Справа № 495/5249/18
№ провадження 1-кс/495/2426/2019
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2019 року м. Білгород - Дністровський

Слідчий суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Білгород-Дністровському клопотання прокурора Білгород-Дністровської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту, -
В С Т А Н О В И В:
24.04.2019 року прокурор Білгород-Дністровської місцевої прокуратури ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з клопотанням про накладення арешту.
В клопотанні зазначено, що в провадженні СВ Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області знаходяться матеріали досудового розслідування, внесеного 06.06.2018 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000108 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України, за фактом зловживання службовим становищем посадовими особами Затоківської селищної ради при розпорядженні земельною ділянкою комунальної власності.

В ході досудового розслідування установлено, що заочним рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду від 14.10.2014 у справі № 495/5054/14-ц визнано за ОСОБА_4 право власності на магазин літ. «А» площею 26,7 кв.м., розташований по АДРЕСА_1 .

В подальшому між Затоківською селищною радою та ОСОБА_4 13.10.2015 укладено договір оренди земельної ділянки площею 0,0201 га для будівництва та обслуговування будівель торгівлі по АДРЕСА_1 , кадастровий номер: :02:011:0092, посвідченого приватним нотаріусом Білгород-Дністровського міського нотаріального округу ОСОБА_5 , зареєстрованого у Державному реєстру речових прав на нерухоме майно згідно рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 13.10.2015 № 25266350 (РНОНМ 03, номер запису про інше речове право: 11591462).

В подальшому згідно договору купівлі-продажу, укладеного 12.07.2017 між Затоківською селищною радою та ОСОБА_4 , посвідченого приватним нотаріусом Білгород-Дністровського міського нотаріального округу ОСОБА_6 , зареєстрованого у Державному реєстру речових прав на нерухоме майно згідно рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 12.07.2017 № 36113858 (РНОНМ 03, номер запису про право власності: 21360117), земельну ділянку площею 0,0201 га для будівництва та обслуговування будівель торгівлі по АДРЕСА_1 , кадастровий номер: :02:011:0092, передано у власність ОСОБА_4 .

Далі, згідно договору купівлі-продажу, укладеного 25.07.2017 між ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , посвідченого приватним нотаріусом Білгород-Дністровського міського нотаріального округу ОСОБА_5 , зареєстрованого у Державному реєстру речових прав на нерухоме майно згідно рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 25.07.2017 № 36300273 (РНОНМ 03, номер запису про право власності: 21550566), земельну ділянку площею 0,0201 га для будівництва та обслуговування будівель торгівлі по АДРЕСА_1 , кадастровий номер: :02:011:0092, передано у власність ОСОБА_7 .

Зазначена земельна ділянка та готельний комплекс є предметом кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 197-1 КК України. З метою недопустимості подальшої передачі будь кому в оренду, переоформлення (перереєстрації) до з`ясування всіх обставин скоєння кримінального правопорушення, що в подальшому ускладнить встановлення істини та проведення необхідних слідчих дій, та подальшого виведення земельної ділянки з державної власності в даному випадку розумним та співрозмірним обмеженню права користування буде накладення арешту на майно.

Необхідність арешту нерухомого майна полягає у забезпеченні унеможливлення ОСОБА_7 або будь-якими іншими особами здійснити перереєстрацію нерухомого майна та земельної ділянки, попередження подальшої забудови земельної ділянки або здійснення реконструкції нерухомого майна.

Земельна ділянка, а також здійснене на ній будівництво, містять докази вчинення злочину, що вбачається з протоколу огляду місця події від 20.06.2018.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 131 КПК України одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.
На підставі наведеного слідчий просить задовольнити дане клопотання.
В судове засідання прокурор не з`явився, надав заяву у якій просить дане клопотання розглядати за його відсутності, зазначив також, що клопотання підтримує.
Власник майна, на яке прокурор просить накласти арешт, у судове засідання не зявився, про день та час розгляду клопотання повідомлений, причини неявки суду невідомі.
Вивчивши матеріали клопотання, вважаю, що клопотання підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у
підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди .
Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна. Однак, такі обставини судом не встановлено та прокурором не доведено.
Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності є непорушним.
З урахуванням того, що арешт земельної ділянки площею 0,0201 га для будівництва та обслуговування будівель торгівлі по АДРЕСА_1 , кадастровий номер: :02:011:0092, може призвести до необґрунтованого порушення конституційних прав його власника, що є неприпустимим, вважаю, що клопотання підлягає задоволенню лише в частині заборони відчуження зазначеної земельної ділянки, з метою збереження її як речового доказу у кримінальному провадженні № 0000108.
Керуючись ст. ст. 170, 172, 173 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:
Клопотання прокурора Білгород-Дністровської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту задовольнити частково.
Накласти арешт, у вигляді заборони відчуження на земельну ділянку, площею 0,0201 га для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, по АДРЕСА_1 , кадастровий номер: :02:011:0092, для збереження її як речового доказу в кримінальному провадженні №0000108.

В решті вимог відмовити у задоволенні.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області протягом п`яти діб з дня проголошення.

Слідчий суддя