Справа № 152/204/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 лютого 2019 року м. Шаргород

Шаргородський районний суд Вінницької області у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
за участі секретаря
судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000250 від 17 липня 2016 року,

за обвинуваченням: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , не працюючого, з середньою освітою, українця, громадянина України, не одруженого, раніше не судимого, -

- у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 Кримінального кодексу України (далі КК України),

учасники кримінального
провадження:
сторона обвинувачення:
прокурор ОСОБА_4 ,
сторона захисту:
обвинувачений ОСОБА_3 ,
захисник ОСОБА_5 ,
інші учасники:
потерпілі ОСОБА_6 ,
ОСОБА_7 ,
представник потерпілих - ОСОБА_8 ,

у с т а н о в и в:

16 липня 2016 року біля 21 години 10 хвилин ОСОБА_3 , керуючи автомобілем «Опель Вектра», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на автодорозі «Вороновиця-Тиврів-Шаргород» в селі Клекотина Шаргородського району Вінницької області, поблизу сполучення з селом Мурафа Шаргородського району Вінницької області, перед зміною напряму руху ліворуч не переконався, що це буде безпечно та не створить перешкод для руху або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, в порушення п. 10.1 Правил дорожнього руху України виїхав на смугу зустрічного руху, де допустив зіткнення з мотоциклом «QINGQI», реєстраційний номер НОМЕР_2 , за кермом якого знаходився ОСОБА_6 із пасажиром ОСОБА_7 . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (далі ДТП) ОСОБА_6 та ОСОБА_7 отримали тяжкі тілесні ушкодження.

Порушення п. 10.1 Правил дорожнього руху України допущені водієм автомобіля «Опель Вектра», реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_3 перебувають в причинному зв`язку з наслідками, що настали.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 57 від 17 листопада 2016 року у ОСОБА_7 виявлено тілесні ушкодження у вигляді сполучної травми тіла: множинні садна на волосяній частині голови зліва, на лівій руці, правій кисті, в ділянці правого ліктьового суглобу, забої м`яких тканин; забійні рани лівої тім`яної ділянки, правої вушної раковини; відкритий уламковий перелом нижньої третини правого стегна та наколінника зі зміщенням відламків; відкритий перелом правого ліктьового виростка зі зміщенням; закрита черепно-мозкова травма струс головного мозку.

Дані тілесні ушкодження утворились від дії твердого тупого предмета (предметів), можливо в термін та при обставинах вказаних в постанові про призначення експертизи та відносяться в своїй сукупності до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя під час заподіяння.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 56 від 31 жовтня 2016 року ОСОБА_6 отримав наступні тілесні ушкодження: множинні садна та забої м`яких тканин тулуба та кінцівок; закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку; забій грудної клітки та серця; закритий перелом середньої третини діалізу правої стегнової кістки; відкритий уламковий перелом виростків правої стегнової кістки та виростків правої великогомілкової кістки; відкритий перелом правого наколінника з розривом власної зв`язки; закритий уламковий подвійний перелом середньої третини та нижньої третини кісток передпліччя.

Дані тілесні ушкодження утворились від дії твердого тупого предмета (предметів), можливо в термін та при обставинах, вказаних в постанові про призначення експертизи та відносяться в своїй сукупності до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя під час заподіяння.

Своїми діями ОСОБА_3 порушив правила безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило заподіяння потерпілим тяжких тілесних ушкоджень.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення не визнав. Суду пояснив, що 16 липня 2016 року, близько 21 години він рухався із с. Клекотина Шаргородського району Вінницької області в с. Мурафа Шаргородського району Вінницької області. Вказав, що приблизно за 100-130 метрів він побачив, як на зустріч рухається мотоцикл та здійснює маневри об`їзду ям, періодично виїжджаючи на його смугу руху. Зблизившись на відстань 20 метрів, зі слів ОСОБА_3 , мотоцикл здійснив виїзд на його смугу, тобто смугу зустрічного руху. З метою уникнення зіткнення обвинувачений ОСОБА_3 частково виїхав автомобілем на смугу руху мотоцикла, тобто на зустрічну смугу, перетнувши лінію розмітки приблизно на пів метра. Однак, пригоди уникнути не вдалось і мотоцикл зіткнувся з автомобілем під керуванням ОСОБА_3 . Після зіткнення, ОСОБА_3 , проїхавши близько 10 метрів, зупинив автомобіль біля краю дороги. Вийшовши з автомобіля, підійшов до потерпілих, зателефонував сестрі, повідомивши про ДТП, яка в свою чергу викликала швидку допомогу. Окрім цього, ОСОБА_3 зауважив, що швидкість його руху була близькою до 40-50 км/год, оскільки якість дорожнього покриття перебувала в поганому стані. Також на запитання ОСОБА_3 повідомив, що допомогу водію та пасажиру мотоцикла не надавав, а чекав коли прибуде швидка допомога.

Відповідно до положень ст. 23 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків. В силу ст. 24 КПК України суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно.

Відповідно до положень ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Згідно з ст. 349 КПК України обсяг доказів, та порядок їх дослідження вирішується з урахуванням думки учасників судового провадження.

Враховуючи те, що ОСОБА_3 висунуто обвинувачення у вчиненні тяжкого злочину і останній не визнає себе винним, суд з урахуванням позиції учасників кримінального провадження, визнав за необхідне окрім допиту обвинуваченого, потерпілих, свідків, дослідити письмові докази у справі.

Незважаючи на невизнання обвинуваченим ОСОБА_3 своєї вини, його винуватість у вчиненні злочину за наведених вище і встановлених судом обставин, підтверджується сукупністю досліджених під час судового розгляду доказів, які ретельно перевірені та оцінені судом, узгоджуються в деталях між собою і не викликають жодних сумнівів у своїй належності, допустимості, достовірності, достатності кожен окремо та у взаємозв`язку для ухвалення цього процесуального рішення, які суд враховує та бере до уваги.

Так, потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні повідомив, що 16 липня 2016 року близько 21 години разом із ОСОБА_7 рухались на мотоциклі із с. Мурафа Шаргородського району Вінницької області в с. Клекотина Шаргородського району Вінницької області по своїй смузі руху. Приблизно за 15 метрів до зіткнення побачив, як на його смугу руху виїхав автомобіль «Опель Вектра». З метою уникнення зіткнення ОСОБА_6 почав застосовувати екстрене гальмування, при цьому з`їжджаючи у праву сторону до обочини. Однак, своїми діями ОСОБА_6 попередити зіткнення транспортних засобів не зміг. Після вказаних подій нічого не пам`ятає, оскільки втратив свідомість. При цьому, ОСОБА_6 зауважив, що ОСОБА_3 в автомобілі був не сам.

Потерпілий ОСОБА_7 в судовому засіданні повідомив, що внаслідок отриманих від ДТП ушкоджень, обставин події він взагалі не пам`ятає. Зміг згадати лише те, як разом із ОСОБА_6 починав рух на мотоциклі.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні показала, що 16 липня 2016 року вона на мопеді-скутері рухалась із с. Клекотина Шаргородського району Вінницької області в с. Мурафа Шаргородського району Вінницької області. Позаду неї на відстані близько 50 метрів рухався автомобіль «Опель Вектра», як в подальшому вона дізналась, під керуванням ОСОБА_3 . Її швидкість становила близько 30 км/год, оскільки стан дороги був неналежний, а саме відсутність асфальту та велика кількість ям. Через деякий час в зустрічному напрямку проїхав мотоцикл «QINGQI», під керування ОСОБА_6 . Проїхавши певну відстань свідок почула позаду себе удар і зупинилась. Повернувшись назад вона побачила велику кількість пилу з димом та зрозуміла що трапилась ДТП. Включивши аварійний світловий сигнал, ОСОБА_9 побігла до місця пригоди. Наблизившись до місця ДТП остання побачила двох хлопців, які лежали на обочині, уламки мотоцикла та пошкоджений внаслідок ДТП автомобіль Опель Вектра, який знаходився на краю своєї смуги руху. При цьому ОСОБА_3 знаходився свого автомобіля, нічого не говорив та ніяких дій не вчиняв. Окрім вказаного, зауважила, що ОСОБА_3 при русі, її скутер не обганяв, незважаючи на те, що вона рухалась повільно, хоча мав таку можливість.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні повідомив, що він разом із ОСОБА_11 одними із перших прибули на місце ДТП, оскільки після події йому зателефонував ОСОБА_3 , повідомивши про подію. Приїхавши на місце, свідок побачив автомобіль, який знаходився на правій стороні, близько біля обочини, уламки мотоцикла на смузі руху автомобіля. Потерпілі знаходились на обочині. Автомобіль мав механічні пошкодження, зокрема, побите лобове скло, переднє праве крило та двері.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 показав, що він рухався по вказаній дорозі у своїх справах. В певний час біля нього проїхав мотоцикл «QINGQI», яким керував ОСОБА_6 , позаду якого сидів ОСОБА_7 . Проїжджаючи повз нього останні привітались, махнувши один одному руками. Свідок зауважив, що швидкість руху мотоцикла була доволі високою, оскільки за його словами потерпілі «пролетіли» повз нього. В подальшому у нього задзвонив телефон і він відволікся, дістаючи його із кармана. В цей час почув гучний удар, підвів очі та побачив хмару диму, збагнувши, що трапилось ДТП. В своїх показах свідок зазначив, що в момент ДТП між ним та місцем події було близько 100-150 метрів. Під час руху транспортних засобів ОСОБА_12 бачив, як автомобіль під керуванням ОСОБА_3 та мотоцикл яким керував ОСОБА_6 обминали ями, змінюючи свій напрям руху, у тому числі, частково виїжджаючи на зустрічну смугу руху.

Допитаний в судовому засіданні слідчий Шаргородського ВП ОСОБА_13 суду показав, що 16 липня 2016 року він в складі слідчо-оперативної групи прибув на місце ДТП. Прокурорм ОСОБА_4 під час допиту слідчому ставилось питання, що стосувалось схеми місця ДТП та сліду юзу мотоцикла зафіксованого в ній, оскільки із протоколу огляду місця події вбачається, що слід юзу мотоцикла проходить в напрямку м. Шаргород, тоді як мотоцикл під керуванням ОСОБА_6 рухався із м. Шаргород в сторону с. Пеньківка Шаргородського району Вінницької області, тобто від села Мурафа Шаргородського району до с. Клекотина Шаргордського району Вінницької області. На вказане слідчий повідомив, що ним при огляді місця події фіксувалась сама подія кримінального правопорушення, при цьому на початок огляду місця події йому не було відомо вектори руху того чи іншого транспортного засобу. Слідчим зазначено в протоколі огляду місця події, що слід юзу мотоцикла бере свій початок із с. Пеньківка Шаргородського району Вінницької області і рухається в сторону м. Шаргород, оскільки безпосередньо огляд місця події проводився в цьому напрямку. На запитання захисника ОСОБА_5 про фіксування ширини сліду юзу слідчий повідомив, що ширина сліду не зафіксована, оскільки була темна пора доби.

Допитаний в судовому засіданні старший експерт-криміналіст Шаргородського ВП ОСОБА_14 суду повідомив, що він прибув на місце події у складі слідчо-оперативної групи Шаргородського ВП. На місці події він фіксував усі сліди кримінального правопорушення, що в подальшому були відображені у протоколі огляду місця події та фото таблиці до неї.

Щодо обставин справи, які стали відомі слідчому СВ Шаргородського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_13 та експерту криміналісту ОСОБА_14 під час досудового розслідування останні не допитувались, їх допит в якості свідків здійснювався стосовно схеми ДТП, а тому підстав для визнання даних показів показаннями з чужих слів відповідно до ч. 7 статті 97 КПК України немає.

Допитаний в судовому засіданні головний судовий експерт Вінницького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру ОСОБА_15 суду повідомив, що ним проводились ряд експертиз у рамках цього кримінального провадження. Відповідно до питань, поставлених захисником ОСОБА_5 стосовно слідової інформації, яка використовувалась для проведення експертизи, зокрема належності сліду юзу мотоциклу під керуванням ОСОБА_6 , експерт повідомив, що він користувався вихідними даними, наданими йому слідчим. Слідовою базою для визначення місця зіткнення слугував і зазначений слід гальмування (юзу). Для експертного дослідження вказаного сліду гальмування вистачило.

Допитаний в судовому засіданні експерт Вінницького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз МЮ України ОСОБА_16 суду повідомив, що ним проведено у справі комплексну судову автотехнічну, транспортно-трасологічну експертизу. При складанні висновку ним досліджувались усі обставини, зокрема, характер пошкоджень автомобіля та мотоцикла, покази обвинуваченого, вивчався протокол огляду місця події із план-схемою до нього, враховувались заміри на місці ДТП. При цьому, експерт зауважив, що покази обвинуваченого ОСОБА_3 , при складанні висновку, суперечать події кримінального правопорушення. Усі проаналізовані наявні у справі докази, такі як механічні пошкодження транспортних засобів, розташування головних уборів потерпілих, частина молдингу дверей автомобіля «Опель Вектра» і слід юзу, який зафіксований під час огляду місця події у своїй сукупності вказують на те, що зіткнення відбулось на смузі руху мотоцикла. При цьому експерт зауважив, що слід юзу може і не належати мотоциклу, однак вищевказані докази підтверджують те, що скоріше за все слід юзу залишений саме мотоциклом. Також, експерт вказав на запитання захисника ОСОБА_5 , що навіть якщо не брати до уваги слід юзу, розміщення головних уборів потерпілих, розміщення молдингу автомобіля «Опель Вектра» а також інших слідів осипу, достатньо для того, щоб зробити висновок про місце зіткнення на смузі руху мотоцикла під керуванням ОСОБА_6 .

Окрім того, винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому злочину, підтверджується іншими доказами, дослідженими у судовому засіданні, а саме:

- протоколом огляду місця дорожньо-транспортної події від 16 липня 2016 року з планом-схемою та таблицями ілюстрацій до нього, із яких вбачається, що собою представляє місце ДТП, як розташовувалися транспортні засоби на місці ДТП, які сліди та їх параметри виявлені на місці ДТП (т. І а.п. 89-101);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 09 вересня 2016 року та планом-схемою до нього, із яких вбачається, що з метою перевірки та уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, було проведено слідчий експеримент шляхом відтворення дій, обстановки та обставин ДТП, під час якого ОСОБА_3 , у присутності понятих повідомив про обставини ДТП (т.І а.п. 121-123);

- висновком експерта № 1769 від 25 липня 2016 року відповідно до якого при судово-хімічній експертизі крові громадянина ОСОБА_6 методом газово-рідинної хроматографії, наявність метилового, етилового спиртів, а також пропилового, бутилового, амілового спиртів та їх ізомерів не виявлено.

- висновком експерта № 1768 від 25 липня 2016 року відповідно до якого при судово-хімічній експертизі крові громадянина ОСОБА_7 , методом газово-рідинної хроматографії, наявність метилового, етилового спиртів, а також пропилового, бутилового, амілового спиртів та їх ізомерів не виявлено.

- висновком експерта № 1770 від 25 липня 2016 року відповідно до якого при судово-хімічній експертизі крові громадянина ОСОБА_3 , методом газово-рідинної хроматографії, наявність метилового, етилового спиртів, а також пропилового, бутилового, амілового спиртів та їх ізомерів не виявлено.

- протоколом огляду транспортного засобу від 20 липня 2016 року, відповідно до якого оглянуто автомобіль «Опель Вектра», реєстраційний номер НОМЕР_2 на якому виявлено механічні ушкодження та вилучено шматок джинсової матерії темно-синього кольору;

- висновком експерта № 684а від 05 жовтня 2016 року відповідно до якого зіткнення автомобіля «Опель Вектра», державний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3 з мотоциклом «Qingqi» державний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_6 сталося на смузі руху в напрямку с. Пеньківка, тобто на смузі руху останнього;

- висновком експерта № 582а від 21 вересня 2016 року відповідно до якого в даній дорожній обстановці, дії водія автомобіля «Опель Вектра», державний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_3 з технічної точки зору регламентувались вимогами п.п. 10.1, 12.3 Правил дорожнього руху України. В даній дорожній обстановці водій мотоцикла «Qingqi», державний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_6 з технічної точки зору регламентувались вимогами п. 12.3 Правил дорожнього руху України.

Швидкість руху мотоцикла «Qingqi», державний номер НОМЕР_2 , перед даною ДТП була більшою за 31,6 км/год.

У дорожній ситуації, що склалась, при вихідних параметрах здобутих під час слідчого експерименту за участю водія ОСОБА_3 , водій автомобіля «Опель Вектра» ОСОБА_3 буде мати технічну можливість, не застосовуючи відвороту вліво (виїзду на зустрічну смугу руху), шляхом термінового гальмування зупинити автомобіль «Опель Вектра» державний номер НОМЕР_1 до місця зіткнення, в межах своєї смуги руху.

Формально в даній дорожньо-транспортній ситуації технічна можливість попередження даної дорожньо-транспотрної пригоди у водія мотоцикла «Qingqi» державний номер НОМЕР_2 ОСОБА_6 полягала у виконанні останнім вимог п. 12.3 ПДР України.

У випадках, коли зустрічний транспортний засіб, виїжджаючи на зустрічну смугу руху, до моменту зіткнення був загальмований, питання про технічну можливість у водія мотоцикла, що рухається по своїй смузі руху, попередити зіткнення шляхом гальмування втрачає зміст, так-як ні зменшення швидкості, ні зупинка не виключає можливості зіткнення.

У дорожній ситуації, що склалась, в діях водія автомобіля «Опель Вектра», державний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_3 вбачається невідповідність вимогам п.10.1 Правил дорожнього руху України, яка з технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку з виникненням події дорожньо-транспортної пригоди;

- висновком експерта № 682а від 26 жовтня 2016 року відповідно до якого в робочій гальмівній системі та рульовому керуванні автомобіля «Опель Вектра», державний номер НОМЕР_1 , несправностей, які свідчили про можливість її непрацездатності до ДТП не виявлено;

- висновком експерта № 683а від 28 жовтня 2016 року відповідно до якого в робочій гальмівній системі та рульовому керуванні мотоцикла «Qingqi», державний номер НОМЕР_2 , несправностей, які свідчили про можливість її непрацездатності до ДТП не виявлено;

- висновком експерта № 57 від 17 листопада 2016 року відповідно до якого, на підставі даних судово-медичного вивчення медичної карти стаціонарного хворого № 4237 Шаргородської ЦРЛ та медичної карти стаціонарного хворого № 8946 Вінницької обласної дитячої клінічної лікарні на ОСОБА_7 , 2000 року народження, вивчення Ро-грам на його ім`я та приймаючи до обставин випадку експерт прийшов до наступного висновку: Виходячи із записів в медичних документах на ОСОБА_7 у нього мали місце тілесні ушкодження у вигляді сполучної травми тіла: множинні садна на волосяній частині голови зліва, на лівій руці, правій кисті, в ділянці правого ліктьового суглобу, забої м`яких тканин; забійні рани лівої тім`яної ділянки (2), правої вушної раковини; відкритий уламковий перелом нижньої третини правого стегна та наколінника зі зміщенням відламків; відкритий перелом правого ліктьового виростка зі зміщенням; закрита черепно-мозкова травма струс головного мозку. Дані тілесні ушкодження утворились від дії твердого тупого предмета (предметів), можливо в термін та при обставинах вказаних в постанові про призначення експертизи та відносяться в своїй сукупності до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя під час заподіяння. Відкритий уламковий перелом правого стегна в нижній третині відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя під час заподіяння. Відкритий перелом правого наколінника; відкритий перелом правого ліктьового виростка зі зміщенням відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, так як спричиняють за собою тривалий розлад здоров`я, терміном понад три тижні. Забиті рани лівої тім`яної ділянки, правої вушної раковини; закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку відносяться до легких тілесних ушкоджень, які спричиняють за собою короткочасний розлад здоров`я. Множинні садна та забої м`яких тканин відносяться до легких тілесних ушкоджень.

- висновком експерта № 56 від 31 жовтня 2016 року відповідно до якого, виходячи із записів в медичних документах на ОСОБА_6 у нього мали місце наступні тілесні ушкодження: множинні садна та забої м`яких тканин тулуба та кінцівок; закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку; забій грудної клітки та серця; закритий перелом середньої третини діалізу правої стегнової кістки; відкритий уламковий перелом виростків правої стегнової кістки та виростків правої великогомілкової кістки; відкритий перелом правого наколінника з розривом власної зв`язки; закритий уламковий подвійний перелом середньої третини та нижньої третини кісток передпліччя. Дані тілесні ушкодження утворились від дії твердого тупого предмета (предметів), можливо в термін та при обставинах, вказаних в постанові про призначення експертизи та відносяться в своїй сукупності до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя під час заподіяння. Відкритий уламковий перелом виростків правої стегнової кістки та виростків правої великогомілкової кістки відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя під час заподіяння. Відкритий перелом правого наколінника з розривом власної зв`язки; закритий уламковий подвійний перелом середньої третини та нижньої третини кісток правого передпліччя; закритий перелом середньої третини діалізу правої стегнової кістки відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня важкості так, як спричиняють за собою тривалий розлад здоров`я, терміном понад три тижні. Множинні садна та забої м`яких тканин тулуба та кінцівок; закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку; забій грудної клітки та серця відносяться до легких тілесних ушкоджень;

- висновком судового експерта за результатами проведення комплексної судової автотехнічної, транспотрно-трасологічної експертизи № 1471/1472/18-21 від 09 листопада 2018 року, відповідно до якої:

1. На момент первинного контактування повздовжні вісі автомобіля та переднього колеса мотоцикла розташовувались під кутом близьким до 155 градусів.

З врахуванням деформації правої бічної труби безпеки мотоцикла, кут між повздовжніми вісями мотоцикла та автомобіля на час зіткнення міг складати величину близьку 170-165 градусів.

2. У момент контакту повздовжні вісі автомобіля «Опель Вектра» (OPEL VECTRA), реєстраційний номер НОМЕР_1 , та мотоцикла «QINGQI», реєстраційний номер НОМЕР_2 , на автодорозі «Вороновиця-Тиврів-Шаргород» в с. Клекотина Шаргородського району Вінницької області, відносно проїжджої частини розташовувались у положенні, близькому до паралельного та повздовжньої вісі проїзної частини дороги. В залежності від того, якому ТЗ належить слід юзу довжиною 6,9 метрів, близьке положення їх у момент контакту вказане у позиції 2 у схемі-додатку до висновку експерта.

3. В результаті зіткнення автомобіль «Опель Вектра» (OPEL VECTRA), реєстраційний номер НОМЕР_1 отримав пошкодження правого переднього крила, правих задніх дверей, вітрового скла, правої передньої стійки, передньої частини задніх правих дверей.

4. Мотоцикл «QINGQI», реєстраційний номер НОМЕР_2 , внаслідок ДТП отримав пошкодження переднього колеса, передньої вилки, керма та органів керування, паливного бака, рами, бічних дуг безпеки.

5. Дати відповідь на питання яким транспортним засобом був залишений «слід юзу» відображений в п. 4 план-схеми до протоколу огляду місця події від 16 липня 2017 року експертним шляхом не визнається за можливе по причинам, вказаним у дослідницькій частині.

6. Зазначений «слід юзу» міг залишити мотоцикл «QINGQI», реєстраційний номер НОМЕР_2 , в дорожній обстановці, що склалась.

7-8. Враховуючи місця розташування мотоцикла «QINGQI», реєстраційний номер НОМЕР_2 , слідів осипу, «слідів юзу №4», деталі з дверей автомобіля «Опель Вектра» (OPEL VECTRA), реєстраційний номер НОМЕР_1 , головних уборів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , на проїжджій частині дороги «Вороновиця-Тиврів-Шаргород» в селі Клекотина Шаргородського району Вінницької області, що залишені на місці пригоди (після контакту транспортних засобів) відповідно до фото таблиці, план-схеми та протоколу огляду місця події від 16 липня 2016 року, за умови належності сліду юзу довжиною 6,9 метрів ТЗ, причетним до даної пригоди та відсутності переміщення вказаних головних уборів та молдинга дверей автомобіля ОПЕЛЬ на проїзній частині дороги від місця фактичного падіння до часу їх фіксування, зіткнення транспортних засобів сталось на смузі руху мотоцикла.

9. Якщо б мало місце зіткнення транспортних засобів було на відстані двох метрів від правого краю проїзної частини дороги /на смузі руху автомобіля «Опель Вектра» (OPEL VECTRA), реєстраційний номер НОМЕР_1 / відповідно до тверджень обвинуваченого ОСОБА_3 та протоколу проведення слідчого експерименту з ним від 09 вересня 2016 року і схеми до нього (Т-1 а.с. 61-63), то вказані головні убори та молдинг дверей автомобіля ОПЕЛЬ розташовувались би на відстані меншій ніж 2 метри до правого краю проїзної частини, тобто правіше смуги руху даного автомобіля, що не відповідає залишеній наявній слідовій інформації, зафіксованій в ході огляду місця події (Т-1 а.с. 89-101).

10. За умов належності сліду юзу довжиною 6,9 метрів до ТЗ учасників даної пригоди, в даній дорожній ситуації водій автомобіля «Опель Вектра», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_3 повинен був керуватись технічними вимогами п.п. 11.1, 11.3, а водій мотоцикла «QINGQI», реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_6 нормани 12.3 Правил дорожнього руху України.

11. В умовах даної пригоди величина швидкості руху мотоцикла, яка була затрачена на виконання роботи по гальмуванню мотоцикла 6,9 метрів та руху ковзанням 7,2 метри згідно схеми та протоколу ОМП, при умові належності сліду юзу 6,9 метрів мотоциклу, визначається рівною 45,48-49,32 км/год. Так як частина енергії мотоцикла була затрачена на утворення пошкоджень на автомобілі та мотоциклі, фактична швидкість руху мотоцикла перед початком розвитку події даного ДТП складала величину більшу даної розрахункової.

12. В дорожній ситуації, практична можливість у водія ОСОБА_3 попередити дане ДТП забезпечувалась виконанням ним вимог п.п. 11.1, 11.3 Правил дорожнього руху України, у діях водія мотоцикла ОСОБА_6 невідповідностей технічним нормам вимог ПДР України, які б знаходились у причинному зв`язку з виникненням події даного ДТП, не встановлено.

13. За умови належності сліду юзу довжиною 6,9 метрів до ТЗ учасників даної пригоди, в даній дорожній ситуації в діях водія автомобіля «Опель Вектра» (OPEL VECTRA), реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_3 вбачається невідповідність технічним нормам вимог п. 11.1, 11.3 Правил дорожнього руху України, які, з технічної точки зору, знаходились у причинному зв`язку з виникненням події даного ДТП.

При вирішенні питання про допустимість та належність досліджених доказів суд враховує, що Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за цим правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані ним докази (параграф 34 рішення у справі «Тейскера де Кастро проти Португалії» від 09 червня 1998 року, параграф 54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19 лютого 2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією, а саме: на свободу, особисту недоторканість, на повагу до приватного і сімейного життя (статті 5, 8 Конвенції) тощо.

Судом також врахована позиція ЄСПЛ, викладена у рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року, «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року «…що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків».

У суду не має сумнівів щодо об`єктивності та правдивості показань потерпілих.

Показання потерпілого ОСОБА_6 є логічними та послідовними, незважаючи на те, що він при їх наданні повідомив, що не пам`ятає всіх обставини що відбувались після ДТП, оскільки втратив свідомість. Потерпілий ОСОБА_7 зазначив, що взагалі не пам`ятає нічого про подію ДТП, внаслідок отриманих травм.

Суд, при оцінці показів потерпілих враховує їх статус, вік, характер отриманих травм, а тому не вбачає підстав визнавати показання потерпілих недостовірними та неправдивими.

Аналізуючи показання потерпілих на предмет їх достовірності, суд також враховує висновки експертиз у справі, зокрема, висновок судового експерта за результатами проведення комплексної судової автотехнічної, транспортно-трасологічної експертизи №1471/1472/18-21 від 09 листопада 2018 року, в частині встановлення місця зіткнення транспортних засобів на смузі руху мотоцикла в прив`язці до розміщення часин деталей автомобіля «Опель-Вектра» (молдинга) та головних уборів потерпілих, при умові відсутності їх переміщень, а також належності сліду юзу довжиною 6,9 метра мотоциклу під керуванням ОСОБА_6 . Так, під час судового розгляду не було встановлено відомостей про те, що після ДТП будь-які предмети що знаходились на місці події переміщались до огляду місця події.

На підставі наведеного, суд визнає показання потерпілих достовірними, належними та допустимими оскільки, вони підтверджують обставини, що підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження та отримані у порядку встановленому КПК України, не суперечать показанням допитаних свідків та висновкам експертиз.

Крім показань потерпілих, суд бере до уваги показання свідків, які будучи безпосередньо допитаними, у судовому засіданні у відповідності до вимог положень § 3 Глави 28 КПК України, зокрема, з урахуванням положень ст. 352 КПК України, та попередженими про кримінальну відповідальність за відмову від давання показань та завідомо неправдиві показання, кожен окремо, підтвердили обставини, які підлягають встановленню відповідно до змісту ст. 91 КПК України, у тому числі й в частині дати, часу, місця вчинення кримінального правопорушення.

Покази свідків є логічними, не суперечать показам обвинуваченого та потерпілих, узгоджуються між собою, не викликають сумнівів в їх достовірності, тому суд визнає їх належними та допустимими доказами.

Одночасно, суд звертає увагу на те, що жоден зі свідків в судовому засіданні не повідомив про те, що він бачив момент зіткнення автомобіля та мотоцикла під керуванням ОСОБА_3 та ОСОБА_6 відповідно.

Крім вищезазначеного, вина ОСОБА_3 у скоєні інкримінованого кримінального правопорушення підтверджується письмовими доказами, які досліджені в судовому засіданні у порядку ст. 358 КПК України та зазначені по тексту вище. Так, протоколи слідчих дій є належними та допустимими доказами, складені відповідно до вимог КПК України та не оспорюються учасниками кримінального провадження, клопотань про їх виключення з обсягу доказів не надходило.

Щодо висновків експертів, досліджених в судовому засіданні, суд виходить з того, що згідно ч. 5 ст. 356 КПК України, в ході судового розгляду кожна сторона кримінального провадження для доведення або спростування достовірності висновків експертів, мала право надати суду відомості, які б стосувалися знань, вмінь, кваліфікації, освіти та підготовки цих експертів, однак стороною захисту такі відомості суду надані не були та в судовому засіданні судом не встановлені.

Таким чином, висновки експертів досліджені в судовому засіданні суд визнає належними і допустимими доказами, оскільки останні містять в собі докладні описи проведених досліджень та зроблені за їх результатами висновки, обґрунтовані відповіді на поставлені запитання, які ґрунтуються на відомостях, які сприймалися безпосередньо та, які стали відомі під час дослідження матеріалів, що були надані для проведення дослідження, тобто в повній мірі відповідають вимогам КПК України.

Суд вважає, що дані висновки в своїй сукупності з іншими доказами вказують на те, що в діях ОСОБА_3 наявний склад інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Згідно з частинами 2 та 4 ст. 17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Так, щодо позиції захисту відповідно до якої ОСОБА_3 виїхав на смугу зустрічного руху уникаючи зіткнення з мотоциклом під керуванням ОСОБА_6 , який рухався по смузі руху ОСОБА_3 , тобто смузі зустрічного руху, то зазначена версія захисту в судовому засіданні свого підтвердження не знайшла. Дана версія не підтверджена належними та допустимими доказами. Посилання захисту на те, що суспільно небезпечні наслідки у даному випадку настали через порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту двома водіями, тобто ОСОБА_3 та ОСОБА_6 , а також що причиною порушення допущеного ОСОБА_3 стало порушення з боку ОСОБА_6 та те, що ОСОБА_3 не мав можливості уникнути дорожньо-транспортної події та її наслідків суперечить тим доказам, які досліджено в судовому засіданні. Зокрема, зазначене суперечить висновку судового експерта за результатами проведення комплексної судової автотехнічної, транспортно-трасологічної експертизи № 1471/1472/18-21 від 09 листопада 2018 року, про зміст якої зазначалось вище та яку в подальшому її виконавець, експерт ОСОБА_16 , роз`яснив під час допиту в суді.

В судовому засіданні стороною захисту неодноразово вказувалось на недоліки допущені під час досудового розслідування, зокрема, з приводу неналежної фіксації слідів під час огляду місця події.

Так, відповідно до висновку експерта ОСОБА_16 дати відповідь на питання яким транспортним засобом був залишений «слід юзу» відображений в п. 4 план-схеми до протоколу огляду місця події від 16 липня 2017 року експертним шляхом не визнається за можливе.

Поряд з цим, експерт під час допиту вказав, що слідова інформація досліджена ним під час виконання експертизи вказує на місце зіткнення транспортних засобів, що відбулось на смузі руху мотоцикла, яким керував ОСОБА_6 . На запитання захисника ОСОБА_5 , експерт зазначив, що даний висновок ним зроблено навіть якщо не враховувати слід юзу, який ймовірно належить мотоциклу, достатньо розташування головних уборів та молдинга автомобіля «Опель Вектра». В діях водія мотоцикла ОСОБА_6 невідповідностей технічним нормам вимог ПДР України, які б знаходились у причинному зв`язку з виникненням події даного ДТП, не встановлено. Поряд з цим, висновком експерта № 582а від 21 вересня 2016 року встановлено, що в даній дорожній обстановці, дії водія автомобіля «Опель Вектра», державний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_3 з технічної точки зору регламентувались вимогами п.п. 10.1, 12.3 Правил дорожнього руху України. У дорожній ситуації, що склалась, в діях водія автомобіля «Опель Вектра», державний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_3 вбачається невідповідність вимогам п. 10.1 Правил дорожнього руху України, яка з технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку з виникненням події дорожньо-транспортної пригоди.

Таким чином, в судовому засіданні, зокрема, після допиту експерта ОСОБА_16 , усунуто суперечності щодо місця зіткнення транспортних засобів, а тому при визначенні порушень ПДР, що перебувають в причинному зв`язку з виникненням події даного ДТП, судом взято до уваги два висновки експертів, а саме висновок судової автотехнічної експертизи № 582а від 21 вересня 2016 року та комплексної судової автотехнічної, транспортно-трасологічної експертизи № 1471/1472/18-21 від 09 листопада 2018 року, які доповнюють один одного та в сукупності між собою, а також з іншими доказами вказують на склад злочину в діях ОСОБА_3
В Постанові ВС № 51-597км17 від 04 липня 2018 року зазначено, що обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи. Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

Отже, оцінивши кожний із перелічених вище доказів з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку для ухвалення обвинувального вироку у цьому кримінальному провадженні, суд доходить висновку, що сторона обвинувачення довела поза розумним сумнівом винуватість ОСОБА_3 у тому, що він 16 липня 2016 року, керуючи транспортним засобом, порушив Правила безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілим тяжкі тілесні ушкодження, а тому суд кваліфікує дії ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 286 КК України.

Визначаючись з видом та мірою покарання ОСОБА_3 суд враховує п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23 грудня 2005 року відповідно до якого при призначенні покарання за відповідною частиною статті 286 КК України суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину…, а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання та особу винного.

Суд, відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, приймає до уваги характер, ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним злочину, який, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, а суб`єктивна сторона характеризується необережною формою вини, конкретні обставини справи, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_3 , який раніше не судимий, проживає з сестрою оскільки є круглим сиротою, відповідно до «Єдиного квитка» серії 0038 від 11 січня 2010 року, на диспансерному обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не знаходиться, тимчасово не працює, за місцем проживання характеризується позитивно.

Судом враховано досудову доповідь органу пробації, відповідно до якої ризик вчинення ОСОБА_3 повторного кримінального правопорушення та ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб оцінюється як низький. Вважають, що виправлення ОСОБА_3 без ізоляції від суспільства можливе. Крім цього, суд звертає увагу на те, що відповідно до тексту досудової доповіді ОСОБА_3 визнав вину у вчиненні інкримінованого йому злочину та приймав участь в її підготовці, однак в судовому засіданні обвинуваченим та захисником зазначено, що посадовій особі органу пробації вказувалось на те, що ОСОБА_3 свою вину не визнає.

Суд, поряд з зазначеним вище, при призначенні покарання та встановленні пом`якшуючих та обтяжуючих обставин враховує, що відповідно до обвинувального акту ОСОБА_3 на досудовому розслідуванні визнавав себе винним, а в подальшому в суді під час допиту, повідомив, що винним себе не визнає, з підстав зазначених вище у вироку. Суд критично ставиться до обраної тактики захисту обвинуваченим ОСОБА_3 та захисником ОСОБА_5 , в зв`язку з чим не може визнати щире каяття, про яке зазначено в обвинувальному акті, обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_3 . Одночасно, обтяжуючих обставин покарання ОСОБА_3 за час судового розгляду судом не встановлено.

Суд не знаходить підстав для застосування до ОСОБА_3 статей 69, 69-1 КК України, а тому: з урахуванням усіх обставин у справі, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винуватого, відсутності обставин, що пом`якшують та відсутності обставин, що обтяжують покарання, загальних засад призначення покарання, законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі у межах санкції ч. 2 статті 286 КК України з позбавленням права керувати транспортними засобами.

Судом враховано позицію учасників справи щодо призначення покарання ОСОБА_3 , які просили застосувати до нього покарання у вигляді позбавлення волі, зокрема, потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та їх представник ОСОБА_8 просили призначити максимальну міру покарання у вигляді восьми років позбавлення волі.
Поряд з цим, в судовому засіданні судом встановлено, що ОСОБА_3 залишився сиротою після смерті батьків в 2005 році, що підтверджується довідкою характеристикою виконавчого комітету Клекотинської сільської ради Шаргородського району Вінницької області № 4685 від 22 листопада 2016 року, позитивно характеризується за місцем проживання, отримав середню-спеціальну освіту, є молодою людиною оскільки народився в 1994 році, тобто має повних 25 років, не одружений, раніше не судимий, не має дітей.
Незважаючи на те, що ОСОБА_3 не визнав свою винуватість у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 статті 286 КК України, добровільно не відшкодував завдані збитки потерпілим, що не позбавляє їх можливості звернутись до суду з позовом про відшкодування завданої шкоди в порядку цивільного судочинства, суд вважає, що обвинуваченого ОСОБА_3 можливо звільнити від відбування покарання, у відповідності до вимог ст. 75 КК України та покладенням на нього обов`язків з числа ст. 76 КК України.

Призначаючи ОСОБА_3 зазначене покарання, суд виходить із того, що воно є достатнім для виправлення обвинуваченого, запобігання вчиненню ним нових злочинів, що відповідає його особі та є достатнім для досягнення передбачених ч. 2 ст. 50 КК України цілей покарання.

На думку суду можливість виправлення ОСОБА_3 без ізоляції від суспільства не втрачена, за умови застосування ефективних пробаційних програм.
Цивільний позов у справі не заявлено.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Долю речових доказів належить вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

В провадженні наявні процесуальні витрати на залучення експертів в сумі 7390, 72 (сім тисяч триста дев`яносто) гривень 72 копійки.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 100, 368-371, 373-376 КПК України, суд,

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 286 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк три роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від призначеного за цим вироком покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку в три роки не вчинить нового злочину.

На підставі пунктів 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 протягом встановленого судом іспитового строку в три роки обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази:

-відповідно до постанови про визнання речовим доказом та про приєднання до матеріалів кримінального провадження як речового доказу від 17 липня 2016 року пластмасові та металеві уламки деталей транспортних засобів різного розміру та різної форми знищити. Два чоловічих спортивних кашкета синього та чорного кольору повернути потерпілим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ;

-відповідно до постанови про визнання речовим доказом та про приєднання до матеріалів кримінального провадження як речового доказу від 20 липня 2016 року автомобіль «Опель Вектра», реєстраційний номер НОМЕР_1 , бежевого кольору та мотоцикл «QINGQI», реєстраційний номер НОМЕР_2 , та свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів повернути власникам ОСОБА_3 та ОСОБА_6 відповідно;

-відповідно до постанови про визнання речовим доказом та про приєднання до матеріалів кримінального провадження як речового доказу від 17 липня 2016 року одяг потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 який повернуто з приймального відділення Шаргородської ЦРЛ, який наданий працівникам поліції ОСОБА_17 повернути потерпілим;

-відповідно до постанови про визнання речовим доказом та про приєднання до матеріалів кримінального провадження як речового доказу від 20 липня 2016 року шматок трапяної джинсової матерії темно-синього кольору, який було виявлено на поверхні пошкодженої металевої частини переднього крила автомобіля «Опель Вектра», реєстраційний номер НОМЕР_1 знищити;

-відповідно до постанови про визнання речовим доказом та про приєднання до матеріалів кримінального провадження як речового доказу від 10 листопада 2016 року медичну картку стаціонарного хворого Шаргородської ЦРЛ на ім`я ОСОБА_6 , медичну картку стаціонарного хворого Вінницької обласної клінічної лікарні ім. М.І. Пирогова на ім`я ОСОБА_6 , медичну картку стаціонарного хворого Шаргородської ЦРЛ на ім`я ОСОБА_7 , медичну картку стаціонарного хворого Вінницької обласної дитячої лікарні на ім`я ОСОБА_7 повернути до медичних закладів. Рентгенівські знімки в кількості 2 шт. на ім`я ОСОБА_6 та одинадцять знімків на ім`я ОСОБА_7 повернути потерпілим відповідно.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судові витрати на залучення експертів в сумі 7390, 72 ( сім тисяч триста дев`яносто) гривень 72 копійки.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не застосовувати.

Згідно зі статтями 376, 392, 393, 395, 532 КПК України вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Шаргородський районний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1