У Х В А Л А

Іменем України

№ 610/1985/18 № 1-кс/610/48/2019

м. Балаклія 15.01.2019 року

Слідчий суддя Балаклійського районного суду Харківської області ОСОБА_1 , за участі: секретаря ОСОБА_2 , заявника: ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу на рішення слідчого про відмову у визнанні потерпілим,

в с т а н о в и в:

Заявник просить:

скасувати постанову слідчого СВ Балаклійського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 від 01.10.2018р. про повну відмову в задоволенні клопотання про визнання потерпілою ОСОБА_5 ,

визнати потерпілою особою у кримінальному провадженні № 0000577 від 09.06.2018р. ОСОБА_5 та зобов`язати слідчого СВ Балаклійського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 винести нову постанову.

В суді заявник скаргу підтримала з наведених у ній підстав.

Слідчий для участі у розгляді скарги не прибув. За правилом ч. 3 ст. 306 КПК України відсутність слідчого не є перешкодою для розгляду скарги.

В своїх запереченнях від 10.01.2019р. слідчий вказав, що оскаржувану постанову потерпілій ОСОБА_3 було надіслано поштою одразу після її винесення 01.10.2018р., вона оскаржена з пропуском строку.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

За правилом ч. 1 ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Потерпіла зазначає, що копію оскаржуваної постанови вона отримала 26.12.2018р. при ознайомлені з матеріалами кримінального провадження.

Слідчий посилається на те, що оскаржувану постанову потерпілій було направлено в день її винесення. В наданих матеріалах кримінального провадження дійсно міститься супровідна від 01.10.2018р. про направлення копії оскаржуваної постанови, однак при цьому відсутнє підтвердження про її отримання потерпілою.

Отже, не доведено, що потерпіла отримала оскаржувану постанову раніше 26.12.2018р.

Таким чином, ОСОБА_3 подала скаргу в межах строку, встановленого ч. 1 ст. 304 КПК України.

Як убачається з наявних у суду матеріалів, 28.09.2018р. ОСОБА_3 , як законний представник малолітньої доньки ОСОБА_5 , подала слідчому клопотання, а фактично заяву залучення її доньки до провадження як потерпілого, в рамках кримінального провадження № 0000577.

За постановою слідчого СВ Балаклійського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 від 01.10.2018р. в задоволенні клопотання (заяви) ОСОБА_3 було відмовлено повністю. Оскаржувана постанова обґрунтована тим, що на теперішній час досудове розслідування проводиться за ч. 1 ст. 126 КК України, потерпілим у якому може бути особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної чи майнової шкоди. Однак, діяннями, які досліджуються та встановлюються в ході розслідування кримінального провадження жодної шкоди ОСОБА_5 спричинено не було.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв'язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого. Права і обов'язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Таким чином, для визнання особи потерпілою не вимагається прийняття окремого процесуального документа.

Разом з тим ч. 5 ст. 55 КПК встановлено, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Отже, саме правильність застосування слідчим або прокурором цієї норми є предметом перевірки слідчим суддею під час розгляду аналізованої категорії скарг.

Процесуальною підставою прийняття рішення про відмову у визнанні потерпілим відповідно до ст. 55 КПК України є наявність очевидних та достатніх підстав вважати, що заява подана особою, якій не завдано шкоди. При цьому відповідні підстави згідно із зазначеною статтею мають бути належним чином мотивовані.

В постанові від 01.10.2018р. слідчим зроблено загальне посилання на те, що діяннями, які досліджуються та встановлюються в ході розслідування кримінального провадження за ч. 1 ст. 126 КК України не було спричинено жодної шкоди ОСОБА_5 , однак на підтвердження такого свого висновку слідчий не навів, які саме матеріали досудового розслідування дають підстави дійти такого висновку.

Таким чином, неналежне мотивування постанови про відмову у визнанні потерпілою, з одного боку, не відповідає вимогам процесуального законодавства, а з іншого не дає слідчому судді змоги перевірити правильність прийнятого слідчим рішення про наявність чи відсутність шкоди для конкретної особи у зв`язку із вчиненням кримінального правопорушення, внаслідок чого вона підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303-310 КПК України,

п о с т а н о в и в:

1.Скаргу задовольнити частково.

2.Скасувати постанову слідчого СВ Балаклійського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 від 01.10.2018р. про повну відмову в задоволенні клопотання (заяви ОСОБА_3 залучення її доньки ОСОБА_5 до провадження як потерпілого) за кримінальним провадженням № 0000577.

3.В іншій частині скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає, набирає законної сили з моменту її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1