Справа № 352/1580/18
Провадження № 1-кп/352/240/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2018 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

з участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Івано-Франківську кримінальне провадження з обвинувальним актом внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000083 від 15.02.2018 р. по обвинуваченню :

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , з середньою спеціальною освітою, не одруженого, працюючого неофіційно, українця, громадянина України, військовозобов`язаного, депутатом будь-якої ради не обирався, не судимого, якому пам`ятка про його права та обов`язки вручена, у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ст.ст. 342 ч. 2, 345 ч .2 КК України

в с т а н о в и в :

Підсудний ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вчинив опір працівникам правоохоронного органу, під час виконання ними службових обов`язків. Крім того, підсудний ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, умисно заподіяв працівникам правоохоронного органу побоїв, легких та середньої тяжкості тілесні ушкодження, у зв`язку із виконанням цими працівниками службових обов`язків.

Вказані злочини підсудний вчинив при наступних обставинах:

13.05.2018 року о 08 год. 00 хв. працівники зведеного добового наряду в складі: поліцейського сектору реагування патрульної поліції №1 (далі - СРПП № 1) Тисменицького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області старшого сержанта поліції ОСОБА_7 та інспектора сектору реагування патрульної поліції №3 (далі - СРПП № 3) Тисменицького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області майора поліції ОСОБА_8 , - заступили на охорону громадського порядку по обслуговуванню Лисецької дільниці патрулювання на території Тисменицького району Івано-Франківської області.

Поліцейські ОСОБА_7 та ОСОБА_8 під час несення служби в добовому наряді по здійсненню патрулювання Тисменицького району Івано-Франківської області перебували в форменому одязі, з нагрудними знаками, з підтриманням єдиного однострою та використовували ввірений на час несення служби службовий транспорт автомобіль марки ВАЗ 21099, реєстраційний номер № НОМЕР_1 , з розпізнавальними знаками Національної поліції України.

Таким чином, старший сержант поліції ОСОБА_7 та майор поліції ОСОБА_8 перебували під час виконання службових обов`язків та у відповідності до ст. 2 Закону України «Про Національну поліцію» виконували покладені на поліцію завдання щодо забезпечення публічної безпеки та громадського порядку на території Лисецької дільниці патрулювання Тисменицького району Івано-Франківської області.

13.05.2018 року приблизно о 19 год. 00 хв. під час виконання службових обов`язків поліцейські ОСОБА_7 та ОСОБА_8 від оперативного чергового Тисменицького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області отримали повідомлення про те, що у АДРЕСА_1 , громадянин ОСОБА_9 вчинив сімейний конфлікт із своєю дружиною ОСОБА_10 .

У подальшому, виконуючи свої службові обов`язки та відреагувавши на отримане повідомлення, добовий наряд в складі старшого сержанта поліції ОСОБА_7 та майора поліції ОСОБА_8 , здійснюючи рух на службовому автомобілі марки ВАЗ 21099, реєстраційний № НОМЕР_1 , прибули до господарства ОСОБА_9 , що у АДРЕСА_1 , з метою перевірки інформації, викладеної в повідомленні, де почали спілкуватися із заявником.

В цей час до поліцейського автомобіля марки ВАЗ 210999, реєстраційний номер № НОМЕР_1 , під`їхав автомобіль марки ВАЗ 2121 «Нива», бежевого кольору, під керуванням ОСОБА_11 , жителя смт Єзупіль Тисменицького району Івано-Франківської області, в якому знаходився пасажир ОСОБА_6 , та зупинився позаду поліцейського автомобіля.

Після цього, ОСОБА_6 вийшов із автомобіля марки ВАЗ 2121 «Нива» та направився до службового автомобіля марки ВАЗ 21099, реєстраційний номер № НОМЕР_1 , до якого в цей час підійшов поліцейський ОСОБА_8 , а поліцейський ОСОБА_7 знаходився праворуч позаду вказаного автомобіля.

Далі, ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, почав нецензурно висловлюватися в сторону працівників поліції ОСОБА_8 та ОСОБА_7 . З метою припинення протиправних дій, проведення профілактичної бесіди, поліцейський ОСОБА_8 , перебуваючи в форменому одязі, використовуючи єдиний однострій та знаки розпізнання, вказав ОСОБА_6 про недопустимість вчинення в громадському місці адміністративних правопорушень.

Однак, ОСОБА_6 , не бажаючи виконувати законні вимоги поліцейського, почав поводити себе зухвало, діючи з умислом, спрямованим на вчинення злочинних дій щодо працівників поліції, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, почав в грубій формі ображати поліцейських, під час чого почав своєю правою рукою різко тягнути поліцейського ОСОБА_8 за формений одяг.

В подальшому, ОСОБА_6 , продовжуючи свій злочинний умисел на вчинення злочинних дій щодо працівників поліції, наніс поліцейському ОСОБА_8 кулаками правої та лівої руки два удари в обличчя, а також кулаками правої та лівої руки два удари в область грудної клітки. У зв`язку з цим, поліцейський ОСОБА_8 почав відходити назад і намагався припинити протиправні дії ОСОБА_6 шляхом застосування фізичної сили у вигляді блокування руками рухів останнього. Однак, ОСОБА_6 кулаком правої руки наніс поліцейському ОСОБА_8 ще один удар в область правої кисті.

Поліцейський ОСОБА_7 , з метою надання допомоги та припинення протиправних дій ОСОБА_6 , підбіг до останнього і словесно вимагав від нього припинити протиправні дії відносно працівників поліції.

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_6 , керуючись єдиним злочинним умислом на заподіяння працівникам поліції тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, наніс поліцейському ОСОБА_7 один удар кулаком правої руки в обличчя, після чого своєю правою рукою схопив останнього за великий палець лівої руки й різко викрутив його, від чого поліцейський ОСОБА_7 відчув сильну фізичну біль.

Своїми протиправними діями ОСОБА_6 заподіяв поліцейському ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляді закритого поперечного перелому основи третьої п`ясної кістки та головки п`ятої п`ясної кістки правої китиці, які відносяться до середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, та закритої черепно-мозкової травми із струсом головного мозку, з синцями та саднами в ділянках голови, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що викликали короткочасний розлад здоров`я.
В подальшому, працівник поліції ОСОБА_7 спільно з поліцейським ОСОБА_8 намагалися остаточно припинити злочинні дії ОСОБА_6 .
Однак, ОСОБА_6 , не припиняючи своїх умисних злочинних дій, не реагуючи на зауваження поліцейських, вчинив їм активну фізичну протидію, а саме опирався, відштовхував їх та не давав можливості виконати працівникам поліції їхні службові обов`язки, внаслідок чого поліцейські ОСОБА_7 та ОСОБА_8 застосували до нього заходи фізичного впливу у вигляді загину рук за спину та спеціальний засіб кайданки, після чого на місце події викликали слідчо-оперативну групу та інших працівників поліції Тисменицького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_6 свою вину у вчиненні пред`явлених йому в обвинувальному акті злочинів визнав повністю, в скоєному щиро розкаявся і вибачившись перед потерпілими дав суду показання, в яких повністю підтвердив факт та обставини скоєних ним кримінальних правопорушень вищенаведених у вироку. Підсудний просить суд суворо його не карати та при призначенні покарання врахувати, що всі заподіяні потерпілим збитки ним відшкодовано в повному обсязі в добровільному порядку.

Потерпілі ОСОБА_12 та ОСОБА_7 подали до суду письмові заяви в якій ствердили, що їм повністю відшкодовано спричинену обвинуваченим шкоду, жодних претензій до останнього немають. Просили суд кримінальну справу відносно обвинуваченого розглядати за їх відсутності, не застосовувати суворе покарання до ОСОБА_6 .

Оскільки обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні вину визнав повністю, а також те, що він не оспорює фактичні обставини вказані в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, не наполягає на дослідженні інших доказів, розуміє неможливість в подальшому оскаржувати дані фактичні обставини в апеляційному порядку, а тому відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, дослідження доказів відносно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, судом визнано недоцільним та обмежено обсяг доказів, що підлягають дослідженню, допитом підсудного та дослідженням доказів, які характеризують його особу. Обвинувачений та учасники процесу не заперечували проти обмеженого порядку дослідження доказів, при цьому суд переконався, що останні правильно розуміють зміст ст. 349 КПК України.

Таким чином, аналізуючи здобуті в судовому засіданні докази, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень доведено повністю, а його дії вірно кваліфіковано за ч. 2 ст. 342, ч. 2 ст. 345 КК України, так як він перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вчинив опір працівникам правоохоронного органу, під час виконання ними службових обов`язків. Крім того, підсудний ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, умисно заподіяв працівникам правоохоронного органу побоїв, легких та середньої тяжкості тілесні ушкодження, у зв`язку із виконанням цими працівниками службових обов`язків.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує характер і ступінь суспільної небезпечності скоєних злочинів, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також те, що покарання має бути необхідне і достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів, як і те, що згідно ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

До обтяжуючих відповідальність підсудного обставин суд відносить скоєння ним злочинів перебуваючи в стані алкогольного сп`ягніння.

До пом`якшуючих обставин суд відносить те, що підсудний в скоєному щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочинів, заподіяні злочином потерпілим збитки відшкодував в повному обсязі в добровільному порядку.

Крім того, вирішуючи питання про призначення підсудному покарання, суд приймає до уваги думку потерпілих щодо міри покарання, яку слід призначити підсудному, а також враховує і те, що останній вкрай негативно ставляться до вчиненого, має постійне місце проживання, за яким позитивно характеризується, працюючи займається суспільно-корисною працею, раніше не судимий, на обліку в наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває, має незадовільний стан здоров`я.

З врахуванням всіх вищеперелічених обставин, даних про особу обвинуваченого, суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_6 можливе без ізоляції його від суспільства, а тому призначаючи основне покарання у вигляді позбавлення волі, суд застосовує щодо підсудного норми ст. 75 КК України з встановленням іспитового строку та покладенням обов`язків передбачених ст. 76 КК України. Саме таке покарання суд вважає буде необхідним і достатнім для виправлення, перевиховання та попередження скоєння останнім нових злочинів.

Цивільний позов в даному кримінальному провадженні заявлено не було.

Питання про речові докази та понесені судові витрати по даному кримінальному провадженні, суд вирішує відповідно до вимог ст.ст. 100, 124 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 349, 368-371, 373-374, 395 КПК України, суд,

у х в а л и в :

ОСОБА_6 визнати винним у скоєнні злочинів передбачених ст.ст. 342 ч. 2, 345 ч. 2 КК України та та призначити йому покарання :

-за ст. 342 ч. 2 КК України один рік позбавлення волі;
-за ст. 345 ч. 2 КК України два роки позбавлення волі.
Згідно ст. 70 ч. 1 КК України, остаточно визначити покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням у виді двох років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України, обвинуваченого ОСОБА_6 від відбування призначеного йому судом покарання звільнити з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю один рік.

Згідно ст. 76 КК України, покласти на засудженого ОСОБА_6 обов`язок : періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, попросити пробачення у потерпілих, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Речові докази по даному кримінальному провадженню, а саме службовий автомобіль поліції марки «ВАЗ-210990-20», білого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , шасі № НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію ТЗ НОМЕР_3 , який переданий на зберігання керівнику Тисменицького ВП ГУНП в Івано-Франківській області повернути за приналежністю.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 в користь держави понесені НДЕКЦ при УМВС України в Івано-Франківській області судові витрати на проведення судової автотоварознавчої експертизи за № 4.5-44/18 в сумі 1001 грн.

На вирок протягом 30 днів з моменту його проголошення може бути подана апеляційна скарга до судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області через Тисменицький районний суд.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги, якщо така скарга не буде подана учасниками провадження у вказаний строк. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Копію вироку суду вручити прокурору, захиснику та обвинуваченим негайно після його проголошення.

Головуючий ОСОБА_1