Справа № 464/559/19
пр.№ 1-кс/464/1282/19
У Х В А Л А

16 травня 2019 року слідчий суддя Сихівського районного суду м.Львова ОСОБА_1 , розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Сихівського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_2 про накладення арешту за матеріалами досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за №0002892 від 18.09.2018, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 307 КК України, -

в с т а н о в и в :

Старший слідчий Сихівського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_2 у зв`язку із досудовим розслідуванням кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002892 від 18.09.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, звернувся до суду з клопотанням, погодженим із начальником Сихівського відділу Львівської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно, а саме мобільний телефон марки «NOKIA», чорного кольору, ІМЕІ № НОМЕР_1 , з сім-карткою оператора мобільного зв`язку «ВФ Україна» № НОМЕР_2 із забороною відчуження, розпорядження та користування вищевказаним майном. В обґрунтування клопотання покликається на те, що в ході досудового розслідування кримінального провадження встановлено, що до даного кримінального правопорушення може бути причетний ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 14 травня 2019 року у ОСОБА_4 по АДРЕСА_1 було проведено обшук на підставі ухвали слідчого судді Сихівського районного суду м.Львова від 16.04.2019, в ході якого було виявлено та вилучено мобільний телефон марки «NOKIA», чорного кольору, ІМЕІ № НОМЕР_1 , з сім-карткою оператора мобільного зв`язку «ВФ Україна» № НОМЕР_2 . Даний мобільний телефон із сім-карткою було оглянуто та визнано речовим доказом по кримінальному провадженні. Враховуючи, що вказане майно є речовими доказами та можливо засобом вчинення кримінального правопорушення і мають суттєве значення для проведення досудового розслідування та можуть бути використані як докази вчиненого кримінального правопорушення, просить клопотання задоволити.

Учасники в судове засідання не з`явилися, слідчий у поданому клопотанні просить розглядати таке без участі уповноваженої особи органу досудового розслідування, що допускається в силу ст.172 КПК України та без участі власника майна та його представників. Відповідно до положень ч.4 ст.107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів не здійснюється.

Слідчий суддя, розглянувши клопотання, дослідивши додані до клопотання документи, вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майна, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
За змістом положень ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому п.1 ч.2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Так, згідно ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

14.05.2019 на виконання ухвали Сихівського районного суду м.Львова від 16.04.2019 проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , де зареєстрований та проживає ОСОБА_4 , якому 15.05.2019 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.307 КК України. В ході обшуку виявлено та вилучено мобільний телефон марки «NOKIA», чорного кольору, ІМЕІ № НОМЕР_1 , з сім-карткою оператора мобільного зв`язку «ВФ Україна» № НОМЕР_2 та постановою від 15.05.2019 дане майно визнано речовим доказом та прилучено до матеріалів кримінального провадження в якості речового доказу.

Враховуючи мотиви клопотання та його обгрунтування слідчим, склад майна, на яке слідчий просить накласти арешт на право відчуження, розпорядження та користування майном, правову підставу для арешту майна, приймаючи до уваги, що не застосування арешту, може призвести до втрати майна, щодо якого ставиться питання про накладення на нього арешту, впевнившись, що слідчим надано достатньо доказів, які вказують на вчинення кримінального правопорушення, з метою збереження речових доказів, виходячи із розумності та співмірності обмеження права власності в результаті накладення арешту на майно завданням кримінального провадження, приходжу до переконання, що клопотання про арешт майна є обгрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 98, 131, 132, 167, 170-173, 175, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в :

клопотання задоволити.

Накласти арешт на майно, а саме мобільний телефон марки «NOKIA», чорного кольору, ІМЕІ № НОМЕР_1 , з сім-карткою оператора мобільного зв`язку «ВФ Україна» № НОМЕР_2 , який вилучений під час обшуку від 14.05.2019, із забороною відчуження, розпорядження та користування вищевказаним майном.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Львівської області протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1