Справа №635/3322/14-к
Провадження №1-кп/635/605/2019
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2019 року Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю прокурорів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

секретар судового засідання ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Покотилівка Харківського району Харківської області кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 289, ч. 3 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
В провадженні Харківського районного суду Харківської області знаходиться зазначене кримінальне провадження.

Прокурор ОСОБА_2 в судовому засіданні звернувся до суду з клопотанням про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , в якому, посилаючись на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні злочинів обвинуваченого та наявність ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховування від суду, незаконного впливу на потеплілих та свідків та вчинення іншого кримінального правопорушення, просив продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів. В обґрунтування клопотання прокурор посилався на тяжкість злочинів, вчинення яких інкримінується обвинуваченому та тяжкість покарання у разі визнання обвинуваченого винним, зазначив, що ОСОБА_5 не одружений, за місцем реєстрації не мешкає, до затримання фактично проживав у випадкових знайомих, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків та можливість переховуватися від суду. ОСОБА_5 раніше неодноразово судимий за вчинення аналогічних тяжких злочинів, це дає підстави вважати, що він може вчинити інше кримінальне правопорушення. Зазначив, що завершити судовий розгляд на даний час не вдається можливим , оскільки залишаються не дослідженими у встановленому судом обсязі обставини інкримінованих ОСОБА_5 кримінальних правопорушень.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримав клопотання.

Обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечував проти продовження строків тримання під вартою. Крім того, обвинуваченим заявлено клопотання про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на більш м`який. В обґрунтування клопотання обвинувачений посилався на те, що наявні в матеріалах кримінального провадження документи, які посвідчують особу обвинуваченого є підробленими працівниками поліції Харківського ВП ГУНП в Харківській області, з приводу даного факту на даний час бюро розслідувань м. Полтави проводить перевірку відповідно до вимог ч. 4 ст. 216, ст. 214 КПК України. Крім того, посилався на факт підробки та фальсифікації кримінальних справ відносно нього, при цьому зазначив, що на протязі п`яти років прокуратура не може надати жодного доказу на підтвердження винуватості обвинуваченого, а лише надає клопотання щодо продовження строків його тримання під вартою. Після застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, він не порушував умови зазначеного запобіжного заходу. Доводи прокурора в обґрунтування клопотання про продовження строку тримання під вартою щодо проживання обвинуваченого до взяття під варту у випадкових знайомих ґрунтуються лише на припущеннях. Стосовно постанови Харківського районного суду Харківської області від 07 серпня 2014 року щодо оголошення обвинуваченого у розшук вважає її винесеною з грубим порушенням законодавства України, оскільки обвинувачений 06 серпня 2014 року був затриманий в порядку ст. 208 КПК України і більше трьох діб знаходився в Зміївському відділенні поліції, після чого, 08 серпня 2014 року йому була пред`явлена підозра.

Захисник у судовому засіданні підтримала позицію обвинуваченого, заперечувала проти продовження останньому строків тримання під вартою та просила застосувати відносно нього більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Вислухавши думку сторін кримінального провадження, суд приходить до висновку про необхідність продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 з наступних підстав.

Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 27 жовтня 2017 року відносно ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 26 січня 2018 року. Харківським районним судом Харківської області неодноразово продовжувався запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , останній раз на підставі ухвали Харківського районного суду Харківської області від 14 січня 2019 року до 14 березня 2019 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Вимогами п. 2 ч. 3 ст. 331 КПК України передбачено, що до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 закінчується 14 березня 2019 року.

Згідно вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від слідства та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків та інших учасників судового процесу та інше.

Вимогами ст. 178 КПК України передбачені обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу, зокрема тяжкість покарання, яке загрожує відповідній особі, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків, в тому числі наявність родини та утриманців, наявність постійного місця роботи, наявність судимостей, дотримання обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувались раніше та інші обставини.

Під час обрання відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчим суддею було встановлено існування ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховування підозрюваного від органів досудового розслідування, суду та вчинення іншого кримінального правопорушення.

Характер та фактичні обставини інкримінованих ОСОБА_5 злочинів, свідчать про його суспільну небезпеку. Санкція ч. 2 ст. 190 КК України передбачає в тому числі покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років. Санкція ч. 2 ст. 185 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років. Санкція ч. 3 ст. 185 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до шести років. Санкція ч. 2 ст. 289 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Вирішуючи питання про продовження строків тримання під вартою, суд оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі тяжкість злочинів, які відповідно до ст. 12 КК України відносяться до злочинів середньої тяжкості та тяжких злочинів, суспільну небезпечність злочинів, які інкримінуються обвинуваченому, дані про особу обвинуваченого, які викладені в ухвалі про застосування запобіжного заходу, та вважає, що ризики, передбачені п.п. 1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, які стали підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 доведені прокурором та продовжують існувати. При цьому суд приймає до уваги, що розгляд даного судового провадження не завершений, враховує значну кількість злочинів, що інкримінується обвинуваченому, обвинуваченому інкримінується вчинення злочинів, у тому числі після надходження кримінального провадження до суду та у період іспитового строку за вироком Зміївського районного суду Харківської області від 11 вересня 2017 року, а також ту обставину, що обвинувачений ОСОБА_5 на підставі ухвали Харківського районного суду Харківської області від 07 серпня 2014 року був оголошений у розшук.
У суду відсутні підстави вважати про наявність у ОСОБА_5 постійного місця проживання та міцних соціальних зв`язків, членів родини, з якими він спільно проживає, та інших осіб на його утриманні, обвинувачений не має місця роботи або навчання, судом також не встановлено наявності будь-яких інших зв`язків обвинуваченого з державою.

Суду не надані належні докази, які б свідчили про наявність фактів фальсифікації матеріалів кримінального провадження та безпідставного його оголошення у розшук з грубим порушенням норм КПК України. Таких обставин судом на цей час також не встановлено в ході судового розгляду.
Зазначені обставини у сукупності свідчать про продовження існування ризиків, передбачених п.п.1, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, які стали підставою для обрання запобіжного заходу та виправдовують тримання особи під вартою, а також про неможливість запобігання встановленим ризикам шляхом застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, тому суд вважає доцільним продовжити строк тримання обвинуваченого під вартою строком на шістдесят днів. З підстав викладених вище, суд не вбачає підстав для зміни запобіжного заходу на більш м`який.

Разом з цим, прокурором не обґрунтовано та не доведено наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість незаконно впливати на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 197, 199, 331 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:
У задоволенні клопотання ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на більш м`який відмовити.

Строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 289, ч. 3 ст. 185 КК України продовжити на шістдесят днів до 03 травня 2019 року.

Встановити строк дії ухвали до 03 травня 2019 року.

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1