Дата документу 26.02.2019 Справа № 554/1219/19
Провадження № 1кс554/2678/2019
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 лютого 2019 року слідчий суддя Октябрського районного суду м.Полтави ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю заявника ОСОБА_3 , її представника ОСОБА_4 ,
розглянувши в режимі відео конференції з у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Полтава скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за її заявами від 10 січня 2019 року та 05 лютого 2019 року,-
В С Т А Н О В И В :
15 лютого 2019 року до суду надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви про кримінальні правопорушення, в якій вона прохала зобов`язати Територіальне управління Державного бюро розслідувань, розташоване у м.Полтаві негайно внести до ЄРДР її заяву про вчинення працівниками прокуратури та іншими чиновниками Сумської області кримінальних правопорушень, передбачених ст..ст. 364, 366, 396, 375 ч.2 КК України, та розпочати досудове розслідування, а витяг направити на її адресу.
Скаргу обґрунтовує тим, що нею на адресу ДБР у м.Полтава було надіслано заяву від 10.01.2019 та інші про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 364, 366, 396, 375 ч.2 КК України, керівником Охтирської місцевої прокуратури, працівниками цієї прокуратури та іншими чиновниками м.Охтирка з чітким описання обставин злочинів та із викладенням наявності і місця перебування доказів злочинних дій службових осіб органів влади. 06.02.2019 року отримала відмову у внесенні відомостей за № 1355/02-1 від 30.01.2019. Вважає, що відомості повинні бути внесені до ЄРДР без аналізу наведених особою відомостей та подальшим проведенням перевірки в порядку досудового розслідування, тому прохала скаргу задовольнити.
У судовому засіданні заявник ОСОБА_3 підтримала скаргу, уточнила її в частині необхідності внесення відомостей до ЄРДР по її заявах від 10 січня 2019 року та 05 лютого 2019 року за виключенням відомостей щодо голови Охтирського міськорайонного суду Сумської області ОСОБА_5 . Надала пояснення, аналогічні викладеним у скарзі.
Представник ОСОБА_3 ОСОБА_4 скаргу підтримала з підстав, наведених у скарзі. Прохала не вносити відомості до ЄРДР щодо голови Охтирського міськорайонного суду Сумської області ОСОБА_5 , оскільки заявник помилилася щодо її дій та попросила у неї вибачення.
Слідчий Першого слідчого відділу СУ ТУ ДБР, розташованого у м.Полтава у судове засідання не з`явилася, надіслала до суду заяву про розгляд скарги без її участі, прохала в її задоволенні відмовити. До заяви додала відповідь за вих. 1125/02-1 від 21.12.2018 року на адресу ОСОБА_6 та ОСОБА_3 про відсутність підстав для внесення відомостей до ЄРДР за їхнім зверненням щодо можливих неправомірних дій суддів Охтирського міськрайонного суду Сумської області, Апеляційного суду Сумської області, службових осіб прокуратури та поліції Сумської області, адвоката ОСОБА_7 , Комишанського сільського голови ОСОБА_8 та з інших питань.
Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.
Заслухавши учасників справи, дослідивши наявні у матеріалах скарги докази, слідчий суддя дійшов наступного висновку.
З матеріалів скарги вбачається, що ОСОБА_3 звернулася до заступника Директора територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві ОСОБА_9 із заявами від 10 січня 2019 року про вчинення кримінальних правопорушень, в якій просила внести заяву до ЄРДР про вчинення суддями Охтирського міськрайонного суду Сумської області (та інших судів) ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та керівником Охтирської місцевої прокуратури ОСОБА_17 кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.364, 366, 396, 375 ч.2 КК України, а також від 05 лютого 2019 року про злочини керівників правоохоронних органів за ст.ст. 115, 135, 364, 366, 396 КК України. У вказаній заяві від 05.02.2019 року також вказала про вчинення злочинів групою осіб у складі голови Комишанської сільської ради ОСОБА_8 , начальника Охтирського відділу поліції ОСОБА_18 , керівника Охтирської місцевої прокуратури ОСОБА_17 , прокурора ОСОБА_19 (а.с.8-15).
Відомості, викладені у заяві, не були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Відповідно до повідомлення ТУ ДБР, розташованого у м.Полтава від 30.01.2019 року за вих. 1355/02-1 звернення ОСОБА_3 , що надійшло 22.01.2019 року щодо можливих неправомірних дій суддів Охтирського міськрайонного суду та керівника Охтирської місцевої прокуратури розглянуто, підстави для внесення відомостей до ЄРДР та початку розслідування відсутні (а.с.5).
Згідно повідомлення ТУ ДБР, розташованого у м.Полтава від 21.12.2018 року за вих.1125/02-1 звернення ОСОБА_3 та ОСОБА_6 розглянуті, підстав для внесення відомостей до ЄРДР не вбачається, оскільки заява не містить достатніх відомостей про вчинення суб`єктом злочину суспільно-небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого КК України, а відтак по суті не є заявою про злочин, а являє собою скаргу про можливе порушення її особистих прав і законних інтересів, у зв`язку з чим має розглядатися в порядку, встановленому ЗУ «Про звернення громадян». Крім того, зазначено, що ст.126 Конституції України визначено гарантії незалежності і недоторканості суддів, згідно з якими вплив на суддів у будь-який спосіб забороняється (а.с.29).
З повідомлення ДБР від 22.12.2018 року № КО-327/2.1-18 вбачається, що Директору ТУ ДБР, розташованому у м.Полтава ОСОБА_20 направлено звернення ОСОБА_21 та ОСОБА_3 щодо можливих неправомірних дій суддів Апеялційного суду Сумської області, суддів Охтирського міськрайонного суду Сумської області та працівників Охтирської місцевої прокуратури, яке надійшло до ДБР 18.12.2018 року для розгляду та вжиття заходів відповідно до вимог чинного законодавства (а.с.38).
З повідомлення ДБР від 30.10.2018 року № 01-3801 слідує, що ДБР перебуває на стадії формування, функції органу досудового розслідування не здійснює, її заява в порядку ст. 214 КПК України направлена за належністю до Генеральної прокуратури України (а.с.42).
Статтею 214 КПК України визначено, що слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування. визначено, що відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.
Згідно з ч.5 ст.214 КПК України до ЄРДР має бути внесено короткий виклад обставин про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.
Підставами вважати заяву такою, що містить відомості про злочин, є наявність в ній обєктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то обставини викладені в них не можуть вважатися такими, які мають бути обовязковими для внесення до ЄРДР.
Системний аналіз положень ст.ст.214,303 КПК України, свідчить про те, що предметом судового контролю слідчого судді може бути лише бездіяльність слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто саме заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення є передумовою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні, і вказана заява чи повідомлення повинна містити достатні дані про наявність ознак кримінально-караного діяння.
Пунктом 1.2 розділу ІІ Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генерального прокурора України №69 від 17.08.2012 року, встановлено, що відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела повинні відповідати вимогам пункту 4 частини 5 статті 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення. До Реєстру підлягають внесенню відомості, які характеризують кримінальне правопорушення (п.2.2 розділу ІІ положення).
Положенняст.214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч.1 ст.2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину - кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Зазначені положення кримінального процесуального закону та закону про кримінальну відповідальність свідчать про те, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення (злочин).
Отже, критерієм, що дає змогу вважати заяву про злочин такою, що підлягає внесенню до ЄРДР, є наявність в ній об`єктивних даних, які дійсно свідчать про вчинення кримінального правопорушення. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Відповідно до ст.7 КПК України в якості загальної засади кримінального провадження проголошено змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Заявник вказував на те, що, на його думку, зазначені в заяві дії осіб підлягають кваліфікації за ст.ст. 115, 135, 364, 366, 396, 375 ч.2 КК України.
При цьому, заявником в поданих заявах наводяться виключно власні міркування та припущення щодо вчинення злочину вказаними у заявах особами, оскільки злочинність таких дій не підтверджується достатніми об`єктивними даними, а тому зазначене не може бути підставою для ініціювання кримінального провадження та проведення досудового розслідування.
В даному контексті варто враховувати, що основним складовим елементом об`єктивної сторони будь-якого злочину є його суспільна небезпечність. Злочин серед інших правопорушень характеризується найвищим ступенем суспільної небезпечності і саме це дозволяє відмежовувати його від близьких за об`єктивними і суб`єктивними ознаками інших правопорушень (адміністративних, дисциплінарних та інших).
Крім того, доводи заяви ОСОБА_3 зводяться до непогодження із процесуальними рішеннями та діями суддів, прокурорів, начальника поліції, що не може слугувати підставами для внесення відомостей до ЄРДР, а підлягає оскарженню у порядку, передбаченому КПК України.
Таким чином, доводи заявника у заявах від 10 січня 2019 року та 05 лютого 2019 року є його особистою оцінкою дій вказаних осіб і ґрунтуються лише на припущеннях щодо можливої протиправності дій, а тому не відповідають вимогам ст.214 КПК України.
Статтею 126 Конституції України визначено гарантії незалежності та недоторканості судді, згідно з якими вплив на суддю у будь-який спосіб забороняється. Суддю не може бути притягнуто до відповідальності за ухвалене ним судове рішення, за винятком вчинення злочину або дисциплінарного проступку.
Відповідно до ст. 48 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Втручання у діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і має наслідком відповідальність, установлену законом.
Відповідно до ч.2 ст.16 Закону України «Про прокуратуру» здійснюючи функції прокуратури, прокурор є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску, втручання і керується у своїй діяльності лише Конституцією та законами України.
Згідно з п.5 ч.1 ст.43 Закону України «Про прокуратуру» прокурора може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності у порядку дисциплінарного провадження за вчинення дій, що порочать звання прокурора і можуть викликати сумнів у його об`єктивності, неупередженості та незалежності, у чесності та непідкупності органів прокуратури.
Відповідно до абз.2 ч.1 ст.45 Закону України «Про прокуратуру» рішення, дії чи бездіяльність прокурора в межах кримінального процесу можуть бути оскаржені виключно в порядку, встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України. Якщо за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність прокурора в межах кримінального процессу встановлено факти порушення прокурором прав осіб або вимог закону, таке рішення може бути підставою для дисциплінарного провадження.
Згідно з ч.5 ст.40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобовязані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.
Отже, кримінальним процесуальним законодавством фактично передбачено випадки прийняття службовим особами рішень, з якими не згодні інші учасники провадження, що не позбавляє їх права реалізації своїх прав шляхом оскарження.
Таким чином, незважаючи на те, що заявник вважає заяви від 10 січня 2019 року та 05 лютого 2019 року повідомленням про вчинення вищевказаними посадовими особами злочинів, передбачених ст.ст.115, 135, 364, 366, 396, 375 ч.2 КК України, проте остання за своїм змістом не містить фактичних даних, які вказують на ознаки складу вищезазначених злочинів. А тому така заява, з огляду на її зміст, в даному випадку не є підставою для внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, що, в свою чергу, унеможливлює автоматичне внесення відомостей до ЄРДР за вказаною кваліфікацією дій, про що просить заявник.
Отже, згідно наведених вище норм законодавства за таким повідомленням про внесення відомостей до ЄРДР Територіальним управлінням ДБР, розташованим у місті Полтаві, не порушено вимог кримінального процесуального законодавства, що регламентують порядок розгляду заяв та повідомлень про кримінальні правопорушення.
Згідно вимог ст.307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого слідчим суддею постановляється ухвала про скасування рішення слідчого, зобов`язання припинити дію, зобов`язання вчинити певну дію, відмову у задоволенні скарги.
Враховуючи вищезазначене, слідчий суддя дійшов до висновку про відсутність законодавчо визначених підстав для внесення заяв ОСОБА_3 від 10 січня 2019 року та 05 лютого 2019 року до ЄРДР, а тому в задоволенні скарги на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань необхідно відмовити.
Керуючись статтями 306, 307 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В:
У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за її заявами від 10 січня 2019 року та 05 лютого 2019 року - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1