ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/409/19 Справа № 210/5879/18 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02 листопада 2018 року про відмову у задоволенні подання про умовно-дострокове звільнення щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який відбуває покарання за вироком Бабушкінського районного суду міста Дніпра від 14.07.2014 року за ч. 2 ст. 121, ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 70 КК України до 7 років позбавлення волі,

В с т а н о в и л а:

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02 листопада 2018 року у задоволенні подання начальника Державної установи «Криворізька виправна колонія (№ 80)» та спостережної комісії про умовно-дострокове звільнення з місць позбавлення волі засудженого ОСОБА_7 було відмовлено.
Відмовляючи в задоволенні клопотання суд виходив з того, що ОСОБА_7 за весь період відбування покарання отримав три заохочення, але мав стягнення, за яке на три доби був поміщений до ДІЗО, стягнення погашене у встановленому законом порядку, з призначеного покарання у вигляді 7 років позбавлення волі за тяжкі злочини та злочин невеликої тяжкості фактично відбув 4 роки 5 місяців позбавлення волі, невідбута частина покарання становить більше ніж 2 роки 2 місяці, що свідчить про не готовність засудженого до самокерованої правослухняної поведінки, отже суд вважав умовно-дострокове звільнення передчасним.

Засуджений не погодився з даним рішенням суду. В своїй апеляційній скарзі просить ухвалу Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02 листопада 2018 року скасувати та звільнити його умовно-достроково від відбування покрання.
В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що стягнення за порушення розпорядку дня, яке він отримав, а саме 3 доби ДІЗО, немає ніякого відношення до цієї справи. Вказує на те, що має три подяки від адміністрації, дотримується належної поведінки, з першого дня відбування покарання в установі працює без вихідних.

Засуджений ОСОБА_7 надіслав на адресу Дніпровського апеляційного суду заяву, в якій просив проводити апеляційний розгляд за його відсутності, а рішення за результатами розгляду надіслати за місцем відбування ним покарання.

Заслухавши доповідь головуючого судді, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши надані матеріали та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що подана апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Обґрунтованим є рішення, в якому наведені належні та достатні мотиви та підстави його ухвалення. З оскарженої ухвали вбачається, що всупереч вимогам зазначеної правової норми, оскаржена ухвала не обґрунтована та не вмотивована.
Відповідно до положень ст.81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.
Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.
Дослідженням матеріалів встановлено, що ОСОБА_7 з 08 лютого 2015 року міру покарання відбуває в Державній установі «Криворізька виправна колонія (№ 80)». Дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи. За весь період відбування покарання отримав три заохочення, але мав стягнення, за яке на три доби був поміщений до ДІЗО, стягнення погашене у встановленому законом порядку.
Станом на 02 жовтня 2018 рік відбув 2/3 частини покарання, в зв`язку з чим начальник виправної колонії та голова спостережної комісії клопочуть про умовно-дострокове звільнення засудженого з місць позбавлення волі, який став на шлях виправлення.
Однак, вирішальним фактором є не факт відбування засудженим певної частини покарання, а його виправлення, а саме той факт, що ОСОБА_7 своєю поведінкою не довів своє виправлення, внаслідок чого суд прийшов до висновку, що засуджений не заслуговує на умовно-дострокового звільнення з місць позбавлення волі на невідбутий термін.
Той факт, що ОСОБА_7 виконує свої прямі обов`язки та претензій з боку працівників установи до нього немає, свідчить лише про те, що останній виконує їх на підставі закону, оскільки це є прямим обов`язком всіх засуджених, а умовно дострокове звільнення від відбування покарання є заохочувальною нормою кримінального та кримінально виконавчого законодавства, має на меті стимулювання засуджених до чіткого виконання правил внутрішнього розпорядку, дотримання вимог режиму відбування покарання, прагнення до продуктивної праці, відшкодування матеріальних збитків, нанесених злочином, каяття у скоєному злочині, і з огляду на це такі дії засудженого не можна розцінювати як сумлінну поведінку та належне ставлення до праці, а отже суд першої інстанції правильно дійшов висновку, що засуджений ОСОБА_7 своїм відношенням до праці та поведінкою не довів своє виправлення та перевиховання і обґрунтовано відмовив у задоволенні заяви засудженого, оскільки у конкретному випадку наявні лише формально-юридичні підстави для умовно-дострокового звільнення його від відбування покарання, а тому доводи засудженого про наявність підстав для його умовно-дострокового звільнення необґрунтовані. У зв`язку з чим ухвала суду є законною та обґрунтованою, а підстав для зміни чи скасування судового рішення колегія суддів не вбачає.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.81 КК України, ст.ст., 404, 405, 537, 539 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02 листопада 2018 року про відмову у задоволенні подання начальника Державної установи «Криворізька виправна колонія (№ 80)» та спостережної комісії про умовно-дострокове звільнення з місць позбавлення волі засудженого ОСОБА_7 - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4