Справа № 481/217/18
Провадж.№ 1-р/481/1/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2019 року м. Новий Буг

Новобузький районний суд Миколаївської області в складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новий Буг Миколаївської області в приміщенні Новобузького районного суду Миколаївської області заяву начальника державної установи «Арбузинська виправна колонія (№83)» про уточнення вироку від 20.08.2018 року, -
встановив:
Вироком Новобузького районного суду Миколаївської області від 20.08.2018 року ОСОБА_3 визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначено йому на підставі ч. 1 ст. 71 КК України, покарання у виді 3 (трьох) років 7 (семи) місяців позбавлення волі, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зараховано в строк відбування покарання перебування ОСОБА_3 в установі попереднього ув`язнення з 20 квітня 2018 року по день набрання вироком законної сили, а також час слідування до місця відбування покарання під вартою.
16.01.2019р. до суду надійшла заява начальника державної установи «Арбузинська виправна колонія (№83)» в якій він просить уточнити як рахувати залік за вироком від 20.08.2018 року.
В судове засідання представник державної установи «Арбузинська виправна колонія (№83)», будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду клопотання не з`явився, а відтак, судом на підставі ч.5 ст.537 КПК України вирішено провести розгляд клопотання у його відсутності.
Згідно з ч. 4 ст.107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Проаналізувавши заяву та матеріали кримінального провадження №1-кп/481/54/2018 справа №481/217/18, суд приходить до наступного висновку.

Згідно п. 14 ч. 1ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, який ухвалив вирок, має право вирішувати питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Відповідно до ч. 1ст. 539 КПК України, питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Згідно з п.4 ч.2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до суду, який ухвалив вирок, а також при вирішенні інших питань про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.
Судом встановлено, що вирок Новобузького районного суду Миколаївської області від 20.08.2018 року переглядався судом апеляційної інстанції та ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 07 листопада 2018 року змінений, а саме виключено з мотивувальної частини вироку посилання суду на наявність обставин, яка обтяжує покарання ОСОБА_3 рецидив злочину. В решті вирок суду залишено без змін, відтак вирок набрав законної сили.
Слід зазначити, що чинне законодавство не надає суду право змінювати своєю ухвалою вироки, що набрали законної сили. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 1990 року № 11 "Про практику застосування судами України процесуального законодавства при вирішенні питань, пов`язаних з виконанням вироків" в порядку виконання вироку не підлягають розгляду питання, які зачіпають суть судового рішення.

У вироку суду чітко зазначено, що ОСОБА_3 визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначено йому на підставі ч. 1 ст. 71 КК України, покарання у виді 3 (трьох) років 7 (семи) місяців позбавлення волі, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зараховано в строк відбування покарання перебування ОСОБА_3 в установі попереднього ув`язнення з 20 квітня 2018 року по день набрання вироком законної сили, а також час слідування до місця відбування покарання під вартою.
Однією з гарантій забезпечення правової визначеності, елементом стабільності судового рішення та його законної сили є його незмінність. Суд, який ухвалив (постановив) рішення, після його проголошення, не має права його змінити або скасувати. Допущені в судовому рішенні помилки, внаслідок яких воно стає незаконним і необгрунтованим, виступають підставою для зміни і скасування рішення в апеляційному порядку.

Крім цього, подане клопотання жодним чином не мотивоване та не обгрунтоване, відтак подане в порушення вимог кримінально-процесуального закону.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні такого клопотання, як такого, яке подане з порушенням ст.537 КПК України, є необгрунтованим та безпідставним.

Керуючись ст. 537, 539 КПК України суд,
постановив:
В задоволенні заяви начальника державної установи «Арбузинська виправна колонія (№83)» про уточнення заліку за вироком від 20.08.2018 року відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги.

Суддя ОСОБА_1