Справа № 297/87/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 січня 2019 року м. Берегове

Слідчий суддя Берегівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Берегівського ВП ГУНП в Закарпатській області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

встановив:

ОСОБА_3 в порядку ст. 303 КПК України звернувся до Берегівського районного суду зі скаргою на бездіяльність слідчого Берегівського ВП ГУНП в Закарпатській області та просив зобов`язати слідчого внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про кримінальне правопорушення, вчинене начальником Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області ОСОБА_4 , яка є службовою особою, передбачене ч. 2 ст. 382 КК України за його заявою від 04.01.2019 року.

Скарга мотивована тим, що 04.01.2019 року він, ОСОБА_3 , звернувся до Берегівського ВП із заявою про кримінальне правопорушення, вчинене начальником Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області ОСОБА_4 , яка є службовою особою, передбачене ч. 2 ст. 382 КК України.

Так, рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 11.06.2018 року в адміністративній справі № 807/228/18 визнано протиправними дії Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області щодо відмови у наданні ОСОБА_3 на підставі його заяви, зареєстрованої у Головному управлінні 07.02.2018 року за № К-362/0/17-18, дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,00 га із земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства, розташованої за межами населеного пункту на території Четфалвівської сільської ради Берегівського району Закарпатської області, оформленої листом від 03.03.2018 року № К-362/0-761/0/18-18, та зобов`язано Головне управління Держгеокадастру у Закарпатській області повторно, з урахуванням висновків суду, розглянути заяву ОСОБА_3 , зареєстровану 07.02.2018 року про надання йому дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,00 га із земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства.

Вказане рішення набрало законної сили 17 вересня 2018 року.

Однак, на думку скаржника, начальник Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області ОСОБА_4 умисно не виконує вищевказане судове рішення, чим вчинила кримінальне правопорушення.

На його думку рішення про надання дозволу або про відмову у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки повинно оформлятися розпорядчим індивідуальним правовим актом - наказом Головного управління Держгеокадастру в області. Такі рішення не можуть оформлятися листами у відповідь на клопотання заявника.

Так, 29.10.2018 року всупереч Положення «Про Головне управління Держгеокадастру у Закарпатській області», затвердженим наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 29.09.2016 року № 333 - Головне управління Держгеокадастру у Закарпатській області надіслало йому, ОСОБА_3 , лист, яким проінформувало про неможливість задоволення його заяви - вже вдруге.

Відсутність належним чином оформленого наказу Головного управління Держгеокадастру в області про надання дозволу або про відмову у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки після спливу встановленого законом місячного строку розгляду клопотання особи, не зважаючи на надсилання заявнику листів про розгляд клопотання, свідчить про те, що відповідний орган не прийняв жодного рішення з числа тих, які він повинен прийняти за законом. Отже, має місце протиправна бездіяльність.

У зв`язку з наведеним, скаржник просить зобов`язати слідчого Берегівського ВП внести до ЄРДР відомості про кримінальне правопорушення на підставі його заяви від 04.01.2019 року.

В судовому засіданні скаржник ОСОБА_3 підтримав скаргу та просив її задовольнити з підстав зазначених у ній.

Слідчий Берегівського ВП ГУНП в Закарпатській області в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду скарги.

Вивчивши скаргу, заслухавши думку скаржника, долучені до неї матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України. Зокрема, у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.

Як вбачається з матеріалів скарги до Берегівського ВП ГУНП в Закарпатській області 04.01.2019 року надійшла заява від ОСОБА_3 , про кримінальне правопорушення, вчинене начальником Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області ОСОБА_4 , яка є службовою особою, передбачений ч. 2 ст. 382 КК України (а.с. 9-14).

Вказане підтверджується талоном-повідомленням від 04.01.2019 року про прийняття заяви слідчим Берегівського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_5 (а.с. 39).

Відповідно до правової позиції, викладеної в п.п. 1.1 Узагальнень «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування», затверджених на засіданні Зборів суддів ВССУ 23.12.2016 року, визначений ч. 1 ст. 214 КПК України обов`язок слідчого або прокурора не вимагає оцінки цими суб`єктами такої заяви (повідомлення) на предмет наявності ознак складу злочину для того, щоб вчинити процесуальну дію, яка полягає у внесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР. Такі вимоги не передбачають здійснення оцінки обґрунтованості заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, а передбачають лише обов`язок уповноважених органів здійснити фіксацію наданих особою відомостей про кримінальне правопорушення, які вона надає усвідомлено для реалізації відповідними органами завдань кримінального провадження.

Дійсно, рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 11.06.2018 року в адміністративній справі № 807/228/18 визнано протиправними дії Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області щодо відмови у наданні ОСОБА_3 на підставі його заяви, зареєстрованої у Головному управлінні Держгеокадастру у Закарпатській області 07.02.2018 року за № К-362/0/17-18, дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,00 га із земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства, розташованої за межами населеного пункту на території Четфалвівської сільської ради Берегівського району Закарпатської області, оформленої листом від 03.03.2018 року № К-362/0-761/0/18-18. Зобов`язано Головне управління Держгеокадастру у Закарпатській області повторно, з урахуванням висновків суду, розглянути заяву ОСОБА_3 , зареєстровану в Головному управлінні Держгеокадастру у Закарпатській області 07.02.2018 року за № К-362/0/17-18 про надання ОСОБА_3 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,00 га із земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства, розташованої за межами населеного пункту на території Четфалвівської сільської ради Берегівського району, Закарпатської області (а.с. 22-29).

Так, Головне управління Держгеокадастру у Закарпатській області на виконання вищевказаного рішення повторно розглянуло заяву ОСОБА_3 , зареєстровану в Головному управлінні Держгеокадастру у Закарпатській області 07.02.2018 року за № К-362/0/17-18, надіслав скаржнику ОСОБА_3 29.10.2018 року відповідь у формі листа. Згідно вказаної відповіді Головне управління Держгеокадастру у Закарпатській області відмовило скаржнику ОСОБА_3 у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, у зв`язку з відсутністю рішення органу місцевого самоврядування, в якому б була висловлена позиція щодо надання (передачі) земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності у власність, що передбачено постановою Кабінету Міністрів України від 07.06.2017 року № 413 «Деякі питання удосконалення управління в сфері використання та охорони земель сільськогосподарського призначення державної власності та розпорядження ними» (а.с. 37-38).

Отже, посилання скаржника на умисне невиконання рішення суду начальником Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області ОСОБА_4 спростоване, оскільки рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 11.06.2018 року було зобов`язано відповідача розглянути повторно заяву скаржника від 07.02.2018 року, та у вказаному рішенні не зазначено, яким саме розпорядчим документом має бути оформлене рішення за результатами розгляду заяви.

Крім того, згідно Положення «Про Головне управління Держгеокадастру в області», затвердженим наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 29.09.2016 року № 333, та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2016 року за N 1391/29521, на яке посилається скаржник як на підставу своїх доказів про необхідність видачі саме наказу про відмову у розгляді його заяви, а не листа-відповіді, слід зазначити, що даним Положенням не визначено конкретно, що у разі відмови при розгляді заяв громадян необхідно видавати саме накази.

Яким чином потрібно робити це службовій особі не вказано і в самому законі - ст. 118 ЗК України.

Також, слід зазначити , що статтями 1, 2, 11 Кримінального кодексу України визначено, що Кримінальний кодекс України має своїм завданням правове забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та громадської безпеки, довкілля, конституційного устрою України від злочинних посягань, забезпечення миру і безпеки людства, а також запобігання злочинам.

Підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.

Злочином є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину.

Не є злочином дія або бездіяльність, яка хоча формально і містить ознаки будь-якого діяння, передбаченого цим Кодексом, але через малозначність не становить суспільної небезпеки, тобто не заподіяла і не могла заподіяти істотної шкоди фізичній чи юридичній особі, суспільству або державі.

Вбачається, що норми ст. 214 КПК України пов`язані з ч. 1 ст. 2 КК України, і тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Так, п.п. 4 і 5 ч. 5 ст. 214 КПК України передбачено, що до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості, зокрема, про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

За таких обставин, системний аналіз наведених норм закону дає підстави для висновку, що внесенню до Єдиного реєстру досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення чи об`єктивні дані, що свідчать про наявність ознак кримінального правопорушення (фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події злочину, час, місце, спосіб та інші обставини вчинення правопорушення тощо).

Таким чином, оскільки, як встановлено в ході розгляду скарги, начальник Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області ОСОБА_4 виконала рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 11.06.2018 року, надав скаржнику ОСОБА_3 відповідь у формі листа, тому слідчий суддя приходить до висновку, що у задоволенні скарги слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 303-307, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,

ухвалив:

В задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Берегівського ВП ГУНП в Закарпатській області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, які містяться у його заяві від 04.01.2019 року про вчинення начальником Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області ОСОБА_4 кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 382 КК України відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1