Справа № 514/85/17 Провадження № 1-кп/492/61/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
про повернення обвинувального акту прокурору

11 квітня 2019 року м. Арциз

Арцизький районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

захисника-адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гайдар Чадир-Лунгського району Республіки Молдова, громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ; проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , судимого:

26.05.2016 р. Тарутинським районним судом Одеської області, за ч. 3 ст. 185 КК України, до 3 років 6 місяців позбавлення волі, звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік 6 місяців;

22.09.2016 р. Тарутинським районним судом Одеської області, за ч. 2 ст. 185, ст. 70 КК України, до 3 років 9 місяців позбавлення волі, звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки,

обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 307, ч.ч. 1, 2 ст. 317 КК України,

ВСТАНОВИВ:
30.01.2019 р. до Арцизького районного суду Одеської області з Одеського апеляційного суду надійшло кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 , у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 307, ч.ч. 1, 2 ст. 317 КК України, для здійснення судового провадження у іншому складі суду.Оскільки обставини, з`ясовані судом, від якого надійшло кримінальне провадження, і зроблені ним висновки не мають для суду, до якого воно надійшло, наперед встановленої сили і під час нового судового провадження не враховуються, судове провадження у даному кримінальному провадженні розпочато зі стадії підготовчого судового засідання, яке було призначено ухвалою від 05 лютого 2019 року.

Сторони кримінального провадження в підготовчому судовому засіданні висловили думку про можливість призначення судового розгляду у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 .
Суд, заслухавши думки сторін кримінального провадження, розглянувши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, вважає, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 разом з додатками слід повернути прокурору з наступних підстав.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України суд вправі у підготовчому судовому засіданні прийняти рішення, яким повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу, тобто за наявності таких порушень вимог процесуального закону, які перешкоджають призначенню справи до судового розгляду. Отже, повернення обвинувального акту прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акту вимогам закону, а наявність в ньому таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.
Також, відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. 291 КПК України, яка, в свою чергу, містить вичерпний перелік відомостей, які повинен містити обвинувальний акт і вони є обов`язковими для їх виконання слідчим і прокурором.
Зміст обвинувального акту, порядок його складання та затвердження, а також які документи долучаються до нього визначені ст. 291 КПК України, однак органом досудового розслідування вимоги ст. 291 КПК України виконані не в повному обсязі, у зв`язку з чимобвинувальний акт відносно ОСОБА_5 не відповідає вимогам згаданої норми кримінального процесуального закону.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити відомості про найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство); анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); дату та місце його складення та затвердження.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Крім того, суд наголошує на тому, що Європейський суд з прав людини (далі Суд) у справі «Абрамян проти Росії» від 09 жовтня 2008 року зазначив, що у тексті п/п. «а» п. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі Конвенція), вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (див. рішення від 19 грудня 1989 р. у справі «Камасінскі проти Австрії», №9783/82, п.79). Крім того, Суд нагадує, що положення підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п.1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (див.: рішення від 25 березня 1999 р. у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції» (ВП), №25444/94, п. 52; рішення від 25 липня 2000 р. у справі «Матточіа проти Італії», №23969/94, п. 58; рішення від 20 квітня 2006 р. у справі «І.Н. та інші проти Австрії», №42780/98, п. 34).

Справедливість під час провадження у справі необхідно оцінювати, беручи до уваги розгляд справи в цілому (див. рішення від 1 березня 2001 р. у справі «Даллос проти Угорщини», № 29082/95, п. 47). Крім того, право бути поінформованим про характер і причини обвинувачення потрібно розглядати у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого підпунктом «b» п. 3 ст. 6 Конвенції (див. зазначені рішення у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції», п. 54, а також «Даллос проти Угорщини», п. 47).

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, оскільки в ньому не конкретно незрозуміло та суперечливо викладені обставини, які були встановлені слідчим за результатами досудового розслідування, що суперечить вимогам п.5 ч.2 ст.291 КПК України.

Формулювання обвинувачення повинно складатися з обставин, які свідчать про наявність доведених даних про подію (час, місце, спосіб) кримінального правопорушення, форму вини, мотив і мету його вчинення, обставини, які впливають на ступінь тяжкості кримінального правопорушення тощо.

Правова кваліфікація дій особи в обвинувальному акті повинна містити не тільки посилання на окрему статтю і частину цієї статті кримінального закону, а й точне формулювання у тому числі і об`єктивної сторони та кваліфікуючих ознак конкретного кримінального правопорушення.

Так, зокрема ОСОБА_5 інкримінується незаконне придбання увосени 2014 року, подальше перенесення, виготовлення та зберігання небезпечної наркотичної речовини для особистого вживання та з метою збуту та в подальшому збут цієї наркотичної речовини, а також надання приміщення для вживання наркотичної речовини.

Разом з тим, в обвинувальному акті, орган досудового розслідування, виклав фактичні обставини вчинених злочинів та формулювання обвинувачення у неконкретній та незрозумілій формі, зазначивши спочатку події, які мали місце у 2014 році, надалі виявлення факту вилучення наркотичного засобу 30 червня 2016 року за місцем мешкання обвинуваченого, а в подальшому обставини вчинення інкримінованих обвинуваченому ОСОБА_5 злочинів у 2015 році.

Крім того, в обвинуваченні не вказано, в який час у обвинуваченого виник намір на придбання та зберігання наркотичного засобу з метою особистого вживання та збуту та яку саме кількість наркотичного засобу обвинувачений ОСОБА_5 збув ОСОБА_6 .

Ці обставини вказують на неконкретність та незрозумілість висунутого ОСОБА_5 обвинувачення, що вказувало на необхідність прийняття районним судом під час проведення підготовчого судового засідання заходів, направлених на усунення зазначених недоліків обвинувального акту.

З урахуванням того, що в обвинувальному акті не коректне формулювання обвинувачення в розумінні п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України, а за правилами ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, суд приходить до висновку про наявність обставини, яка перешкоджає судовому розгляду обвинувального акту щодо ОСОБА_5 .
Таким чином, з підстав встановлених судом, обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 не відповідає вимогам п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України.

Отже, з зазначеного випливає, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 не відповідає вище переліченим вимогам КПК України, що позбавляє права обвинуваченого на захист, а тому обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 слід повернути прокурору на підставі п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України.

Керуючись ст. ст. 314, 369 372 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 307, ч.ч. 1, 2 ст. 317 КК України повернути прокурору для усунення виявлених недоліків протягом розумного строку з дня набрання законної сили ухвалою суду про повернення обвинувального акту та отримання обвинувального акту.

Копію наявної ухвали суду негайно направити прокурору.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області через Арцизький районний суд Одеської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом Одеської області.

Суддя

Арцизького районного суду ОСОБА_1