Справа № 729/1256/17 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/440/19
Категорія - в порядку надання міжнародної правової допомоги Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2019 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові в залі суду матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою представника Міністерства юстиції України заступника директора Департаменту начальника Управління міжнародної правової допомоги Департаменту міжнародного права ОСОБА_7 на ухвалу Бобровицького районного суду Чернігівського області від 28 лютого 2019 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку Балашихінського міського суду Московськовської області від 06 липня 2016 року у відповідність із законодавством України, яким ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджено за вчинення злочинів, передбачених ч.3 ст. 30, ч.5 ст. 228.1, ч.3 ст. 30, ч.5 ст.228.1, ч.3 ст.30, п.п. «а,г» ч.4 ст. 228.1 КК Російської Федерації,-

В С Т А Н О В И Л А:

До Бобровицького районного суду Чернігівської області надійшло клопотання Міністерства юстиції України, в якому його уповноважений представник просить: визначити статті, частини статей КК України, якими передбачена відповідальність за кримінальні правопорушення, у вчиненні яких ОСОБА_8 визнано винним вироком Балашихінського міського суду Московської області від 06.07.2016 року, визначити строк позбавлення волі, що підлягає відбуванню засудженим на підставі вказаного вироку, розгляд клопотання у судовому засіданні просив проводити без участі представника Міністерства юстиції України.

Ухвалою Бобровицького районного суду Чернігівської області від 28 лютого 2019 року відмовлено у задоволенні вказаного клопотання.

Своє рішення суддя мотивував тим, що речовини - предмети злочину, за який ОСОБА_8 засуджений 06.07.2016 року вироком Балашихінського міського суду Московської області, на час ухвалення цього вироку не були включені до Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 року. З матеріалів наданих Міністерством юстиції України до клопотання та зроблених судом запитів неможливо встановити, чи є кримінально караним діяння на території України, а тому задовольнити клопотання з зазначених підстав не виявляється можливим, оскільки на території України вказані речовини не визнавались наркотичними засобами.

В апеляційній скарзі представник Міністерства юстиції України ОСОБА_7 просить поновити строк звернення з апеляційною скаргою, як такий що пропущений з поважних причин (рішення постановлене за відсутності особи та його копія отримана через тривалий час) та скасувати вищезазначену ухвалу районного суду та постановити нову ухвалу, розглянувши по суті клопотання про приведення вироку Балашихінського міського суду Московської області від 06.07.2016 року щодо громадянина України ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відповідність із законодавством України.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що згідно з інформацією, наданою Державною службою України з лікарських засобів та контролю за наркотиками (далі - Держлікслужба), встановлено, що хімічна речовина N-метилефедрон є новою дизайнерською речовиною, похідною групи фенетиламінів.

Згідно абзацу 8 примітки до Списку №2 Таблиці І «Особливо небезпечні психотропні речовини, обіг яких заборонено» Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 № 770 (далі Перелік), до цього списку також включаються:похідні групи фенетиламінів (крім лікарських засобів, у тому числі активних фармацевтичних інгредієнтів, що містять похідні групи фенетиламінів) та перелічених у ньому психотропних речовин (якщо вони окремо не включені) у разі, коли існування таких похідних можливе (за винятком похідних, які вже включені як самостійні позиції до переліку). Тому, речовина N-метилефедрон згідно Переліку внесена до особливо небезпечних психотропних речовин і підлягає всім заходам контролю, визначеним чинним законодавством.

Відсутність найменування у Переліку наркотичних речовин, що містять у своєму складі похідне N-метилефедрону та N-(1-карбамоїл-2-етилпропіл)-1-пентил-1Н-індазол-3-карбоксаміду, не може слугувати підставою для звільнення осіб, пов`язаних з незаконним оборотом (розповсюдженням) такої речовини, від кримінальної відповідальності.

Оскільки речовини, які були предметом злочинів, - є похідними наркотичної речовини, дії засудженого ОСОБА_8 , за які його засуджено в Російській Федерації, є караними відповідно до статей 15, 307 Кримінального кодексу України.

Разом з тим, у разі, якщо Суд прийшов до висновку про неможливість розгляду клопотання по суті та приведення вироку російського суду у відповідність до законодавства України на підставі наданих Мін`юстом документів, суд мав можливість зобов`язати Мін`юст витребувати у російської сторони додаткову інформацію, у тому числі щодо речовини, яка була предметом злочину та досліджувалась на стадії досудового слідства, її детальну хімічну формулу для більш глибокого дослідження тощо, однак, суд прийняв рішення не дочекавшись відповіді.

Також, апелянт звертає увагу, що КПК України взагалі не передбачає можливості відмови суду у приведенні вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України згідно клопотання Мін`юсту, поданого на підставі статті 609 КПК України, а рішення суду порушує права засудженої особи.

Відповідно до статті 15 Закону України «Про міжнародні договори України» чинні міжнародні договори України підлягають сумлінному дотриманню Україною відповідно до норм міжнародного права.

Враховуючи вищевикладене, відмова суду у задоволенні клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку у відповідність до законодавства України - є істотним порушенням вимог кримінального процесуального законодавства, і створює загрозу для порушення положень міжнародного договору України.

Автор апеляційної скарги до суду не з?явився, просив розглянути справу в його відсутності.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, який частково підтримав апеляційну скаргу та просив скасувати ухвалу суду першої інстанції у зв?язку з неповнотою судового розгляду і справу направити на новий судовий розгляд, перевіривши матеріали клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду Російської Федерації у відповідність із законодавством України та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу представника Міністерства юстиції України слід залишити без задоволення, з таких підстав.

Представник Міністерства юстиції України не був присутнім в засіданні суду першої інстанції та копію ухвали отримав засобами поштового зв`язку, тому це може бути визнане як поважна причина пропуску строку на апеляційне оскарження, а тому клопотання про поновлення строку для подачі апеляційної скарги підлягає задоволенню.

З матеріалів клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду Російської Федерації у відповідність із законодавством України вбачається те, що ОСОБА_8 засуджено вироком Балашихінського міського суду Московської області від 06.07.2016 року до 10 років позбавлення волі за вчинення злочинів, передбачених ч.3 ст. 30, ч.5 ст. 228.1, ч.3 ст. 30, ч.5 ст.228.1, ч.3 ст.30, п.п. «а,г» ч.4 ст. 228.1 Кримінального кодексу Російської Федерації (замах на незаконний збут наркотичних засобів, вчинений організованою групою, в особливо великому розмірі та замах на незаконний збут наркотичних засобів, вчинений організованою групою у великому розмірі.

Відповідно до вироку Балашихінського міського суду Московської області від 06.07.2016 року предметом злочину були наркотичні речовини, що містять похідні N-метилефедрону та N-(1-карбамоїл-2-етилпропіл)-1-пентил-1Н-індазол-3-карбоксаміду, які рішенням уряду Російської Федерації включені до переліку наркотичних засобів, сильнодіючих речовин і прекурсорів, входять до Списку наркотичних засобів, психотропних речовин та їх прекурсорів, обіг яких в Російській Федерації заборонений.

Стаття 307 КК України, передбачає відповідальність за незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення, пересилання чи збут наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів. Диспозиція статті є бланкетною і відсилає до інших законів та підзаконних актів, в яких прописано, які саме речовини є наркотичними, сильнодіючими, їх прекурсорами, обіг яких забороняється і за яких умов.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» наркотичними засобами є - речовини природні чи синтетичні, препарати, рослини, включені до Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів.

Постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 року затверджено перелік наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів.

Зазначений перелік наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів сформовано у таблицях та списках.

При цьому предмет злочину - наркотичні речовини, що містять похідні N-метилефедрону та N-(1-карбамоїл-2-етилпропіл)-1-пентил-1Н-індазол-3-карбоксаміду, які входять до Списку наркотичних засобів, психотропних речовин та їх прекурсорів, обіг яких в Російській Федерації заборонений, не міститься в Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, сформованих у таблицях та списках, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 року.

Перевіркою матеріалів клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду Російської Федерації у відповідність із законодавством України колегію суддів встановлено те, що районним судом направлялось запити до Державної служби України з лікарських засобів та контролю за наркотиками, з відповіді якої вбачається, що похідне N-метилефедрону та похідне N-(1-карбамоїл-2-етилпропіл)-1-пентил-1Н-індазол-3-карбоксаміду це загальні назви сполук та можуть включати декілька речовин, що є похідними N-метилефедрону та N-(1-карбамоїл-2-етилпропіл)-1-пентил-1Н-індазол-3-карбоксаміду, надати більш точну інформацію можливо лише у разі надходження відомостей щодо того, які саме речовини розглядаються як похідні вищевказаних сполук, із зазначенням їх назв, у тому числі хімічних згідно з класифікацією IUPAC.

17.10.2018 задоволено клопотання прокурора та направлено запит до Міністерства юстиції України для подальшого звернення до компетентних органів Російської Федерації щодо питань: з яких саме речовин, вилучених у ОСОБА_8 та по яким проведені відповідні хімічні експертизи, визначені похідні N-метилефедрона та N(1-карбамоїл-2-етилпропіл)-1-пентіл-1Н-індазол-3-карбоксаміда, їх назви, у тому числі хімічні згідно з класифікацією IUPAC.

Станом на 28.02.2019 від Міністерства юстиції України на адресу суду належної відповіді не надходило.

Колегія суддів відхиляє як необґрунтовану вимогу автора апеляційної скарги та прокурора про скасування ухвали місцевого суду у зв?язку з неповнотою, на думку прокурора, розгляду справи. Відповідно до ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання сторонами їх правових позицій. Прокурор в даному випадку запропонував повернути справу на новий судовий розгляд, аби суд у новому складі сам проводив збір доказів, що є неприпустимим. Докази повинні подаватись суду сторонами кримінального провадження.

Колегія суддів відхиляє вимогу автора апеляційної скарги в тій частині, що суду пропонується самостійно зробити висновок про належність речовин, за збут яких засуджений ОСОБА_8 до аналогів психотропних речовин. У відповідності до ст. 1 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», аналогами наркотичних засобів і психотропних речовин, є заборонені до обігу на території України синтетичні речовини, не включені до Переліку наркотичних засобів… Вказане, на думку колегії суддів означає, що забороні аналоги наркотичних або психотропних засобів повинні бути прописані в нормативних актах. Судді не мають спеціальних знань для того, щоб зробити висновок, про який просить автор апеляційної скарги, а будь-яких письмових підтверджень на користь апелянта суду першої і апеляційної інстанцій не надано.

Таким чином, на думку колегії суддів, ухвала районного суду є цілком законною і обґрунтованою і постановити інше рішення місцевий суд не мав підстав.

Колегія суддів звертає увагу на те, що ст.610 КПК України прямо не передбачає відмови судом в задоволенні клопотання у разі, якщо надані стороною докази не дають підстав для його задоволення. Відповідно до ст. 9 КПК України у разі, якщо положення кримінального процесуального кодексу неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, суд застосовує загальні засади кримінального провадження. В даному випадку суд застосував аналогію закону ст. 603 КПК України, яка передбачає можливість відмови в задоволенні клопотання щодо вироку іноземної держави. Тому посилання місцевого суду на ст. 603 КПК в судовому рішенні не являється тим порушенням, яке тягне за собою обов`язкове скасування судового рішення.

При цьому апеляційний суд враховує і вимоги резолютивної частини апеляційної скарги представника Міністерства юстиції України, який просить привести у відповідність вирок Бобровицького районного суду Чернігівського області від 28 лютого 2019 року, якого фактично не існує, хоча як слідує із вступної і мотивувальної частини скарги її автор фактично має на увазі вирок Балашихінського міського суду Московської області РФ, а тому колегія суддів вважає це опискою, яка не змінює суті всієї скарги.

З огляду на викладене, колегія судді приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу представника Міністерства юстиції України ОСОБА_7 необхідно залишити без задоволення.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції щодо розгляду клопотання Міністерства юстиції України є законним та обґрунтованим, у зв`язку з чим не вбачає підстав для його скасування чи зміни.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407-409, 419, 602, 610 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Поновити представнику Міністерства юстиції України ОСОБА_7 строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу представника Міністерства юстиції України ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Бобровицького районного суду Чернігівського області від 28 лютого 2019 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку Балашихінського міського суду Московської області від 06 липня 2016 року у відповідність із законодавством України, яким ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджено за вчинення злочинів, передбачених ч.3 ст. 30, ч.5 ст. 228.1, ч.3 ст. 30, ч.5 ст.228.1, ч.3 ст.30, п.п. «а,г» ч.4 ст. 228.1 КК Російської Федерації - без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня проголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4