Справа № 206/6639/18
Провадження № 1-кп/206/111/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"10" січня 2019 р. Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000919 від 01.09.2018 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, не працюючого, не одруженого, з повною загальною середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 15.09.2010 року Київським районним судом м. Харкова

за ч. 1 ст. 187, ст. 353 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки;

- 28.02.2014 року Московським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 309 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ст.75 КК України від відбуття покарання звільнений з випробувальним строком

2 роки;

- 03.02.2017 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, до позбавлення волі строком на 2 роки. На підставі ст. 75 КК України від відбуття покарання звільнений з випробувальним строком 2 роки;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника-адвоката ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 31.08.2018 року приблизно о 23 год. 30 хв., прийшов до баготоповерхового житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , де зустрів раніше незнайому йому ОСОБА_6 . В цей момент, побачивши в руках ОСОБА_6 мобільний телефон марки «Samsung», моделі «GT-E1200i», білого кольору,

у ОСОБА_3 раптово виник злочинний умисел, направлений на повторне, протиправне заволодіння чужим майном шляхом обману, а саме вказаним мобільним телефоном марки «Samsung», моделі «GT-E1200i», білого кольору, що належить ОСОБА_6 .

Далі, в той же день, близько 23 год. 40 хв., знаходячись поблизу вищезазначеного будинку ОСОБА_3 реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману, діючи умисно, повторно з корисливих мотивів, під приводом - необхідності здійснення телефонного дзвінка, попросив ОСОБА_6 передати йому належний їй мобільний телефон, пообіцявши повернути його після здійснення дзвінка, в дійсності не маючи наміру його повертати.

В свою чергу ОСОБА_6 , будучи введеною в оману, сприймаючи слова ОСОБА_3 як реальні і не підозрюючи про його злочинні наміри, в той же день та час, знаходячись у вказаному місці, передала останньому мобільний телефон марки «Samsung» моделі «GT-E1200i», білого кольору, який їй належить.

Отримавши від ОСОБА_6 мобільний телефон марки "«Samsung», моделі «GT-E1200i», білого кольору, ОСОБА_3 , заздалегідь не маючи наміру його повертати, з місця вчинення злочину зник, у подальшому розпорядившись зазначеним мобільним телефоном на власний розсуд.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_3 , відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи №2707/18 від 08.10.2018 року, спричинив потерпілій ОСОБА_6 майнову шкоду в сумі 231 гривні 66 копійок.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у скоєнні інкримінованого йому злочину при вищезазначених обставинах визнав в повному обсязі, при цьому суду пояснив, що дійсно 31.08.2018 року взяв телефон у потерпілої подзвонити та не повернув його, далі пішов та заклав його у ломбард.

У скоєному щиро розкаюється, просить суворо не карати.

Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні суду показала, що 31.08.2018 року пішла до магазину "АТБ" за цигарками, потім коли підпалювала цигарку до неї підійшов ОСОБА_7 , якого вона знала заочно, попрохав телефон для того щоб комусь подзвонити, та взявши її мобільний телефон не повернув та пішов. На теперішній час претензій до обвинуваченого не має.

Показання обвинуваченого в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів у суду в правильності і логічності його показань про обставини злочину, добровільності та істинності її позиції.
В судовому засіданні на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України за клопотанням обвинуваченого та за відсутності заперечень інших учасників процесу, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин вчиненого обвинуваченим злочину, які ніким не оспорювалися.
Враховуючи показання обвинуваченого та потерпілої, їх бажання не досліджувати інші докази по справі, керуючись ч. 3 ст. 349 КПК України, суд доходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого у скоєнні вказаного злочину.
Оцінюючи викладені докази, суд вважає їх належними, допустимими, достовірними, несуперечливими, а викладені в них відомості, такими, що вірно відображають фактичні обставини справи, у зв`язку з чим приходить до однозначного висновку про винність обвинуваченого у вчиненні інкримінованого злочину.
А тому, крім допиту обвинуваченого та потерпілої, інші докази, за погодженням з учасниками, не досліджувалися, за виключенням документів, які стосуються особи обвинуваченого та характеризуючих даних на нього.

Підводячи підсумок викладеному, суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 в заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України;
При вирішенні питання про вид та міру покарання, які слід застосувати до обвинуваченого ОСОБА_3 згідно з вимогами ст.ст. 65-67 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, за місцем мешкання характеризується задовільно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, скоїв злочин, який відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд вказує повне визнання ним своєї винуватості, щире каяття.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_3 судом не встановлено.

Враховуючи викладене, суд вважає необхідним і достатнім для виправлення і попередження вчинення нових злочинів призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання в межах санкції ч. 2 ст. 190 КК України у вигляді позбавлення волі.

Дане покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 і попередження вчинення ним нових злочинів.

Призначаючи обраний вид покарання ОСОБА_3 , суд не вбачає підстав для застосування ст.ст. 69, 75 КК України, виходячи з наступного.

Згідно абз. 4 п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 року № 7 (із змінами) «Про практику застосування судами кримінального покарання» вчинення особою під час іспитового строку нового злочину, суди мають розцінювати як порушення умов застосування ст. 75 КК України про звільнення від відбування покарання з випробуванням і призначати покарання за сукупністю вироків на підставі ст. 71 КК України. У таких випадках повторне звільнення від відбування покарання з випробуванням є неприпустимим.

Відповідно до абз. 5 п. 8 Постанови застосування положень ст. 69 КК України щодо покарання, призначеного за сукупністю злочинів чи за сукупністю вироків, є неприпустимим.

Враховуючи викладене, суд вважає, що виправлення ОСОБА_3 можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, з призначенням йому покарання у вигляді позбавлення волі, остаточно призначивши покарання за правилами ст. 71 КК України, а саме до покарання, обраного за даним вироком, частково приєднати невідбуте покарання за попереднім вироком, оскільки останній вчинив новий злочин під час іспитового строку за попереднім вироком.
Враховуючи обраний судом ОСОБА_3 вид покарання, з огляду на дані його особистості, суд вважає за необхідне залишити щодо нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, до набрання вироком законної сили.

Крім того згідно з вимогами ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь експертної установи документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Питання речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України та призначити йому покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків ОСОБА_3 частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 03.02.2017 року та призначити остаточне покрання у виді 2 (двох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Залишити ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до вступу вироку в законну силу.

Строк відбуття покарання рахувати з 27.11.2018 року.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь судового експерта ОСОБА_8 документально підтверджені витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи № 2707/18 від 08.10.2018 року в розмірі 300 грн.

Речові докази: мобільний телефон марки «Samsung», моделі «GT-E1200i», білого кольору, переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_6 , залишити останній за належністю.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Дніпровського апеляційного суду через Самарський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1