Провадження № 1-кс/201/7677/2018
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2018р. Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого слідчого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у м. Дніпрі скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого в ОВС першого СВ СУ прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 від 21.11.2018р. про закриття кримінального провадження № 0001488 від 16.11.2017р.,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 05.12.2018р. звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська із відповідною скаргою, в якій просить слідчого суддю скасувати постанову слідчого в ОВС першого СВ СУ прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 від 21.11.2018р. про закриття кримінального провадження № 0001488 від 16.11.2017р., у зв`язку з тим, що слідчим при проведенні досудового розслідування не було вчинено жодних слідчих дій, що і стало підставою для винесення вищезазначеної незаконної та передчасної постанови.

Згідно протоколу автоматичного визначення слідчого судді від 05.12.2018р. скарга передана в провадження слідчого судді ОСОБА_1 06.12.2018р.
Дата розгляду скарги була призначена на 10.12.2018р. з урахуванням того, що конвойний дивізіон здійснює доставку осіб, що тримаються під вартою, отримавши виклик до суду за два повних дні, крім того, 07.12.2018р. (п,ятницю) доставка осіб, що тримаються під вартою, до суду не проводиться, а 08 та 09 грудня 2018р. були вихідними днями.
ОСОБА_3 10.12.2018р., будучи доставленим до суду, надав суду заяву, в якій просив скаргу задовольнити та розглядати скаргу за його відсутності та без фіксації судового процесу технічними засобами.

Прокурор відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 також 10.12.2018р. надав заяву, в якій просив відмовити у задоволенні скарги та розглядати її за його відсутності та без фіксації судового процесу технічними засобами, що відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.

У зв`язку з вищезазначеними заявами, враховуючи положення ч. 6 ст. 9 КПК України, суд вважає за необхідне застосувати загальні засади кримінального провадження, передбачені ст. 28 КПК України та розглянути дану скаргу без участі скаржника та представника прокуратури Дніпропетровської області, з метою прийняття процесуального рішення по ній в розумні строки.

Розгляд скарги відбувався без фіксації судового процесу технічними засобами відповідно до положень ст. 107 КПК України та поданих до суду двох заяв від 10.12.2018р.

Суд, дослідивши матеріали скарги та надані матеріали кримінального провадження № 0001488, вважає, що в задоволенні скарги слід відмовити.

В ході судового розгляду було встановлено, що постановою слідчого в особливо важливих справах першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 від 21.11.2018р. кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001488 від 16.11.2017р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України, за фактом службової недбалості слідчого в ОВС 1 СВ СУ прокуратури області ОСОБА_6 під час розслідування та закриття кримінального провадження № 0000394 щодо вчинення службовими особами Ленінського РВ ДМУ, СУ ГУМВС України в Дніпропетровській області злочину, передбаченого ст. 364 КК України, було закрито у зв`язку з відсутністю події кримінального правопорушення, на підставі ч. 1 п. 2 ст. 284 КПК України.

Обґрунтовуючи підстави для закриття кримінального провадження, слідчий зазначив про те, що під час проведеного досудового розслідування не встановлено достатніх даних, які б вказували на те, що своїми діями слідчий ОСОБА_6 спричинив наслідки у вигляді майнової шкоди ОСОБА_3 або будь яким іншим особам.

Більш того, під час проведення досудового розслідування в діях ОСОБА_6 встановлено відсутність суб`єктивної сторони кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

На підставі ч. 3 ст. 284 КПК України, слідчий приймає постанову про закриття кримінального провадження з підстав передбачених пунктами 1, 2, 4 частини першої цієї статті, якщо в цьому кримінальному провадженні жодній особі не повідомлялось про підозру.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України постанова слідчого, прокурора складається у тому числі з мотивувальної частини, яка повинна містити: відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

Аналізуючи вищевикладене, судом встановлено, що вимоги даних норм закону слідчим при винесені оскаржуваної постанови порушені не були, а прийняте ним рішення обґрунтовано належним чином, оскільки винесено за результатами здійснення досудового розслідування, в ході якого було проведено повну та всебічну перевірку фактів, які стосувалися обставин, викладених у заяві захисника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_3 щодо вчинення кримінального правопорушення слідчим першого слідчого відділу прокуратури області ОСОБА_6 під час проведення досудового розслідування кримінального провадження № 0000394.

Так, з матеріалів кримінального провадження № 0001488, вбачається, що допитаний у справі як свідок ОСОБА_6 пояснив, що ним проводилось досудове розслідування у кримінальному проваджені № 0000394 від 28.05.2014р. за ст. 364 ч. 1 КК України за фактом зловживання службовим становищем службовими особами Ленінського РВ ДМУ, СУ ГУМВС України в Дніпропетровській області у кримінальній справі № 67091352.

Так, досудовим розслідування встановлено, що 12.06.2009р. кримінальну справу №67091352 прийнято до провадження СУ ГУМВС України в Дніпропетровській області. Згідно заяви про кримінальне правопорушення слідчий ОСОБА_8 здійснила фальсифікацію та підміну речових доказів, таких як протокол проведення відтворення обстановки та обставин події за участю обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_9 , відеозапису проведення вказаної слідчої дії, склала неправдивий обвинувальний висновок.

Призначеною в ході досудового розслідування службовою перевіркою встановлено, що 22.05.2009р. СВ Ленінського РВ ГУМВС України в Дніпропетровської області порушено кримінальну справу № 67091352 за п.1 ч. 2 ст. 115 КК України за фактом умисного вбивства двох осіб. 26.05.2009р. за підозрою у скоєнні злочину в порядку ст. 115 КПК України (в редакції 1960р.) затримано ОСОБА_9 та ОСОБА_3 , яким 28.05.2009р. пред`явлено обвинувачення за ознаками складу злочину, передбаченого п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України.

17.11.2009р. ОСОБА_9 і ОСОБА_3 пред`явлено обвинувачення в кінцевій редакції за ст. ст. 187 ч.4, 115 ч.2 п.п.1, 6, 12 і 304 КК України, а 19.11.2009р. кримінальну справу № 67091352 направлено прокурору Дніпропетровської області для затвердження обвинувального висновку і в порядку ст. 232 КПК України (в редакції 1960р.) направлення до апеляційного суду Дніпропетровській області.

Апеляційним судом Дніпропетровської області винесено вирок, згідно якого ОСОБА_3 визнано винним у скоєнні злочинів, передбачених ст.ст. 187 ч.4, 115 ч.2 п. 1,6,12 КК України і призначено покарання у вигляді позбавлення волі довічно, з конфіскацією всього особистого майна. ОСОБА_9 визнано винним у скоєнні злочинів, передбачених ст.ст. 187 ч,4, 115 ч.2 п. 1,6,12 КК України і призначено покарання у вигляді 12 років позбавлення волі, врахувати час перебування під вартою з 26.05.2009р.

Кримінальна справа № 67091352 на додаткове розслідування не поверталась. Будь яких порушень з боку співробітників міліції, під час службової перевірки не встановлено.

Допитана в якості свідка слідча ОСОБА_8 показала, що у 2009 році працювала на посаді слідчого СУ ГУМВС відділу розслідування злочинів скоєних проти життя та здоров`я особи. 16.10.2009р. нею було прийнято до провадження кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_9 та ОСОБА_3 за ознаками злочину передбаченого п. п. 1, 6 и 12 ч. 2 ст. 115 КК України. Вказана кримінальна справа надійшла з СВ Ленінського РВ ГУМВС України в Дніпропетровської області, яке в подальшому було в порядку ст. 225 КПК України (1960р.) направлено до прокуратури Дніпропетровської області для затвердження обвинувального висновку та направлення кримінальної справи до суду. На момент прийняття свідком до провадження вказаної кримінальної справи більшість слідчих дій з обвинуваченими та свідками було проведено слідчим СВ ОСОБА_10 в тому числі відтворення обстановки обставин події за участю обвинувачених. До прийняття в провадження кримінальну справу розслідував слідчий СВ Ленінського РВ ГУМВС України в Дніпропетровської області ОСОБА_11 та слідчий СУ ГУМВС України в Дніпропетровської області ОСОБА_12 .

З приводу доведеності вини підозрюваних свідок показала, що матеріали, які доказували вину обвинувачених були прийняті до уваги, в тому числі покази обвинувачених. Було перевірено версії, щодо не причетності їх до скоєного вищевказаного злочину. Крім того обвинувальний висновок за обвинуваченням ОСОБА_9 та ОСОБА_3 був затверджений прокурором Дніпропетровської області.

Хто проводив відеозапис відтворення обстановки обставин події за участю обвинувачених не пам`ятає, більш за все це був експерт НДЄКЦ Ленінського РВ, внаслідок яких причин відеозапис слідчих дій виявився не придатний до перегляду свідку не відомо. Про проведення повторного відтворення обстановки та обставин події у зв`язку з незгодою обвинувачених з викладеними результатами в первинному протоколі вказаної слідчої дії, клопотання не заявлялись.

Вироком колегії суддів судової палати по кримінальним справами апеляційного суду Дніпропетровської області від 22.06.2010р. визнано винними ОСОБА_3 та ОСОБА_9 у скоєнні ними злочинів, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 115 КК України. Крім того, в ході судового розгляду встановлено, що доводи підсудних ОСОБА_3 та ОСОБА_9 про те. що покази на досудовому слідстві вони давали під фізичним та психічним впливом з боку працівників міліції необґрунтовані. З матеріалів справи вбачається, що покази вони давали неодноразово, в присутності захисників, такі які вважали за необхідне, підтверджували їх під час проведення очних ставок, відтвореннях обстановки та обставин подій за їх участі, а також в судовому засіданні. Жодних скарг, заяв від них на дій працівників міліції не надходило. Свідок ОСОБА_13 , працюючий начальником карного розшуку Ленінського РВ ГУМВС України в Дніпропетровської області показав, що обидва підсудних одразу зізнались у скоєному, хоча й перекладали вину один на одного, показали місце, куди викинули топор, кирпи та інші предмети, де вони в подальшому й були виявлені, місце де спалювався одяг. При відтвореннях обстановки та обставин подій кожен з них все пояснював самостійно. Жодного впливу на ОСОБА_3 та ОСОБА_9 не здійснювалось ні на початку слідства, ні в подальшому. Аналогічні покази в ході судового розгляду дав свідок ОСОБА_14 .

Крім того, за фактом застосування незаконних заходів фізичного та психічного впливу з боку працівників міліції 14.06.2010р. помічником прокурора Ленінського району м. Дніпропетровська ОСОБА_15 було винесено постанову про відмову в порушенні кримінальної справи, доводи підсудних ОСОБА_3 та ОСОБА_9 про давання ними в ході досудового розслідування визнавальних показів під впливом та тиском працівників міліції не знайшли свого підтвердження.

У справі проведено огляд матеріалів кримінального провадження № 0000394. В ході ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, встановлено, що до матеріалів останнього долучено копії документів (судові рішення, допити свідків, тощо), які були підставою для винесення вироку відносно ОСОБА_3

Допитаний повторно у кримінальному провадженні ОСОБА_16 повідомив, що проведення досудового розслідування кримінального провадження ним здійснювалось відповідно до вимог КПК України та порушень він закону не допускав. Злочину щодо службової недбалості не вчиняв.

Допитаний у справі, як потерпілий, ОСОБА_3 пояснив, що злочину пов`язаного з вбивством двох осіб, за яке він відбуває довічне покарання, не вчиняв. Службовою недбалістю слідчого йому спричинено майнову шкоду у сумі 10 млн. грн. Ці кошти потерпілий міг би заробити у продовж останніх трьох років, у разі перебування у на волі.

Отже, проаналізувавши та оцінивши зібрані в ході досудового розслідування докази, слідчий суддя погоджується з висновком слідчого щодо відсутності в діях слідчого прокуратури ОСОБА_6 ознак складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України, оскільки в ході досудового розслідування не було встановлено жодного доказу, який би вказував на наявність будь-яких незаконних дій слідчого прокуратури ОСОБА_6 , зокрема даних, які б вказували на те, що своїми діями слідчий ОСОБА_6 спричинив наслідки у вигляді майнової шкоди ОСОБА_3 або будь яким іншим особам, у зв`язку із чим, постанова слідчого про закриття даного кримінального провадження є законною, обґрунтованою та такою, що прийнята на підставі допустимих та належних доказів, які здобуті без будь-яких порушень чинного кримінального процесуального законодавства, що в свою чергу дозволяє покласти їх в основу постанови про закриття кримінального провадження.
Крім цього, ознайомившись з матеріалами кримінального провадження, слід також зазначити, що слідчим під час досудового розслідування було здійснено всі процесуальні та слідчі дії, проведення яких є можливим для об`єктивного, всебічного та неупередженого розслідування даного кримінального провадження, що дозволяє прийняти законне рішення за результатами проведеного досудового розслідування.

При цьому, у своїй скарзі сам ОСОБА_3 , вказуючи про неповноту досудового розслідування, не зазначає які конкретно процесуальні або слідчі дії не було проведено слідчим у даному кримінальному провадженні, що вказує на безпідставність тверджень останнього щодо незаконності постанови про закриття кримінального провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Таким чином, приймаючи до уваги вищевикладене, а також у зв`язку з необґрунтованістю доводів скаржника, які не знайшли свого підтвердження, як в ході досудового розслідування кримінального провадження № 0001488, так і у судовому засіданні під час розгляду даної скарги, суд вважає, що у задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого в ОВС першого СВ СУ прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 від 21.11.2018р. про закриття кримінального провадження № 0001488 від 16.11.2017р., слід відмовити.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 107, 284, 303-307, 318-380 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого в ОВС першого СВ СУ прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 від 21.11.2018р. про закриття кримінального провадження № 0001488 від 16.11.2017р. відмовити.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти діб з дня отримання копії даної ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1