Справа № 462/1618/19
У Х В А Л А

18 березня 2019 року Слідчий суддя Залізничного районного суду міста Львова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого Залізничного ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 про арешт майна,

В С Т А Н О В И В:

10.01.2019 року внесено відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000121 та розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

Старший слідчий Залізничного ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором, звернулася до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно, покликаючись на те, що 03.01.2019 року, близько 17.00 год., ОСОБА_4 , перебуваючи на зупинці громадського транспорту, що по вул. Городоцькій, 116 у м. Львові, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), з корисливих мотивів, з метою власного збагачення за рахунок злочинної діяльності, усвідомлюючи що за його діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає, шляхом вільного доступу, з лівої зовнішньої кишені куртки потерпілого ОСОБА_5 , таємно викрав мобільний телефон марки «Нuawei Р Smart», чорного кольору, який згідно довідки про визначення вартості від 14.03.2019 року складає 3200 грн., в середині якого знаходилась сім карта оператора мобільного зв`язку «Київстар», вартістю 100 гривень, на рахунку якої були грошові кошти у сумі 40 грн., чохол вартістю 300 грн, тим самим заподіявши потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 3640 гривень.

В подальшому ОСОБА_4 викраденими речами розпорядився на власний розсуд, здавши викрадений телефон в ломбард, а сім карту оператора мобільного зв`язку «Київстар» та чохол викинув у смітник.

15.03.2019 року в ході досудового розслідування слідчим СВ Залізничного ВП ГУ НП у Львівській області допитано в якості свідка ОСОБА_6 , який повідомив, що 01.02.2019 року він зайшов у ломбард «Скарбниця», який знаходиться неподалік ринку «Привокзальний», оскільки хотів купити собі мобільний телефон. В даному ломбарді він купив мобільний телефон Huawei P Smart, чорного кольору, НОМЕР_1 , НОМЕР_2 за суму 3300 грн., про що у нього є квитанція та чек. Після чого вставив свою сім карту НОМЕР_3 та користувався телефоном. 15.03.2019 р. ОСОБА_6 був запрошений працівниками поліції в Залізничний ВП ГУ НП у Львівській області для з`ясування обставин.

15.03.2019 року слідчим СВ Залізничного ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_7 проведено огляд місці події, під час якого було виявлено та вилучено: мобільний телефон марки Huawei P Smart,чорного кольору, НОМЕР_1 , НОМЕР_2 .

15.03.2019 року старшим слідчим СВ Залізничного ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 вказаний мобільний телефон визнано речовим доказом, про що винесено постанову.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

У випадку, передбаченому пунктом 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПУ України.

З метою забезпечення збереження речового доказу, який є предметом вчинення даного та пов`язаного з ним кримінального правопорушення, для подальшого проведення експертиз та слідчих (розшукових) дій, з метою з`ясування обставин, що мають значення для даного кримінального провадження, виникла необхідність у накладенні арешту на дане майно, яке вилучено 15.03.2019 року під час огляду місця події.

Слідчий суддя постановив провести розгляд клопотання без старшого слідчого Залізничного ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 , яка подала до суду заяву про розгляд клопотання у її відсутність та у відсутність власника майна ОСОБА_5 , оскільки їх неявка не перешкоджає розгляду клопотання.

Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення .

Згідно із вимогами ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.170 КПК України - арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно із вимогами ч.3 ст.170 КПК України - у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Оскільки досудовим слідством встановлено, що мобільний телефон «Huawei P Smart», чорного кольору, НОМЕР_1 , НОМЕР_2 є предметом вчинення кримінального правопорушення, може бути використаний як доказ факту і обставин вчинення кримінального правопорушення, його визнано речовим доказом, відповідно до постанови слідчого від 15.03.2019 року, а тому аналізуючи матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що є всі підстави вважати, що даний мобільний телефон відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, а відтак для уникнення можливості його приховування, пошкодження, псування, втрати, знищення, відчуження, необхідно накласти на нього арешт.
Керуючись ст. 170-173 КПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на речовий доказ у кримінальному провадженні № 0000121 від 10.01.2019 року, а саме: мобільний телефон марки «Huawei P Smart», чорного кольору, НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , який був вилучений 15.03.2019 року під час огляду місця події у ОСОБА_6 .

Контроль за виконанням ухвали покласти на старшого слідчого Залізничного ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 .

На ухвалу може бути подана апеляція безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом 5 діб з моменту її оголошення.

Слідчий суддя:

Оригінал ухвали.