Справа № 697/2688/18
Провадження № 1-кс/697/151/2019
У Х В А Л А
Іменем України
13 березня 2019 року

Слідчий суддя Канівського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_1

з участю: секретаря с/з ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

слідчого СВ Канівського ВП Золотоніського ВП ГУ НП в Черкаській області ОСОБА_4

підозрюваної ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ст.слідчого СВ Канівського ВП Золотоніського ВП ГУ НП в Черкаській області ОСОБА_4 , погодженого з прокурором Канівського відділу Золотоніської місцевої прокуратури ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Київ, українки, громадянки України, з середньою спеціальною освітою, зареєстрованої по АДРЕСА_1 , проживаючої по АДРЕСА_2 , не одруженої, не працюючої, не судимої,

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.186 КК України,

за матеріалами кримінального провадження № 0000685,

ВСТАНОВИВ:

07.03.2019 ст.слідчий Канівського ВП Золотоніського ВП ГУ НП в Черкаській області за погодженням з прокурором Канівського відділу Золотоніської місцевої прокуратури звернувся до слідчого судді Канівського міськрайонного суду Черкаської області з клопотанням про обрання підозрюваній ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

У клопотанні зазначено, що 18.11.2018, близько 12 год. 00 хв., ОСОБА_5 , знаходячись поруч із магазином «Центральний» по вул. Енергетиків, 2-А в м. Каневі, Черкаської області, переслідуючи ціль відкритого викрадення чужого майна, діючи умисно, в ході спілкуванні із ОСОБА_8 , схопила руками за її пакунок та ривком відкрито заволоділа ним, таким чином ОСОБА_5 заволоділа майном потерпілої ОСОБА_8 , а саме гаманцем, вартістю 200 грн., грошовими коштами в сумі 136 грн. та лікарськими засобами, а саме таблетками «Нітрогліцерин» у кількості 40 шт., вартістю згідно висновку судової товарознавчої експертизи №10/825 від 18.12.2018 7, 67 грн., таблетками «Ко-Пренесса 8мг/2,5мг» в кількості 30 шт., вартістю згідно висновку судової товарознавчої експертизи №10/825 від 18.12.2018 187,38 грн., маззю «КРЕМГЕН» (KREMGEN) 30 грамів, вартістю згідно висновку судової товарознавчої експертизи №10/825 від 18.12.2018 102,31 грн., таблетками «Валідол-Дарниця» в кількості 10 шт., вартістю згідно висновку судової товарознавчої експертизи №10/825 від 18.12.2018 4,14 грн., а всього майна на загальну суму 637,5 грн., чим спричинила потерпілій ОСОБА_8 матеріальних збитків на зазначену суму.

Відомості про дане кримінальне правопорушення 19.11.2018 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000685 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.186 КК України.

06.02.2019 ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.186 КК України.

06.03.2019 постановою старшого слідчого СВ Канівського відділення поліції Золотоніського відділу поліції ГУ Національної поліції в Черкаській області ОСОБА_4 підозрювану ОСОБА_5 оголошено в розшук.

11.03.2019 ухвалою слідчого судді Канівського міськрайонного суду надано дозвіл на затримання ОСОБА_5 з метою приводу його для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Строк дії ухвали про дозвіл на затримання з метою приводу для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою встановлено до 11.09.2019.

12.03.2019 о 13 год. 35 хв. ОСОБА_5 було затримано в порядку ст.191 КПК України.

Слідчий суддя перевірив надані матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, у рамках якого було подано клопотання, дослідивши надані докази, заслухавши думку прокурора, слідчого, підозрювану ОСОБА_5 , встановив, що надані слідчим та прокурором докази доводять обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваною вказаного кримінального правопорушення.

Клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відповідає вимогам ст.ст. 183,184 КПК України.

Слідчий просить обрати підозрюваній ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою, пояснивши, що вина ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.186 КК України підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: даними протоколу допиту потерпілої ОСОБА_8 , даними протоколу огляду предметів від 04.12.2018, даними висновку судової товарознавчої експертизи №10/825 від 18.12.2018.

Прокурор дане клопотання підтримав та зазначив, що підозрювана ОСОБА_5 вчинила середньої тяжкості кримінальне правопорушення, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до чотирьох років. Підозрюваній ОСОБА_5 повних 55 років, не одружена, ніде не працює, міцних соціальних зв`язків, а також законних джерел засобів до існування не має, за місцем реєстрації не проживає. Вищевказані факти, вказують на те, що підозрювана ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування, прокурора та суду, що в свою чергу унеможливлює забезпечення швидкого, повного та неупередженого розгляду кримінального провадження у розумний строк та виконання останнім обов`язків покладених на нього кримінальним процесуальним законодавством. Вказане свідчить про те, що у діях ОСОБА_5 наявний ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме переховування від органів досудового розслідування та/або суду, а також підозрювана ОСОБА_5 може продовжувати вчиняти інші кримінальні правопорушення, тобто у діях ОСОБА_5 наявний ризик, передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України.

Підозрювана ОСОБА_5 у судовому засіданні підтвердила причетність до вказаного кримінального правопорушення, наміру переховуватись від слідства та суду в неї немає, а тому вона та її захисник ОСОБА_6 просить застосувати запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

Заслухавши думку прокурора, пояснення підозрюваної та її захисника, вивчивши клопотання та дослідивши додані до нього докази, суд приходить до наступного висновку.

У відповідності до вимог ст. 177 КПК України - метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Підставами застосування запобіжного заходу є обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризику (ризиків), перелік яких встановлено пунктами 1 - 5 ч. 1ст. 177 КПК.

У відповідності до ст.176 КПК України запобіжними заходами є: особисте зобов`язання; особиста порука; застава; домашній арешт; тримання під вартою.

Слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Як зазначено у ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років;

За положеннями постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства» від 25.04.2003 року №4запобіжні заходи застосовується за наявності підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений буде намагатись ухилятися від слідства або суду, перешкоджати встановленню істини по кримінальній справі або продовжити злочинну діяльність, а також для забезпечення виконання процесуальних рішень. Разом з тим взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом, у зв`язку з чим такий обирається лише за наявності підстав вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи можуть не забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, що випливають норм КПК України, і його належної поведінки.

При цьому, Верховним Судом України роз`яснено, що обов`язковою умовою взяття під варту (виходячи з його правової природи) має бути обґрунтована впевненість судді в тому, що більш м`які запобіжні заходи можуть не забезпечити належної поведінки підозрюваного внаслідок відсутності у останнього постійного місця проживання, зловживання спиртними напоями чи вживання наркотичних засобів, продовження вчинення злочинів, підтримання соціальних зв`язків негативного характеру, порушення умов запобіжного характеру, не пов`язаного з позбавленням волі.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під- вартою , суд враховує вимоги п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; вік та стан здоров`я обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; його репутація; майновий стан обвинуваченого; наявність судимостей; розмір майнової шкоди, у завданні якої обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до правової позиції, викладеної у п. 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі «Марченко проти України», при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Запобіжні заходи - це заходи забезпечення кримінального провадження, застосування яких супроводжується обмеженням конституційних прав і свобод осіб, які підозрюються у вчиненні кримінальних правопорушень. Ці обмеження стосуються свободи пересування та вільного вибору місця перебування. Система запобіжних заходів закріплена у ч.1 ст. 176 КПК України.

У відповідності до вимог ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється на засадах верховенства права з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 5 Конвенції (правова позиція ЄСПЛ, викладена у п. 60 рішення від 06.11.2008 у справі «Єлоєв проти України») після спливу певного проміжку часу (досудового розслідування, судового розгляду) навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а тому суду в разі задоволення клопотання про обрання або продовження терміну застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно чітко зазначити у судовому рішенні про наявність іншої підстави (підстав) або ризику, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК. Обмеження розгляду клопотання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи є порушенням вимог п. 4 ст. 5 Конвенції (п. 85 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011).

Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 вчинила злочин середньої тяжкості, має постійне зареєстроване місце проживання, раніше не судима, запевняє, що від слідства та суду не буде переховуватися та не має наміру вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Згідно з п. «с» ч.1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Враховуючи вищенаведене, слідчий суддя дійшов до переконання про відсутність підстав для обрання найбільш суворого запобіжного заходу у виді взяття під варту внаслідок відсутності фактичних даних, які б свідчили про те, що інші більш м`які запобіжні заходи можуть не забезпечити належну поведінку підозрюваної та виконання ним процесуальних обов`язків, передбачених КПК України.

Отже, оскільки прокурором доведено обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої ст. 194 КПК України, але не доведено обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, у задоволенні клопотання про обрання відносно підозрюваної ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою слід відмовити.

Згідно зі ст.181 КПК України домашній арешт полягає у забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Домашній арешт може бути застосований до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчинені злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі.

При обранні вказаного запобіжного заходу, слідчий суддя враховує обставини, зазначені у ст. 178 КПК України, а саме: тяжкість скоєного правопорушення, наявність постійного місця проживання, відсутність судимостей.

Приймаючи до уваги вищенаведене та фактичні обставини справи, слідчий суддя вважає, що відносно підозрюваної ОСОБА_5 слід обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту .

Разом з тим, слідчий суддя вважає, що з врахуванням особи підозрюваної, наявна достатність підстав для покладення на ОСОБА_5 обов`язків, визначених ст. 194 КПК України, а саме:

1) прибувати до слідчого, прокурора або суду на їх першу вимогу;

Керуючись ст. ст. 177, 178, 181, 186, 193, 194, 196, 197, 205, 309, 392, 395 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання ст.слідчого СВ Канівського ВП Золотоніського ВП ГУ НП в Черкаській області ОСОБА_4 про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 - відмовити.

Застосувати до підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Київ, українки, громадянки України, з середньою спеціальною освітою, зареєстрованої по АДРЕСА_1 , проживаючої по АДРЕСА_2 , не одруженої, не працюючої, не судимої - запобіжний захід у виді домашнього арешту строком на 60 діб, без застосування електронного засобу контролю.

Покласти на підозрювану ОСОБА_5 відповідно до ч.5 ст.194 КПК України наступні процесуальні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

Строк дії даної ухвали про тримання під домашнім арештом визначити по 12 травня 2019 року.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту відносно підозрюваної ОСОБА_5 передати для виконання до Канівського ВП Золотоніського ВП ГУ НП в Черкаській області.

Роз`яснити підозрюваній ОСОБА_5 , що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за її поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому вона перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на них зобов`язань.

Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Черкаської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Канівського

міськрайонного суду /підпис/ ОСОБА_1

Згідно з оригіналом: оригінал зберігається при матеріалах справи № 697/2688/18

Слідчий суддя Канівського

міськрайонного суду ОСОБА_1