Провадження № 1-кп/761/1380/2019
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 січня 2019 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , представника потерпілого ОСОБА_5 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 120 181 000 900 110 73 від 26.09.2018, у якому

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Києва, громадянин України, з вищою освітою, керівника будівельного відділу ТОВ «Нікаєвроінвест», який перебуває у зареєстрованому шлюбі, має на утримані 2 неповнолітніх дітей, зареєстрований та мешкає за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,
у с т а н о в и в :
До Шевченківського районного суду м. Києва надійшов обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Відповідно до обвинувального акту ОСОБА_4 , перебуваючи на обліку у Солом`янській районній філії Київського міського центру зайнятості, як безробітний, вирішив шляхом обману заволодіти чужим майном.

Так, ОСОБА_4 26.04.2018 подав до Солом`янської районної філії Київського міського центру зайнятості за адресою: м. Київ, вул. Жилянська 47-Б, заяву про надання статусу безробітного.

Крім цього, ОСОБА_4 повідомив, що ознайомлений з правами та обов`язками зареєстрованого безробітного, що визначені Законами України «Про зайнятість населення» та «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття».

На підставі вказаної заяви, згідно з ст. 43 Закону України «Про зайнятість населення», наказом від 02.09.2014 № НТ140902 ОСОБА_4 надано статус безробітного.
Після цього, ОСОБА_4 , будучи обізнаним, що згідно з пунктом 4 частини 2 статті 44 Закону України «Про зайнятість населення» зареєстровані безробітні зобов`язані інформувати територіальний орган центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, упродовж трьох робочих днів про обставини припинення реєстрації, а саме зайнятості особи, вступив у цивільно-правові відносини з ПАТ «Київгаз» відповідно до договорів про виконання робіт від 21.01.2015 №188, 02.02.2015 №281, 02.03.2015 №447, 06.04.2015 №544, 06.05.2015 №721 та 02.05.2015 №883, згідно з якими загальна вартість виконаних робіт складала 44 760 грн.

Відповідно до актів прийому-передачі виконаних робіт від 31.01.2015, 27.02.2015, 30.03.2015, 29.04.2015, 29.05.2014 та 23.06.2015 ОСОБА_4 отримав від ПАТ «Київгаз» грошові кошти на вказану вище суму.

Водночас, ОСОБА_4 з метою поліпшення свого матеріального становища за рахунок коштів державного бюджету України, умисно не повідомив Солом`янську районну філію Київського міського центру зайнятості про зміну обставин, які впливають на призначення допомоги та у період час з 21.01.2015 по 21.05.2015 отримав допомогу по безробіттю у сумі 9 227 грн. 52 коп., якою розпорядився на власний розсуд, чим завдав матеріального збитку Солом`янській районній філії Київського міського центру зайнятості на вищевказану суму.
Вищевказані дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 190 КК України як умисне заволодіння чужим майном шляхом обману.

Прокурором у підготовчому судовому засіданні заявлене клопотання про звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав клопотання прокурора та просив його задовольнити.

Представник потерпілого, зазначивши, що обвинуваченим завдані збитки відшкодовані, також не заперечувала проти задоволення клопотання прокурора.

Суд, заслухавши доводи сторін, дослідивши матеріали кримінального провадження, дійшов висновку про таке.

За положеннями ч. 1 ст. 285, ч. 3 ст. 288 КПК України особа може бути звільнена від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 3 КК України до законодавства України про кримінальну відповідальність віднесений, зокрема, Кримінальний кодекс України.

Згідно зі ст. 44 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених Кримінальним кодексом.

У силу п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі, і до дня набрання вироком законної сили минуло два роки.

Відповідно до положень ст. 12 КК злочин, передбачений ч.1 ст. 190 КК України, віднесений до злочинів невеликої тяжкості, оскільки покаранням за його вчинення є штраф до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Інкриміноване ОСОБА_4 кримінальне правопорушення мало місце у січні 2015 року, тобто з дня його вчинення минуло понад два роки.

Прокурором не наведені дані про зупинення або переривання перебігу давності.

Сукупність зазначеного свідчить про наявність передбачених законом підстав для задоволення клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 .

Враховуючи викладене, керуючись ст. 44, 49 КК України, ст. 285, 288, 395 КПК України, суд

у х в а л и в :
ОСОБА_4 на підставі ст. 49 КК України звільнити від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 190 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності.

Кримінальне провадження № 120 181 000 900 110 73 від 26.09.2018 за ч. 1 ст. 190 КК України закрити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду упродовж семи днів з дня її оголошення через Шевченківський районний суд м. Києва.

Суддя ОСОБА_1