Справа № 216/2572/19
Провадження № 1-кс/216/2482/19
У Х В А Л А
про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

02.05.2019 м. Кривий Ріг

Дніпропетровської області

Слідчий суддя Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кривому Розі клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, яке подав слідчийСВ Криворізького ВП ГУНП України в Дніпропетровській області капітан поліції ОСОБА_6 ,у досудовому розслідуванні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000790 від 30 квітня 2019 року, -

В С Т А Н О В И В:

02.05.2019 року до суду надійшло клопотання слідчого СВ Криворізького ВП ГУНП України в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 .

Клопотання мотивоване тим, що ввечері 29.04.2019 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходячись за місцем свого проживання приміщенні квартири АДРЕСА_1 , спільно зі своєю співмешканкою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вживали спиртні напої в кухні зазначеного житла.

Після вживання спиртного, зазначені особи, приблизно о 18:00 годині 29.04.2019 вийшли з квартири на вулицю, де сіли на лавку встановлену біля 2-го під`їзду вказаного будинку, та на ґрунті побутового пияцтва почали сваритися між собою, ображаючи один одного нецензурною лайкою.

Під час сварки ОСОБА_4 будучи ображеним поведінкою своєї співмешканки, схопив ОСОБА_7 за руку та силоміць потягнув назад до їх квартири, розташованої на першому поверсі цього ж під`їзду будинку, завдавши при цьому ОСОБА_7 одного удару правою долонею в область обличчя.

Перебуваючи в квартирі за місцем свого мешкання ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння продовжили сваритися, унаслідок чого у ОСОБА_4 виникло почуття гострої неприязні до співмешканки, та умисел направлений на спричинення їй тяжких тілесних ушкоджень, за вказаних мотивів.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в приміщенні спальної кімнати квартири АДРЕСА_1 , діючи з умислом спрямованим на спричинення ОСОБА_7 тяжких тілесних ушкоджень, та не переслідуючи за мету заподіяння їй смерті, приблизно о 20:40 годин 29.04.2019 умисно зі значною силою, завдав потерпілій ОСОБА_7 , яка стояла звернутою до нього обличчям не менше 10 ударів обома кулаками та взутими ногами в область голови та тулубу. Від отриманих ударів, потерпіла ОСОБА_7 , не встояла на ногах та впала спиною на підлогу спальної кімнати квартири зазначеного житла.

З цією метою, ОСОБА_4 взяв в приміщенні прихожої кімнати даної квартири садову лопату, та, таким чином, підшукавши собі знаряддя злочину, продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на спричинення ОСОБА_7 тяжких тілесних ушкоджень, з мотивів гострої неприязні до неї, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді заподіяння ОСОБА_7 тяжких тілесних ушкоджень, та бажаючи настання саме таких наслідків, приблизно о 20:50 годин 29.04.2019 умисно зі значною силою дерев`яним держаком підшуканої лопати завдав потерпілій ОСОБА_7 , яка в цей час продовжувала лежати на підлозі в приміщенні зазначеної спальної кімнаті квартири АДРЕСА_1 та намагалася прикриватись від ударів руками, не менше 10 ударів в ділянку тулубу, верхніх і нижніх кінцівок, в результаті чого держак лопати розламався на три окремі фрагменти.

Після цього ОСОБА_4 припинив свої злочинні дії, обмив потерпілу ОСОБА_7 під душем у ванній кімнаті та вклав у ліжко, встановлене в приміщенні спальної кімнати вказаної квартири, де потерпіла ОСОБА_7 від отриманих в результаті протиправних дій ОСОБА_8 несумісних з життям тілесних ушкоджень в області голови та тулубу, в незначний проміжок часу померла.

Дії ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , кваліфіковані за ч.2 ст. 121 КК України за ознаками "умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого".

30.04.2019 року СВ Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області за вищевказаним фактом були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000790 за ознаками злочину передбаченого ст. 121 ч.2 КК України.
30.04.2019 о 13.20 год. підозрюваного ОСОБА_4 було затримано працівниками поліції в порядку ст.208 КПК України за підозрою у вчинені вищезазначеного тяжкого злочину.

01.05.2019 року підозрюваному ОСОБА_4 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 121 ч.2 КК України.

У вчиненні вказаного кримінального правопорушення викрито:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу, українця, громадянина України, освіта середня-спеціальна, не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, не працює, згідно зі ст. 89 КК України значиться як раніше не судимий, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Підозрюваний ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного тяжкого злочину проти життя людини, за який законом передбачена кримінальна відповідальність у вигляді позбавлення волі строком від 7 до 10 років, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, враховуючи, що відповідно до вимог п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України під час досудового слідства встановлена наявність ризиків, передбачених у п.п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_4 є запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, що передбачено п. 3 ч.1 ст.177 КПК України; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином спосіб що передбачено п. 4 ч.1 ст.177 КПК України.

Враховуючи, що підозрюваний ОСОБА_4 після вчиненого злочину, намагався приховати обставини (ознаки) вчиненого останнім тяжкого злочину умисного спричинення тяжких тілесних ушкоджень від яких настала смерть потерпілої ОСОБА_7 , даний злочин підозрюваний ОСОБА_4 вчинив проти своєї співмешканки з якою підтримував цивільні відносини, що свідчить про холоднокровність та зухвалість особи підозрюваного, тому вищезазначені обставини свідчать про неможливість запобігання зазначеним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, тому керуючись вимогами ст. ст. 40, 131, 132, 176 178, 183, 184, 194 КПК України, слідчий просив клопотання задовольнити та застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави.

В судовому засіданні прокурор клопотання слідчого підтримав та просить його задовольнити.

В судовому засіданні підозрюваний, його захисник, кожен окремо, не заперечували

щодо обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Заслухавши учасників судового засідання, вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до висновку про те, що клопотання підлягає задоволенню з таких підстав.

Статтею 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканість, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК України, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини.

Статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно із ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Загальним правилом, яке випливає із рішень ЄСПЛ від 27 червня 1968 р. «Вемгофф проти Німеччини», від 24 липня 2003 р. у справі «Смірнови проти Росії», є те, що особа, обвинувачена у правопорушенні, має перебувати на волі до початку судового розгляду її справи, якщо держава не наведе відповідних і достатніх підстав для тримання під вартою цієї особи. Тобто держава має довести необхідність тримання під вартою особи, а суди, виходячи із презумпції на користь свободи, вирішити, на основі принципу змагальності, чи є достатні підстави для тримання особи під вартою.

У справі «Смірнови проти Росії» (п. 59) ЄСПЛ зазначив, що в досудовому звільненні особі може бути відмовлено через доведеність таких основних підстав, як: ризик неявки обвинуваченого на судовий розгляд (рішення ЄСПЛ від 10 листопада 1969 р. у справі «Штеґмюллер проти Австрії»); ризик перешкоджання з боку обвинуваченого, у випадку його звільнення, процесу здійснення правосуддя (рішення ЄСПЛ від 27 червня 1968 р. у справі «Вемгофф проти Німеччини»); вчинення ним подальших правопорушень (рішення ЄСПЛ від 10 листопада 1969 р. «Мацнеттер проти Австрії») або спричинення ним порушень громадського порядку (рішення ЄСПЛ від 26 червня 1991 р. у справі «Летельєр проти Франції»).

ЄСПЛ робить висновок, що перед застосуванням до особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою національний судовий орган повинен обов`язково розглянути можливість застосування інших, альтернативних триманню під вартою, заходів. Позбавлення свободи може бути виправданим лише тоді, коли інші, менш суворі запобіжні заходи, по-перше, були розглянуті, а по-друге, за результатами розгляду визнані такими, що не зможуть забезпечити мети, досягнення якої вимагається (п. 31 рішення ЄСПЛ у справі «Амбрушкевич проти Польщі»).

Слідчим суддею встановлено, що підозрюваний ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке передбачає покарання у виді позбавлення волі строком від 7 до 10 років. Підозрюваний свою вину у вчиненні інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнає повністю. Крім того, підозра ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення обґрунтовується такими доказами: протоколом огляду місця події та трупу ОСОБА_7 від 30.04.2019 року, в ході яких було виявлено та вилучено речові докази та знаряддя злочину; протоколом огляду місця події - ділянки місцевості розташованоїперед входом до першого під`їзду у дворі буд. АДРЕСА_3 від 30.04.2019 року в ході якого було виявлено та вилучено речові докази; показаннями свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ; протоколом затримання ОСОБА_4 в порядку ст. 208 КПК України, в результаті особистого обшуку якого було вилучено та вилучено особисті речі останнього з нашарування РБК; показами підозрюваного ОСОБА_4 від 30.04.2019 року який повністю визнав свою вину та розповів про обставини умисного спричинення тілесних ушкоджень трупа потерпілої ОСОБА_7 та іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності та речовими доказами.

Слідчий суддя вважає, що підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування, прокурора, суду.

Про наявність вказаного ризику свідчить той факт, що ОСОБА_4 , який обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, після умисного спричинення тяжких тілесних ушкоджень, які спричинили смерть потерпілій ОСОБА_7 , будь-яку допомогу останній не надав, швидку медичну допомогу не викликав, до правоохоронних органів з заявою про вчинений ним злочин не звернувся та нікому не повідомив.

Також враховуючи тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у кримінального правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, відсутність міцних соціальних зв`язків, які могли б стримати останнього не покидати тимчасового вказаного місця мешкання та не покидати межі м. Кривого Рогу або території України, свідчить про можливе виникнення у підозрюваного бажання переховуватися від органів досудового розслідування та суду, тобто наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, тому з метою уникнення вказаного покарання, не маючи постійного місця роботи, не маючи міцних соціальних зв`язків, утриманців, що у подальшому може ускладнити процес встановлення його місцезнаходження та вплинути на розумність строків досудового розслідування та судового розгляду.

Підозрюваний ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідків. На теперішній час в ході досудового розслідування не проведені усі необхідні слідчі (розшукові) дії за участю свідків у цьому ж кримінальному провадженні. Враховуючи, що підозрюваний ОСОБА_4 вчинив злочин із застосуванням насильства, на очах у малолітньої дитини потерпілої, що супроводжувалось спричиненням потерпілій тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя, у свідків по даному провадженню є реальні підстави побоюватись за своє життя та здоров`я з боку ОСОБА_4 тобто наявність ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України.

Крім того, підозрюваний ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Про наявність вказаного ризику свідчить той факт, що підозрюваний раніше притягався до кримінальної відповідальності, 01.01.2018 року вчинив корисливий злочин передбачений ст. 185 ч.1 КК України, та 29.03.2018 року обвинувальний акт направлений до Тернавського районного суду м. Кривому Розі, де на теперішній час перебуває на розгляді, останній вчинив інкриміноване йому кримінальне правопорушення із застосуванням насильства, у підозрюваного відсутнє постійне джерело доходів, що може спонукати його продовжити злочинну діяльність у випадку застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Ураховуючи вимоги ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, фактичні обставини справи, особу підозрюваного, а також характер вчинених злочинів, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому, у їх взаємозв`язку з можливими ризиками в справі, слідчий суддя вважає, що є достатні підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Слідчий суддя погоджується з наведеними слідчим підставами для застосування такого запобіжного заходу, оскільки встановлено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України. Інші більш м`які запобіжні заходи у даних фактичних обставинах не є достатніми, тому що існують ризики, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.
Суд вважає за необхідне скористатись правом не визначати розмір застави, оскільки злочин вчинено із застосуванням насильства (п.1 ч.4 ст.183 КПК України).

Керуючись ст. ст. 177, 183, 193-196, 369-372 КПК України,

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СВ Криворізького ВП ГУНП України в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , - задовольнити.

Обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на строк 60 днів, тобто до 28.06.2019 року включно.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з моменту її проголошення, а підозрюваним, який перебуває під вартою, у той же строк з моменту вручення копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Копію зазначеної ухвали мені ________________________________________________

_________________________________________________ (повне прізвище ім`я, по-батькові)

вручено ____ __________ 201__ року о ____ годині ____ хвилин.

Одночасно роз`яснено порядок її оскарження.

Підозрюваний __________________ (підпис)