У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 березня 2019 року м. Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Київського апеляційного суду в складі:
головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретар судового засідання ОСОБА_4 ,
розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 29 січня 2019 року,
за участі прокурора ОСОБА_6 , -
В С Т А Н О В И Л А :
Цією ухвалою скаргу ОСОБА_5 на бездіяльність уповноваженої особи Державного бюро розслідувань, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, повернута особі, яка її подала.
Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що зі скарги ОСОБА_5 вбачається, що він оскаржує бездіяльність уповноваженої особи Державного бюро розслідувань щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і згідно інформації, наявної у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Державне бюро розслідувань зареєстроване за адресою: м. Київ, вул. Грушевського, 12/2, тобто у Печерському районі м. Києва, що поза межами територіальної юрисдикції слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва, а тому, посилаючись на приписи п. 2 ч. 2 ст. 304 КПК України, і повернув скаргу особі, яка її подала, як таку, що не підлягає розгляду в Шевченківському районному суді м. Києва.
Не погоджуючись з прийнятим слідчим суддею рішенням, ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу разом з клопотанням про поновлення строків на апеляційне оскарження, мотивувавши його тим, що оскаржуване рішення слідчого судді він- ОСОБА_5 отримав лише 12.02.2019.
В самій же апеляційній скарзі Віннік просить ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 29 січня 2019 року скасувати та постановити нове рішення, яким скерувати матеріали провадження за його скрагою до Шевченківського районного суду м. Києва на новий розгляд.
В обґрунтування апеляційних вимог ОСОБА_5 вказує, що слідчий суддя помилково дійшов висновку щодо дійсного місцезнаходження органу досудового розслідування, оскільки слідче управління Державного бюро розслідувань, що здійснює досудове розслідування, бездіяльність службових осіб яких і є предметом оскарження, знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Симона Петлюри, 15, що знаходиться на території Шевченківського району м. Києва та відноситься за територіальною підсудністю до Шевченківського районного суду м. Києва.
ОСОБА_5 про час та місце розгляду провадження, призначеного на 07, 18 та 25 березня 2019 року після надходження 26 лютого 2019 року до суду апеляційної інстанції матеріалів судового провадження, повідомлявся у спосіб, передбачений кримінальним процесуальним законом.
Вказані повідомлення ОСОБА_5 отримував відповідно 26 лютого, 15 та 22 березня 2019 року.
А тому, не дивлячись на зміст заяви ОСОБА_5 , викладеної в апеляційній скарзі щодо розгляду провадження у його присутності, колегія суддів вважає за можливе розглянути провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_5 у його відсутність на дотримання приписів ст. 422 КПК України.
Заслухавши доповідь головуючого судді, пояснення прокурора про ґрунтовність ухвали слідчого судді про повернення скарги ОСОБА_5 , дослідивши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги з додатками та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення слідчого судді, колегія суддів дійшла до наступного.
Як указують приписи п. 3 ч. 2 ст. 395 КПК України, апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення, на чому наголошується в ч. 3 ст. 395 КПК України.
З матеріалів провадження за скаргою видно, що оспорювана ухвала слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва постановлена 29 січня 2019 року у порядку ст. 304 КПК України без виклику осіб, копія якої направлена ОСОБА_5 , згідно супровідного листа, - 01 лютого 2019 року, а фактично згідно штемпеля відправлення та відстеження відправлення Укрпошти - 05 лютого 2019 року, у той час як ОСОБА_5 її отримав - 12 лютого 2019 року, а оскаржив - 18 лютого 2019 року, у зв
?язку з чим колегія суддів вважає, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вирішенню не підлягає, оскільки апеляційна скарга подана у строки, передбачені ч. 2 ст. 395 КПК України, з урахуванням положень ч. 3 вказаного процесуального закону.
Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржено бездіяльність слідчого, прокурора яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 304 КПК України, скарга повертається, якщо вона не підлягає розгляду в цьому суді.
Як видно з матеріалів провадження за скаргою, ОСОБА_5 подав до Шевченківського районного суду м. Києва скаргу на бездіяльність службових осіб Державного бюро розслідувань, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою від 25 січня 2019 року, що зареєстрована за № В-454 від 25 січня 2019 року.
Рішення про повернення скарги ОСОБА_5 слідчий суддя мотивував тим, що згідно інформації, наявної у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Державне бюро розслідувань зареєстроване за адресою: м. Київ, вул. Грушевського, 12/2, тобто у Печерському районі м. Києва, що поза межами територіальної юрисдикції слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва, а тому, посилаючись на п. 2 ч. 2 ст. 304 КПК України, і повернув скаргу особі, яка її подала, як таку, що не підлягає розгляду в Шевченківському районному суді м. Києва.

Проте, з таким висновком слідчого судді колегія суддів не може погодитися, з огляду на наступне.

Положеннями ч. 1 ст. 306 КПК України визначено, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цієї глави.

Приписами ч. 7 ст. 100, ч. 2 ст. 132, ч. 1 ст. 184, ч. 1 ст. 192, ч. 2 ст. 199, ч. 1 ст. 201, ч. 3 ст. 244, ч. 10 ст. 290 КПК України задекларовано, що судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування здійснюється слідчим суддею суду першої інстанції, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.
А тому, з урахуванням положень ч. 6 ст. 9 КПК України, правильним є застосування зазначеного права й до розгляду клопотань, територіальна підсудність щодо яких прямо не визначена процесуальним законом, зокрема ч. 1 ст. 306, ч. 3 ст. 234 КПК України тощо.

Відповідно до ч. 1 ст. 38 КПК України, органом досудового розслідування є:

1) слідчі підрозділи:

а) органів Національної поліції;

б) органів безпеки;

в) органів, що здійснюють контроль за додержанням податкового законодавства; г) органів державного бюро розслідувань;

ґ) органів Державної кримінально-виконавчої служби України;

2) підрозділ детективів, підрозділ внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України.

Тобто, органом досудового розслідування в конкретному кримінальному провадженні є не сам правоохоронний орган, до складу якого входить відповідний підрозділ, а його підрозділ - управління, відділ, визначений у ч. 1 ст. 38 КПК України.

Згідно ч. 1 ст. 9 Закону України Про Державне бюро розслідувань, систему Державного бюро розслідувань складають: центральний апарат, територіальні органи, спеціальні підрозділи, навчальні заклади та науково-дослідні установи.

У складі Державного бюро розслідувань діють слідчі, оперативні та інші підрозділи.

Організаційну структуру Державного бюро розслідувань затверджує Директор Державного бюро розслідувань за погодженням із Кабінетом Міністрів України.

Частина 5 вказаної статті визначає, що територіальні органи Державного бюро розслідувань є юридичними особами, мають самостійний баланс, рахунки в органах Державної казначейської служби України, печатку із зображенням Державного Герба України і своїм найменуванням.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України № 938-р від 13 грудня 2018 року Про погодження затвердження організаційної структури Державного бюро розслідувань, відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України Про Державне бюро розслідувань, було погоджено пропозицію Держаного бюро розслідувань щодо затвердження організаційної структури зазначеного Бюро.

Таким чином, структуру Державного бюро розслідувань утворюють: центральний апарат, сім територіальних управлінь, Академія та Науково-дослідний інститут.

До центрального апарату Державного бюро розслідувань входять 15 управлінь та 4 самостійних відділів.

Територіальні управління, яке визначено Законом України Про Державне бюро розслідувань, розташовані у містах: Львів, Хмельницький, Миколаїв, Мелітополь, Полтава, Краматорськ та Київ.

До наявної інформації на офіційному сайті Державного бюро розслідувань, фактичне місце знаходження центрального апарату Державного бюро розслідувань: м. Київ, вул. Симона Петлюри, 15, що територіально відноситься до юрисдикції Шевченківського району м. Києва.

Отже, оскільки судовий контроль у кримінальному провадженні здійснюється слідчим суддею суду першої інстанції, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, на думку колегії суддів, слідчий суддя дійшов помилкового висновку про те, що скарга ОСОБА_5 не підлягає розгляду Шевченківським районним судом м. Києва, а тому, ухвала слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 29 січня 2019 року про повернення скарги ОСОБА_5 , як такої, що не підлягає розгляду в цьому суді, - підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду скарги у суді першої інстанції.

За викладеним, апеляційна скарга ОСОБА_5 підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 29 січня 2019 року, якою скарга ОСОБА_5 на бездіяльність уповноваженої особи Державного бюро розслідувань, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, повернута особі, яка її подала, скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

С У Д Д І:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3