Справа № 504/4377/18
Провадження № 1-кс/504/1354/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.12.2018 смт. Доброслав

Слідчий суддя Комінтернівського районного суду Одеської області ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 ,

за участі підозрюваного ОСОБА_4 ,

за участі адвоката ОСОБА_5 , -

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду № 4, клопотання заступника керівника Комінтернівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_6 , про тимчасове відсторонення підозрюваного ОСОБА_4 від посади начальника Березівського міжрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області, -

ВСТАНОВИВ:

03.12.2018 року заступник керівника Комінтернівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_6 звернувся до суду із клопотанням, яким просив суд відсторонити підозрюваного ОСОБА_4 від посади начальника Березівського міжрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області на термін до 21.12.2018 року.

В судовому засіданні прокурор своє клопотання підтримав, просив його задовольнити в повному обсязі.

Підозрюваний та його захисник- адвокат ОСОБА_5 заперечували проти задоволення клопотання прокурора.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши прокурора, підозрюваного та його захисника, слідчий суддя дійшов до наступного висновку:

У провадженні СВ Лиманського ВП ГУНП в Одеській області перебувають матеріали досудового розслідування внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000036 від 12.09.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Досудовим розслідування встановлено, що ОСОБА_4 наказом начальника ГТ УЮ в Одеській області від 28.04.2016 року № 1116-к призначений на посаду начальника Березівського міжрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області.

У вересні 2018 року під час опрацювання заяви АБ «ПриватБанк» у ОСОБА_4 та державного виконавця Березівського міжрайонного відділу державної виконавчої служби ГТ УЮ в Одеській області ОСОБА_7 , виник злочинний умисел, спрямований на отримання неправомірної вигоди у розмірі 5500 грн. від ОСОБА_8 , зокрема, за видачу акту державного виконавця про відсутність майна боржника., на яке можливо звернути стягнення, а також подальше закриття виконавчого провадження, яке буде зареєстроване за вказаною заявою.

З метою реалізації спільного злочинного умислу, під час зустрічі з ОСОБА_8 , 12.09.2018 року приблизно о 09.00 год. у м. Березівка, по вул. Свято Миколаївській, ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , зазначили про надходження заяви АБ «ПриватБанк» про відкриття виконавчого провадження щодо стягнення боргу з ОСОБА_8 . На підставі зазначеного документу вони здійснять опис та арешт майна боржника. При цьому ОСОБА_4 , діючи з корисливих мотивів, за попередньою змовою з ОСОБА_7 , повідомив ОСОБА_8 що відповідні заходи вони з використанням свого службового становища не вживатимуть та закриють виконавче провадження, яке буде зареєстровано за вказаною заявою, за умови передачі неправомірної вигоди у сумі 5500 грн., частину яких у сумі 3000 грн. необхідно передати 14.09.2018 року.

Сприймаючи погрози ОСОБА_4 про арешт та вилучення майна як реальні, ОСОБА_9 , не бажаючи настання негативних наслідків, вимушений був погодитись на передачу вказаним особам неправомірної вигоди.

На виконання домовленостей ОСОБА_8 14.09.2018 року приблизно о 14.30 год. передав ОСОБА_7 у приміщенні Березівського міжрайонного відділу державної виконавчої служби ГТ УЮ в Одеській області, розміщеному за адресою Одеська область, м. Березівка, вул. Грушевського, 10 обумовлену раніше частину неправомірної вигоди 3000 грн. за видачу акту державного виконавця про відсутність майна боржника, на яке можливо звернути стягнення, а також подальше закриття виконавчого провадження, яке буде зареєстроване за вказаною заявою

Під час наступної зустрічі ОСОБА_8 з ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , приблизно о 10.00 год. 20.09.2018 року у службовому кабінеті начальника Березівського міжрайонного відділу ДВС ГТ УЮ в Одеській області, що розташоване за адресою: Одеська область, м. Березівка, вул. Грушевського, 10, ОСОБА_4 отримав чергову частину неправомірної вигоди у сумі 2500 грн., та у подальшому ОСОБА_8 отримав від ОСОБА_7 акт державного виконавця про відсутність майна боржника, на яке можливо звернути стягнення по відкритому 14.09.2018 року виконавчому провадженню № 57165180 за заявою АБ «ПриватБанк».

20.09.2018 року о 12.00 год ОСОБА_4 затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України та 21.09.2018 року йому вручено пам`ятку про процесуальні права підозрюваного, та повідомлено про підозру у вчиненні вказаного кримінального правопорушення.

Ухвалою колегії суддів апеляційного суду Одеської області від 24.10.2018 року ОСОБА_4 відсторонено від посади терміном до 21.11.2018 року.

На обгрунтування необхідності відсторонення ОСОБА_4 від посади прокурор вказує, що перебуваючи на посаді ОСОБА_4 може впливати та здійснювати тиск на свідка ОСОБА_8 , підозрюваного ОСОБА_7 , та інших свідків цього кримінального провадження, перешкодити у досудовому розслідуванні іншим чином, а також продовжити вчинення кримінального правопорушення перешкоджаючи сторонам виконавчого провадження у реалізації своїх прав.

Сторона захисту, заперечуючи проти даного клопотання, вважала, що вина підозрюваного не доведена, термін його відсторонення від посади апеляційним судом Одеської області сплив, доказів на наявність ризиків, на які звернув увагу прокурор, відсутні.

Стаття 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.
Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження (ч.1 ст. 131 КПК України).
Відповідно до ч.1, 2 ст.154 КПК України, відсторонення від посади може бути здійснено слідчим суддею щодо особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого злочину, і незалежно від тяжкості злочину - щодо особи, яка є службовою особою правоохоронного органу на строк не більше двох місяців.
Згідно ч.2 ст.157 КПК України, при вирішенні питання про відсторонення від посади слідчий суддя, суд зобов`язаний врахувати такі обставини:
правову підставу для відсторонення від посади;
достатність доказів, які вказують на вчинення особою кримінального правопорушення;
наслідки відсторонення від посади для інших осіб.
Слідчий суддя враховує, що 21.09.2018 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч3 ст. 368 КК України.

Обгрунтованість підозри у вчиненні даного кримінального правопорушення на переконання слідчого судді доведена наданими до клопотання матеріалами, зокрема, витягом з ЄРДР, повідомленням про підозру, іншими матеріалами, які досліджені у ході судового розгляду.
Частина 1 ст. 157 КПК України передбачає, що слідчий суддя, суд відмовляє у задоволенні клопотання про відсторонення від посади, якщо слідчий, прокурор не доведе наявність достатніх підстав вважати, що такий захід необхідний для припинення кримінального правопорушення, припинення або запобігання протиправній поведінці підозрюваного чи обвинуваченого, який, перебуваючи на посаді, може знищити чи підробити речі і документи, які мають значення для досудового розслідування, незаконними засобами впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження або протиправно перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Згідно ст. 43 Конституції України, кожен громадянин має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає, а тому будь-які обмеження щодо реалізації цього права, у тому числі і відсторонення особи від посади під час кримінального провадження, повинно здійснюватися виключно з підстав та у порядку, передбаченому КПК України.
Зміст п. 6 ч. 2 ст. 155 КПК України, передбачає, що у клопотанні слідчого повинно також бути зазначено обставини, що дають підстави вважати, що підозрюваний, перебуваючи на посаді, незаконними засобами впливатиме на свідків, а також протиправно перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, може продовжити злочинну діяльність.
В цьому аспекті слід прийняти до уваги, що із самої суті такого заходу забезпечення кримінального провадження, як відсторонення від посади, випливає те, що між свідками, підозрюваним та займаною ним посадою повинен бути логічний взаємозв`язок, зокрема, наявний факт підзвітності, підконтрольності чи інших відносин, пов`язаних з підозрюваним і займаною ним посадою. І ці обставини мають бути належно обґрунтованими.
Практика ЄСПЛ говорить про те, що з перебігом строку ефективного досудового розслідування зменшуються і ризики, які слугували підставою для застосування відносно особи обмежувального заходу.
Слідчий суддя враховує, що ОСОБА_4 вже було відсторонено від займаної ним посади на строк до 21.11.2018 року, і з цього часу обмеження припинили свою дію, і ОСОБА_4 приступив до виконання своїх службових обов`язків.
Слідчий суддя вважає, що завчасно орган досудового розслідування не звернувся до суду із клопотанням про відсторонення підозрюваного від посади, тому задоволення повторного клопотання прокурора можливо лише у тому випадку, коли будуть наведені достовірні докази негативної (неналежної) процесуальної поведінки підозрюваного з використанням своїх слузжбових повноважень протягом строку, коли він повернувся до виконання своїх обов`язків.
Сам факт перебування підозрюваного на посаді, та обгрунтованість підозри в інкримінованому кримінальному правопорушенні, на переконання слідчого судді не може бути єдиною підставою для однозначного вирішення питання про відсторонення особи від посади, оскільки, Основним Законом передбачений принцип презумпції невинуватості і забезпечення доведеності вини у будь- якому кримінальному правопорушенні (злочині).
У клопотанні прокурора міститься лише голослівне твердження про те, що подальше перебування підозрюваного ОСОБА_4 на посаді може негативно впливати на хід досудового розслідування, зокрема шляхом незаконного та позапроцесуального впливу з боку підозрюваного на свідків у кримінальному провадженні, потерпілого.
Твердження прокурора про те, що підозрюваний може перешкодити досудовому розслідуванню іншим чином, а також продовжити вчинення кримінального правопорушення перешкоджаючи сторонам виконавчого провадження у реалізації своїх прав, щонайменше, за спливом часу відколи розпочате кримінальне провадження, не виглядають переконливими, оскільки у органу досудового розслідування було достатньо часу для отримання доступу як до матеріалів виконавчого провадження, інших матеріалів, що становлять інтерес для органу досудового розслідування, встановлення і допиту всіх свідків даного кримінального правопорушення, допиту потерпілого, і тому ці твердження слідчим суддею відхиляються як необгрунтовані.
Слідчому судді прокурором не надано жодних переконливих доказів того, що підозрюваний ОСОБА_4 перебуваючи на посаді може знищити та підробити документи і речі, які мають значення для досудового розслідування, впливати на об`єктивність надання відповідних характеризуючи даних стосовно нього.
Зокрема, всеж таки, слід врахувати, що після відсторонення підозрюваний пропрацював на посаді певний період часу, і орган досудового розслідування мав би довести вищевказане твердження належними та допустимим доказами, а не голослівно їх вказувати у своєму клопотанні.
Окрім цього, застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як відсторонення від посади, з метою запобігання вищевказаним ризикам, передбачає доведення в сукупності фактів, які свідчать про існування таких ризиків та наявності у підозрюваного можливості здійснення протиправних дій шляхом використання займаної посади.
Більше того, на переконання слідчого судді, ризики, на які посилається сторона обвинувачення, можуть бути задоволені за рахунок покладення на підозрюваного обов`язків, передбачених ст.194 КПК України, а не шляхом відсторонення від займаної посади.
Органом досудового розслідування не доведено, що без відсторонення підозрюваного від займаної посади, неможливо забезпечити швидке, повне та неупереджене досудове розслідування, і такі потреби досудового розслідування виправдовують обмеження гарантованого ст.43 Конституції України права на працю підозрюваного, а тому в задоволенні клопотання слід відмовити.
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 154-157, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання заступника керівника Комінтернівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_6 , про тимчасове відсторонення підозрюваного ОСОБА_4 від посади начальника Березівського міжрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1