УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 листопада 2018 року м. Вінниця

Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , її представника адвоката ОСОБА_4 , слідчого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Вінницького відділу поліції ГУНП у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_5 від 25.09.2018 про закриття кримінального провадження №0006940 від 02.09.2016,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулась до слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області з даною скаргою, мотивуючи її тим, що постановою слідчого Вінницького відділу поліції ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_5 від 25.09.2018 закрито кримінальне провадження №0006940, внесене 02 вересня 2016 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, у зв`язу з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, копію якої вона отримала 05 жовтня 2018 року. Скаржник вважає, що дана постанова слідчого є незаконною та передчасною, а тому її слід скасувати з наступних підстав.

Так, згідно з рішенням Замостянського районного суду м. Вінниці від 28 травня 2002 року по справі №АО-124-2002 на її користь з ОСОБА_6 на утримання їх сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стягнуто аліменти в розмірі частини всіх видів заробітку, але не менше неоподаткованого мінімуму доходів громадян, починаючи з 24 травня 2002 року і до досягнення ним повноліття. Замостянським районним судом м. Вінниці 28 травня 2002 року був виписаний та виданий виконавчий лист №АО-124. На підставі даного виконавчого листа державним виконавцем відділу ДВС Замостянського районного управління юстиції було відкрите виконавче провадження. ОСОБА_6 постійно, усіма способами ухилявся від сплати аліментів, не приймав участі у вихованні дитини, жодним чином фінансово не допомагав синові, а тому 18 квітня 2003 року згідно з рішенням Замостянського районного суду м. Вінниці ОСОБА_6 було позбавлено батьківських прав відносно ОСОБА_7 , оскільки боржник ухилявся від сплати аліментів то за всі роки виник борг. 02 березня 2015 року ОСОБА_6 подав до Вінницького міського суду Вінницької області позовну заяву про визнання дій неправомірними та скасування розрахунку державного виконавця Замостянського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції щодо визнання розміру заборгованості по аліментам та зобов`язання здійснити перерахунок.

Під час судового розгляду до скаржника підійшов адвокат ОСОБА_6 - ОСОБА_8 разом з боржником і попросив написати заяву в якій борг по аліментам їй нібито вже сплачено, а борг буде погашено в подальшому, коли боржник забере автомобіль зі штрафмайданчика. 20.05.2015 вони пішли всі разом до держаного виконавця Замостянського ВДВС Вінницького МУЮ ОСОБА_9 , якій скаржник розповіла про що вони домовилися і вона замість того, щоб роз`яснити скаржнику права та наслідки написання такої заяви продиктувала їй, що написати.
В даній заяві було зазначено, що скаржник претензій по заборгованості щодо боржника ОСОБА_6 не має. На момент досягнення сином ОСОБА_10 повноліття заборгованість відсутня. Зобов`язання ОСОБА_6 виконанні в повному обсязі. У своїй скарзі скаржник зазначає, що на теперішній час борг не сплачено.
20.05.2015 державний виконавець ОСОБА_9 винесла постанову про закінчення виконавчого провадження, копію якої скаржник отримала на руки 16.05.2016. Вона попросила відновити виконавче провадження, але в цьому їй категорично було відмовлено.
Державний виконавець ОСОБА_9 взагалі не переконалася, чи дійсно борг сплачено, а відразу - того ж дня, винесла постанову про закінчення виконавчого провадження.
Таким чином, скаржник вважає, що в діях ОСОБА_6 наявні ознаки злочину передбаченого ст. 190 КК України.
В своїй заяві про вчинення кримінального правопорушення від 05.09.2016 скаржник просила розпочати розслідування у формі досудового слідства за вчинення дій, які мають ознаки злочину, передбаченого саме ст. 190 КК України, відносно ОСОБА_6 , але чомусь в порушення вимог КК України та КПК України правоохоронними органами відкрито та на теперішній час закрито кримінальне провадження за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 164, ст. 367, ч. 1 ст. 190 КК України
Скаржник вважає, що під час винесення оскаржуваної постанови порушено порядок збирання доказів та дачі їм правової оцінки. Від початку внесення в Єдиний реєстр досудових розслідувань заяви та початку кримінального провадження, слідчим всупереч ст. 9 КПК України, не вчинено жодної слідчої дії спрямованої на всебічне, повне і неупереджене дослідження обставин кримінального провадження.
Не було допитано свідків, які б могли дати свідчення про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_6 , зокрема їх спільного сина, на користь якого стягувалися дані кошти - ОСОБА_10 , якому при особистій розмові ОСОБА_6 повідомив, що не платив та не буде ніколи платити кошти, та її рідного батька, який був свідком даних подій ОСОБА_11 .
08.09.2017 слідчим Вінницького відділу поліції ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_12 по даному кримінальному провадженню було винесено аналогічну постанову, яку вона оскаржувала слідчому судді Вінницького міського суду Вінницької області.
10.01.2018 слідчим суддею Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_13 її скаргу задоволено, постанову слідчого Вінницького відділу поліції ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_14 від 08.09.2017 про закриття кримінального провадження №0006940 від 02.09.2016 скасовано.
З моменту винесення вищезазначеної ухвали слідчим суддею Вінницького міського суду Вінницької області, тобто з 10.01.2018, до моменту винесення постанови про закриття кримінального провадження від 25.09.2018 жодних слідчих дій не було проведено, ухвала слідчого судді від 10.01.2018 не виконана. Враховуючи вищевикладене, скаржник просить скаргу задоволити та скасувати постанову слідчого Вінницького відділу поліції ГУНП у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження за №0006940 від 02 вересня 2016 року.
У судовому засіданні скаржник ОСОБА_3 та її представник адвокат ОСОБА_4 , пославшись на вищезазначені обставини, скаргу підтримали та просили вимоги скарги задоволити.

Слідчий ОСОБА_5 заперечувала проти задоволення скарги, посилаючись на те, що скарга необґрунтована, постанова винесена згідно з вимогами КПК України.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали даної скарги та матеріали кримінального провадження №0006940 від 02.09.2016, слідчий суддя вважає, що дана скарга обгрунтована та підлягає задоволенню з наступних підстав.

Забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого, прокурора є однією із загальних засад кримінального провадження. Відповідно до ст. 24 КПК України це право гарантується кожному.

Статтею 303 КПК України передбачено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового провадження. Серед даного переліку є рішення слідчого про закриття кримінального провадження.

В статті 284 КПК України наведено вичерпний перелік підстав, за наявності яких кримінальне провадження підлягає закриттю, серед яких - встановлення відсутності в діянні складу кримінального правопорушення (п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України).

Зі змісту ст. 307 КПК України вбачається, що за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування слідчий суддя може винести ухвалу про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову в задоволенні скарги.

При вирішенні зазначеної скарги суд враховує положення ч. 2 ст. 9 КПК України, яка встановлює, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

З досліджених матеріалів кримінального провадження вбачається, що слідчий не вжив всіх необхідних заходів для збирання доказів і забезпечення повного та всебічного досудового розслідування, передчасно дійшов висновку про відсутність в діянні складу злочину, не провів необхідні слідчих дій, спрямованих на встановлення істини у справі.

В судовому засіданні встановлено, що 01 вересня 2016 року ОСОБА_3 звернулася із заявою до Вінницького відділу поліції ГУНП у Вінницькій області про прийняття мір до її колишнього чоловіка ОСОБА_6 , який, починаючи з 24 травня 2002 року не виплачує присуджені Замостянським районним судом м. Вінниці аліменти на утримання спільного неповнолітнього сина - ОСОБА_7 , 1995 року народження. По даному факту 02 вересня 2016 року були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України.

Згідно з постановою слідчого Вінницького відділу поліції ГУНП у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_15 від 08 вересня 2017 року кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0006940 від 02.09.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, було закрито у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

Як вбачається із ухвали слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 10 січня 2018 року постанова слідчого ОСОБА_15 від 08 вересня 2017 року була скасована. В обґрунтування своєї ухвали слідчий суддя зазначив, що слідчий під час проведення досудового розслідування кримінального провадження №0006940 від 02.09.2016 не встановив доказів, які свідчать про повну сплату боргу по аліментам ОСОБА_6 , не виконав вказівок наданих заступником начальника СУ ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_16 №2919/1/24/-2017 від 13.04.2017, чим порушив вимоги ст. 9 КПК України щодо повноти, всебічності та неупередженості проведення досудового розслідування. При цьому, під час досудового розслідування ОСОБА_6 було допитано в якості свідка. Однак кримінальне провадження було відкрите в зв`язку з ухиленням останнього від сплати аліментів. В такому випадку, у разі встановлення, під час досудового розслідування, в діях ОСОБА_6 ознак кримінального правопорушення, покази дані останнім в якості свідка вважатимуться недопустимими, в силу п. 1 ч. І ст. 87 КПК України.
Також, слідчий суддя звернув увагу слідчого на положення розділу II Положення про організацію діяльності органів досудового розслідування Національної поліції України, затвердженого наказом МВС України № 570 від 06.07.2017.

25 вересня 2018 року слідчий Вінницького відділу поліції ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0006940 від 02.09.2017 винесла постанову аналогічну постанові слідчого Вінницького відділу поліції ГУНП у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_15 від 08 вересня 2017 року, при цьому жодних слідчих дій не провела, ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 10 січня 2018 року до уваги не прийняла, в зв`язку з чим слідчий суддя вважає, що скарга ОСОБА_3 є обґрунтованою та підлягає задоволенню, а постанова слідчого Вінницького відділу поліції ГУНП у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_5 від 25 вересня 2018 року про закриття кримінального провадження - скасуванню, оскільки досудове слідство проведено поверхово, неповно, без усебічного дослідження обставин справи.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303, 306, 307 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_3 задоволити.

Постанову слідчого Вінницького відділу поліції ГУНП у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_5 від 25 вересня 2018 року про закриття кримінального провадження за №0006940 від 02 вересня 2016 року скасувати.

Матеріали кримінального провадження №0006940 від 02 вересня 2016 року направити до Вінницького відділу поліції ГУНП у Вінницькій області для проведення додаткової перевірки.

Ухвала слідчого судді є остаточною та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: