Провадження №11-кп/801/125/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 січня 2019 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду матеріали провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 02 жовтня 2018 року, якою

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мянів, Тиврівського району, Вінницької області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, до затримання раніше судимого:
01.02.2001 року Тиврівським районним судом Вінницької області за ч.2 ст 140, ч.3 ст.81 ч 3 ст.193, ст.42 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком 3 роки 6 місяців;
19.04.2001 року Тиврівським районним судом Вінницької області за ч.2 ст.140, ч.2 ст.140, ст.42, ст.43 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком 4 роки. Звільнений 23.12.2002 року умовно-достроково на 1 рік 11 місяців 10 днів;
05.07.2004 року Тиврівським районним судом Вінницької області за ч.3 ст.185, ст.71 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком 4 роки 6 місяців;
10.01.2005 року Тиврівським районним судом Вінницької області за ч.3 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком 5 років;
20.09.2005 року Тиврівським районним судом Вінницької області за ч.3 ст.185, ст.71 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком 5 років 6 місяців;
01.11.2005 року Тиврівським районним судом Вінницької області за ч.2 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком 6 років 6 місяців;
09.06.2006 року Тиврівським районним судом Вінницької області за ч.3 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком 6 років 6 місяців. Звільнений 07.08.2009 року умовно-достроково на 1 рік 6 місяців 7 днів;
21.05.2010 року Тиврівським районним судом Вінницької області за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.190, ч.1 ст.187, ч.1 ст.152, ст.70, ст.71 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком 6 років 6 місяців. Звільнений 26.02.2015 року умовно-достроково на 1 рік 4 місяці 8 днів,

відмовлено в задоволенні клопотання начальника ДУ «Вінницької виправної колонії №86» ОСОБА_8 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и в :

Вироком Тиврівського районного суду Вінницької області від 25 лютого 2016 року ОСОБА_7 засуджений за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.1 ст.70, ст.71, ч.5 ст.72 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 5 років 4 місяців. Зараховано в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 09.07.2015 року по 13.06.2016 року з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.
Початок строку покарання з 09.07.2015 року. Кінець строку 04.12.2019 року.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 02 жовтня 2018 року в задоволені клопотання начальника ДУ «Вінницької виправної колонії №86» ОСОБА_8 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 відмовлено.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 просить звільнити його умовно-достроково від відбування покарання, мотивуючи свої вимоги тим, що він за відбутий строк відбування покарання не допустив жодних правопорушень, має 6 заохочень від керівника установи, за сумлінну поведінку та ставлення до праці, окрім того, за місцем проживання в нього знаходиться його матір, яка хворіє на туберкульоз, та потребує його допомоги.

Заслухавши прокурора, який заперечив проти апеляційної скарги засудженого, перевіривши судові матеріали провадження обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона задоволенню не підлягає.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, у відповідності до ст.81 КК України, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення в процесі відбування покарання. Висновок суду про виправлення засудженого повинен бути заснований на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період перебування у виправно-трудовій установі, а не за час, який безпосередньо передує розгляду подання. У п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким» від 26 квітня 2002 року зазначено, що слід ретельно з`ясувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці, додержанні ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених, а також його наміри щодо залучення до суспільно корисної праці. Сумлінна поведінка це не тільки пасивна форма поведінки засудженого, яка полягає у стримуванні від порушень режиму, а й активна форма його поведінки.

Суд першої інстанції відмовляючи в задоволенні клопотання начальника Вінницької ВК №86 про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 , від відбування покарання належним чином мотивував в оскаржуваній ухвалі своє рішення, яке базується на досліджених у судовому засіданні доказах.

З матеріалів особової справи засудженого ОСОБА_7 вбачається, що він раніше вісім разів притягувався до кримінальної відповідальності та неодноразово відбував покарання в місцях позбавлення волі, проте на шлях виправлення на став та через незначний час знову продовжив свою злочинну діяльність. Також до засудженого ОСОБА_7 раніше неодноразово був застосований інститут звільнення від відбування покарання (ст.81 КК України), а саме тричі, при чому подальші злочини ним вчинялись в період умовно-дострокового звільнення, що свідчить про негативність наслідків застосування умовно-достроково звільнення.
Ухвала Вінницького міського суду Вінницької області від 02 жовтня 2018 року в повній мірі відповідає вимогам ст.81 КК України та роз`ясненням п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», відповідно до яких умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване лише в тому випадку, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Суд першої інстанції ретельно дослідив у судовому засіданні матеріали особової справи засудженого, перевірив його особу та дійшов обґрунтованого висновку, що ОСОБА_7 своєю поведінкою і ставленням до праці не довів свого виправлення.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів вважає, що засуджений ОСОБА_7 лише стає на шлях виправлення і має до цього всі можливості однак, в розумінні ст.81 КК України, своєю поведінкою і ставленням до праці ще не довів свого виправлення, а тому доводи апеляційної скарги засудженого є необґрунтованими, підстав для зміни чи скасування оскаржуваної ухвали суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419 КПК України, суд,

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 02 жовтня 2018 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання начальника ДУ «Вінницької виправної колонії №86» ОСОБА_8 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.

Судді : (підпис)

Згідно з оригіналом