Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України

26 грудня 2018 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду у складі:
судді-доповідача ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Рівне матеріали справи за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 05 грудня 2018 року,
з участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 ,
прокурора ОСОБА_4 ,
слідчого ОСОБА_8 ,
встановила:

Ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 05 грудня 2018 року задоволено скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 про скасування підозри відносно ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27, ч.1 ст.14, п.п.6,11,12 ч.2 ст.115 КК України, повідомленої 27 вересня 2018 року старшим слідчим в ОВС СУ ГУНП в Рівненській області за погодженням з прокурором відділу процессуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Рівненської області старшим радником юстиції ОСОБА_4 .
Прокурор ОСОБА_4 оскаржив ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 05 грудня 2018 року в апеляційному порядку, подавши до апеляційного суду апеляційну скаргу.
В поданій апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_4 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні скарги захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 про скасування повідомлення про підозру відносно ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27, ч.1 ст.14, п.п.6,11,12 ч.2 ст.115 КК України. Вважає ухвалу слідчого судді незаконною та необгрунтованою, у зв`язку із невідповідністю висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. Вказує, що докази, на основі яких ОСОБА_6 було повідомлено про підозру, мають властивості належності та допустимості, не суперечать одне одному та є послідовними, а також вони містять достатні фактичні дані стосовно причетності ОСОБА_6 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27, ч.1 ст.14, п.п.6,11,12 ч.2 ст.115 КК України. Зазначає, що висновки невиконаних судових експертиз ймовірно будуть містити додаткові фактичні дані стосовно підстав для підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення. Доводить, що судом при розгляді справи досліджено всі докази, які стосуються питання оскарження, проте не взято до уваги докази, які могли істотно вплинути на його висновки.
В запереченнях на апеляційну скаргу захисник ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 просить апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу слідчого судді без змін, посилаючись на те, що оскаржувана ухвала слідчого судді є законною та обгрунтованою.
Заслухавши суддю-доповідача, міркування прокурора, який просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, доводи захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 , який просить ухвалу слідчого судді залишити без зміни, а апеляційну скаргу без задоволення, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Частина 1 ст.404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з приписами ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

З матеріалів судового провадження вбачається, що 28 листопада 2018 року захисник адвокат ОСОБА_7 , що діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , звернувся до Рівненського міського суду Рівненської області зі скаргою на повідомлення слідчого про підозру ОСОБА_6 від 27 вересня 2018 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27, ч.1 ст.14, п.п.6,11,12 ч.2 ст.115 КК України, в якій просив скасувати це повідомлення про підозру.

Ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 05 грудня 2018 року скарга захисника адвоката ОСОБА_7 була задоволена та скасовано рішення слідчого щодо повідомлення про підозру від 27 вересня 2018 року ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст.27, ч.1 ст.14, п.п.6,11,12 ч.2 ст.115 КК України.

Слідчий суддя, скасовуючи повідомлення про підозру ОСОБА_6 , посилається на порушення слідчим та прокурором вимог кримінального процесуального законодавства під час складання повідомлення про підозру, яке полягало у кількості невстановлених обставин, таких як: мотив, умисел, знаряддя вчинення кримінального правопорушення, а також, слідчим суддею встановлено відсутність правових підстав для подальшого існування повідомлення про підозру ОСОБА_6 у зв`язку з відсутністю достатніх доказів для підозри цій особі у вчиненні кримінального правопорушення.

На думку колегії суддів вказане рішення слідчого судді є передчасним та таким, що підлягає скасуванню, з огляду на таке.

Згідно із загальновизнаним принципом права, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплено в частині ч.1 ст.58 Конституції України, відповідно до якого дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності й припиняється з утратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали чи мали місце. Офіційне тлумачення цього конституційного положення наведено в Рішенні Конституційного Суду України від 9 лютого 1999 року №1-рп/99.

Водночас слід враховувати, що ст.58 Конституції України допускає зворотну дію законів у часі, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Формою реалізації ч.1 ст.58 Конституції України є положення ч.1 ст.5 КПК України, яка регулює дію норм кримінального процесуального закону в часі та згідно з якою процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається відповідно до положень цього Кодексу, чинних на момент початку виконання дії або прийняття такого рішення. Разом з цим, на відміну від кримінального (матеріального) закону, чинний кримінальний процесуальний закон не має зворотної дії навіть у тих випадках, коли його правила є більш сприятливі для учасників кримінального провадження, а тому повернення процесу (процесуальних дій) неможливе.

Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03 жовтня 2017 року №2147-VIII (далі Закон), частина перша ст.303 КПК України була доповнена пунктом 10, який, за загальним правилом, підлягає застосуванню з дати набрання чинності цим Законом в частині таких змін.

Згідно з п.4 Параграфу 2 «Прикінцеві положення» Розділу 4 Закону, положення п.10 ч.1 ст.303 КПК України вводиться в дію через три місяці після набрання чинності цим Законом, не мають зворотної дії у часі та застосовуються до справ, по яким відомості про кримінальне правопорушення внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань після введення в дію цих змін відповідно до п.7 Параграфу 1 розділу 4 вказаного Закону, тобто з 16 березня 2018 року.

Таким чином, у відповідності до вимог п.10 ч.1 ст.303 КПК України, слідчий суддя уповноважений розглянути скаргу на повідомлення слідчого, прокурора про підозру у справах (кримінальних провадженнях), по яким відомості про кримінальне правопорушення внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань після введення в дію вищезгаданих змін, а саме з 16 березня 2018 року.

З огляду на те, що у кримінальному провадженні №0001138 відомості про кримінальні правопорушення, передбачені ч.1 ст.14, п.6,11,12 ч.2 ст.115, ч.1 ст.263, ч.2 ст.194 КК України, за яким ОСОБА_6 було повідомлено про підозру, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22 лютого 2018 року, то положення п.10 ч.1 ст.303 КПК України щодо оскарження повідомлення про підозру ОСОБА_6 в даному випадку застосовуватися не можуть, оскільки не мають зворотної дії в часі.

За таких обставин колегія суддів вважає, що слідчий суддя, з урахуванням положень п.4 Параграфу 2 «Прикінцеві положення» Розділу 4 Закону, не мав повноважень на розгляд по суті скарги захисника адвоката ОСОБА_7 щодо скасування повідомлення про підозру ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст.27, ч.1 ст.14, п.п.6,11,12 ч.2 ст.115 КК України, відомості про який було внесенні до ЄРДР 22 лютого 2018 року, тобто до 16 березня 2018 року - дати введення в дію положень п.10 ч.1 ст.303 КПК України.

На думку колегії суддів, слідчий суддя скасував повідомлення про підозру ОСОБА_6 без належних на те підстав, оскільки п.10 ч.1 ст.303 КПК України передбачає, що на досудовому провадженні підозрюваним, його захисником чи законним представником може бути оскаржено повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_6 оголошений в розшук, а повідомлення про підозру було вручалось з відеофіксацією його дружині.

Згідно ч.1 ст.278 КПК України, письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Відповідно до положень ч.3 ст.111 КПК України, повідомлення у кримінальному провадженні здійснюється у випадках, передбачених цим Кодексом, у порядку, передбаченому главою 11 цього Кодексу, за винятком положень щодо змісту повідомлення та наслідків неприбуття особи.

Згідно ч.2 ст.135 КПК України, у разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.

Частина 1 ст.136 КПК України передбачає, що належним підтвердженням отримання особою повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом є розпис особи про отримання повістки, в тому числі на поштовому повідомленні, відеозапис вручення особі повістки, будь-які інші дані, які підтверджують факт вручення особі повістки про виклик або ознайомлення з її змістом.

Проте, захисником ОСОБА_6 адвокатом ОСОБА_7 не надано будь-яких підтверджуючих даних щодо спливу двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, а також не підтверджено факт вручення повідомлення про підозру саме дружині ОСОБА_6 .

Відповідно до п.3 ч.1 ст.409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Згідно з ч.1 ст.412 КПК України, істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги той факт, що положення п.10 ч.1 ст.303 КПК України щодо оскарження повідомлення про підозру ОСОБА_6 в даному випадку застосовуватися не можуть, оскільки не мають зворотної дії в часі, що захисником ОСОБА_6 адвокатом ОСОБА_7 не надано будь-яких підтверджуючих даних щодо спливу двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, а також не підтверджено факт вручення повідомлення про підозру саме дружині ОСОБА_6 , колегія суддів вважає за необхідне задовольнити апеляційну скаргу прокурора, скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні скарги захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_7 .

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.376,404,405,407,422 КПК України, колегія суддів,-

ухвалила:

Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_4 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 05 грудня 2018 року про задоволення скарги захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 про скасування підозри в кримінальному провадженні скасувати та постановити нову ухвалу, якою в задоволенні скарги захисника адвоката ОСОБА_7 про скасування підозри відносно ОСОБА_6 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27, ч.1 ст.14, п.п.6,11,12 ч.2 ст.115 КК України, в межах кримінального провадження №0001138 від 22 лютого 2018 року відмовити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3