розслідування.

В судовому засіданні підозрюваний та його захисник заперечували проти задоволення клопотання, вважаючи його безпідставним і таким, що не підлягає до задоволення, вважають, що прокурором не доведено наявність заявлених у клопотанні ризиків.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання, матеріали кримінального провадження, вважаю наступне.

Згідно з вимогами п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

У відповідності до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ст. 197 КПК України строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання, а також те, що строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

В той же час згідно з ст. 219 КПК України досудове розслідування повинно бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, а ч. 2 даної статті зазначає про можливість продовження строку досудового розслідування.

Ст. 199 КПК України передбачено порядок продовження строку тримання під вартою.

В даному провадженні строки досудового розслідування спливають 21.01.2019 року, а строк дії запобіжного заходу 14.01.2019 року.

Відповідно до ст. 199 КПК України, розглядаючи клопотання про продовження строків тримання під вартою слідчий суддя повинен з`ясувати конкретні причинили тривалого тримання особи під вартою, чи недопущеного безпідставного тривалого розслідування, інші обставини, що свідчать про невиправдано тривале тримання під вартою, чи не з`явилися причини, що дозволяють скасувати тримання під вартою та застосувати альтернативний запобіжний захід.

Відповідно до практики Європейського суду «розумна підозра» у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у підпункті «с» п. 1 ст. 5 Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод вимагає, щоб будь-який захід, яким людина позбавляється волі, відповідав меті ст. 5, а саме захисту особи від свавілля.

Згідно із вимогами п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).

При цьому, обґрунтована підозра вимагає тільки наявності певних об`єктивних відомостей, які дають підстави для переконання в тому, що особа вірогідно вчинила злочин. За визначенням Європейського суду, «у п-п. «с» п. 1 ст. 5 йдеться про розумну підозру, а не про щиру або сумлінну (bona fide) підозру».

У справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (1994) Суд визначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтованого обвинувального вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Отже враховуючи, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю матеріалів кримінального провадження, детальний перелік яких міститься у клопотанні та досліджений в судовому засіданні, а слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на ті дані, які були надані слідчому судді, наявні всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованих йому злочинів.

В той же час 14.01.2019р. закінчується строк дії застосованого щодо підозрюваного запобіжного заходу.

З точки зору ч. 2 ст. 177 КПК України, в якій визначено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, визначальними пунктами ст. 184 КПК України будуть п. 3,5,6,7 ч. 1 ст. 184 КПК України. Тобто, саме виклад обставин, які дають змогу обґрунтовано підозрювати особу у скоєнні злочину, та зробити висновок про наявність ризиків, обґрунтування неможливості запобігти ризикам при застосуванні більш мяких запобіжних заходів та обґрунтування обов`язків.

Вбачається, що застосування запобіжних заходів вже можливо при наявності ризиків. Ризик же в свою чергу це не визначена подія, яка по суті, представляє собою ймовірність отримання несприятливих для досудового слідства подій, визначених у ч. 1 ст. 177 КПК України.

Прокурором доведено наявність ризиків, які не зменшилися та які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, слідчий суддя враховує, що кримінальні правопорушення було вчинено протягом тривалого періоду, за попередньо змовою групою осіб та з заподіянням істотної шкоди потерпілим, також враховує стадію, на якій знаходиться досудове розслідування кримінального провадження, яке продовжується протягом тривалого часу з об`єктивних підстав що безумовно впливає на тривалість перебування підозрюваного під вартою.

Вирішуючи дане клопотання враховую також вагомість наявних доказів про підозру у вчиненні ОСОБА_5 вказаних вище та інкримінованих йому злочинів, характеризуючі особу підозрюваного дані, його вік, стан здоров`я та майновий стан, міцність соціальних зв`язків, а також те, що не встановлено достатніх підстав для відмови в задоволенні даного клопотання.

Разом з тим, відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст.ст. 177, 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні зокрема щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

За таких обставин, враховуючи вищенаведене, відсутність підстав для зміни чи скасування підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та те, що строк тримання останнього під вартою закінчується 14.01.2019р., вважаю, що клопотання слід задовольнити, продовжити строк тримання під вартою підозрюваного без визначення розміру застави в межах строків досудового розслідування, тобто до 21 січня 2019 року включно.

Керуючись ст.ст. 29, 55, 62, 63, 129 Конституції України, ст.ст. 176-178, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 205, 219, 309, 376, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В:
Клопотання задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в межах строку досудового розслідування, до 21 січня 2019 року включно.

Тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 здійснювати в Івано-Франківській установі виконання покарань № 12.

Ухвала підлягає до негайного виконання після її оголошення.

Строк дії ухвали до 21 січня 2019 року включно.

Про прийняте рішення повідомити заінтересованих осіб.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1