Справа № 308/4442/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 квітня 2019 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором ОСОБА_4 , про арешт майна, -

встановив:

Досудовим розслідуванням встановлено, що 17 квітня 2019 року близько 23.52 години надійшло повідомлення від працівників прикордонної служби КПП «Ужгород», про те, що під час перетину державного кордону на ділянці «виїзд з України», за адресою: м. Ужгород, вул. Собранецька, в м. Ужгороді, при перевірці транспортного засобу марки «Opel Vivaro», д.н.з. НОМЕР_1 , синього кольору, VIN- НОМЕР_2 , за кермом якого перебував гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виникла підозра, щодо внесення змін у номерне позначення кузова.

За даним фактом 18.04.2019 року Ужгородським ВП ГУНП в Закарпатській області було розпочато розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України.

18 квітня 2019 року в ході огляду місця події, вилучено транспортний засіб марки «Opel Vivaro», д.н.з. НОМЕР_1 , синього кольору, VIN- НОМЕР_2 , який поміщено на штраф майданчик Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області, за адресою: м. Ужгород, вул. Гагаріна, 10 «а» та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 .

Слідчий зазначає, що вилучений в ході проведення огляду місця автомобіль є предметом кримінального правопорушення, на яких збереглися сліди злочину, для їх подальшого детального огляду та проведення експертних досліджень та судових експертиз (інженерно-транспортної експертизи та трасологічної експертизи номерних позначень кузова та двигуна), що неможливо без вказаного транспортного засобу, тому, з метою унеможливити розпоряджатися власнику вказаним автомобілем, їх ремонту до проведення необхідних експертиз, а потерпілою стороною може бути заявлений цивільний позов, про відшкодування моральних та матеріальних витрат.

Клопотання мотивоване тим, що вищевказаний транспортний засіб марки «Opel Vivaro», д.н.з. НОМЕР_1 , синього кольору, VIN- НОМЕР_2 , зберіг на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а також є безпосереднім знаряддям кримінально правопорушення, є достатні підстави вважати, що він відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України та є речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні. У органу досудового розслідування наявні підстави для застосування в межах досудового розслідування вказаного кримінального провадження одного з видів заходів забезпечення кримінального провадження, передбаченого п. 7 ч. 1 ст. 131 КПК України, а саме арешту майна. У зв`язку чим, слідчий просить накласти арешт на транспортний засіб марки «Opel Vivaro», д.н.з. НОМЕР_1 , синього кольору, VIN- НОМЕР_2 , який згідно свідоцтва про реєстрацію вказаного транспортного засобу серії НОМЕР_3 , належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу серії НОМЕР_3 . Заборонити власнику ОСОБА_5 чи іншим користувачам, ким би вони не були, розпоряджатись та користуватись вказаним в п. 1 прохальної частини цього клопотання транспортним засобом.

У судове засідання слідчий не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі.

Власник майна в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду клопотання був належним чином повідомлений слідчим.

На підставі ч. 1 ст. 172 КПК України, слідчий суддя вважає можливим розглянути клопотання без його участі.

Згідно з ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.1ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Відповідно до ч.2ст.170 КПК України: арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Клопотання слідчого мотивоване тим, що вилучене майно відповідає критеріям, зазначеним у ч.1ст.98 КПК України.
У відповідності до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
У відповідності до ч.5 ст.171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
Як вбачається з матеріалів клопотання, Ужгородським відділом поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001200 від 18.04.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України.

Згідно протоколу огляду місця події від 18.04.2019року (а.с.6-7), вилучено транспортний засіб марки «Opel Vivaro», д.н.з. НОМЕР_1 , синього кольору, VIN- НОМЕР_2 , який поміщено на штраф майданчик Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області, за адресою: м. Ужгород, вул. Гагаріна, 10 «а» та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 .

18.04.2019 року старшим слідчим СВ Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області капітаном поліції ОСОБА_3 винесено постанову, якою транспортний засіб марки «Opel Vivaro», д.н.з. НОМЕР_1 , синього кольору, VIN- НОМЕР_2 та свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу серії НОМЕР_3 визнано речовими доказами в кримінальному провадженні №0001200 від 18.04.2019 року.(а.с.11)

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 транспортний засіб марки «Opel Vivaro», д.н.з. НОМЕР_1 , синього кольору, VIN- НОМЕР_2 належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . (а.с.12)

У відповідності до ч.2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.
У відповідності до ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3 1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Таким чином, потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, а також те, що може бути виконане завдання арешту, передбаченого ч. 1 ст. 170 КПК України, тобто запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження з метою забезпечення збереження речових доказів, задля захисту особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорони прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження.
У відповідності до ч.11 ст.170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Дослідивши матеріали клопотання, враховуючи те, що слідчим доведено те, що транспортний засіб марки «Opel Vivaro», д.н.з. НОМЕР_1 , синього кольору, VIN- НОМЕР_2 , відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України, має важливе значення у кримінальному провадженні, є речовим доказом у даному кримінальному провадженні, арешт майна зумовлений необхідністю проведення ряду судових експертиз. Також слідчим, на виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України, доведено слідчому судді необхідність такого арешту майна з метою збереження речових доказів. Однак, слідчим не доведена необхідність накладення арешту на свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу серії НОМЕР_3 . Відтак, слідчий суддя приходить до висновку про часткове задоволення даного клопотання.

Керуючись ст. ст. 2, 7, 98, 132, 170-173, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,-
ухвалив:

Накласти арешт на транспортний засіб марки «Opel Vivaro», д.н.з. НОМЕР_1 , синього кольору, VIN- НОМЕР_2 , який згідно свідоцтва про реєстрацію вказаного транспортного засобу серії НОМЕР_3 , належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заборонивши власнику чи іншим користувачам розпоряджатися та користуватися вказаним транспортним засобом.

В іншій частині клопотання відмовити.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1