Подільський районний суд міста Києва
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 листопада 2018 року м. Київ

Подільський районний суд м. Києва у складі слідчого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 7 ОСОБА_3 , в рамках кримінального провадження за № 0000067 відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 15.03.2017 р., за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 358 КК України, про арешт майна,-
В С Т А Н О В И В:

Прокурор Київської місцевої прокуратури №7 ОСОБА_3 , звернувся до суду з клопотанням про арешт майна, в якому просить накласти арешт на об`єкт нерухомості, з встановленою забороною вчинення будь-яких дій відносно такого майна.
Клопотання обґрунтовано тим, що на початку жовтня 2018 року у ОСОБА_4 та ОСОБА_5 виник спільний злочинний умисел на заволодіння грошовими коштами від продажу частини квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .
Реалізовуючи попередньо розроблений план злочинних дій, діючи з метою заволодіння грошовими коштами від продажу квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , діючи умисно, з корисливого мотиву, організованою групою у складі невстановлених досудовим розслідуванням осіб, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , згідно єдиного плану злочинних дій, усвідомлюючи, що право власності на частини квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 не зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, ОСОБА_5 , перебуваючи за вищевказаною адресою, 19.10.2018 о 12 год. 24 хв. продемонстрував потенційному покупцю квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

У період часу з 19.10.2018 р. по 23.10.2018 р. учасниками організованої групи у складі невстановлених досудовим розслідуванням осіб, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 було прийнято рішення про залучення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до своєї протиправної діяльності, що виявилась у заволодінні грошовими коштами від продажу частини квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Отримавши згоду приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6 на оформлення договору купівлі-продажу квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_5 та ОСОБА_4 23.10.2018 р. прибули у район місцезнаходження офісу приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6 , що розташований за адресою: АДРЕСА_2 .

У подальшому, 23.10.2018 року близько 12 год. 00 хв. приватний нотаріус ОСОБА_6 , достовірно знаючи, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 відсутній у офісі приватного нотаріуса, оригінал документу, що посвідчував би особу ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 не наданий, відповідно до наданого Рішення Печерського районного суду міста Києва №757/30014/15-ц від 16.02.2016 року право власності на всю квартиру належить ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , діючи на виконання єдиного з ОСОБА_4 , ОСОБА_5 плану злочинної діяльності, посвідчив договір купівлі-продажу квартири, відповідно до якого ОСОБА_8 та ОСОБА_7 продали ОСОБА_9 квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

У подальшому, членами організованої групи у складі невстановлених досудовим розслідуванням осіб, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 отримано та розподілено між собою грошові кошти, отримані від представника покупця ОСОБА_9 ОСОБА_10 .

Так, 23.10.2018 р. о 13 год. 30 хв. 19 сек. приватний нотаріус ОСОБА_6 , достовірно знаючи, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 відсутній у офісі приватного нотаріуса, оригінал документу, що посвідчував би особу ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 не наданий, відповідно до наданого Рішення Печерського районного суду міста Києва №757/30014/15-ц від 16.02.2016 року право власності на всю квартиру належить ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , діючи на виконання єдиного з ОСОБА_4 , ОСОБА_5 плану злочинної діяльності, умисно, з корисливого мотиву, здійснив реєстрацію права власності на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , чим довів спільний з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 та іншими невстановленими особами умисел до кінця.

Таким чином, реєстрація права власності на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 відбулася за підробленими документами, без законних на те підстав.

Наразі існує реальна загроза подальшого незаконного відчуження вказаного нерухомого майна та неможливість його повернення законному власнику.
В судовому засіданні прокурор підтримав своє клопотання, просив його задовольнити.

На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання розглядається без повідомлення належного власника майна, який, наразі, відсутній.

Заслухавши прокурора, вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання, у зв`язку з наступним.

Згідно ст.ст. 131, 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Положеннями ч. 2 ст. 170 КПК України визначено, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч.10 ст. 170 КПК арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Слідчий суддя вважає доведеним, що об`єкт нерухомості за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер 000, який на даний час на праві власності зареєстрований за ОСОБА_9 (РНОКПП НОМЕР_1 ), підпадає під критерії ст.98 КПК України, а арешт вказаного майна необхідний для забезпечення збереження речових доказів, адже, у разі ненакладення арешту на дане нежитлове приміщення, існують ризики відчуження його третім особам.

Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, слідчий суддя приходить до висновку, що наявні достатні підстави для арешту зазначеного в клопотанні прокурора майна.

Враховуючи вищезазначене, керуючись ст. ст. 167 - 168, 170 - 173, 309 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:
Клопотання Прокурора Київської місцевої прокуратури №7 ОСОБА_3 , в рамках кримінального провадження № 0000067, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 358 КК України, про арешт майна задовольнити;

Накласти арешт на об`єкт нерухомого майна квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: 000;

Ухвала підлягає негайному виконанню;

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення;

Відповідно до ст.174 КПК України арешт може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законних представників, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом;

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя ОСОБА_1