Сарненський районний суд
____________________________________________________________________
Справа № 571/1358/18
Провадження № 1-кп/572/122/19
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 лютого 2019 року м.Сарни

Сарненський районний суд Рівненської області

під головуванням судді - ОСОБА_1

при секретареві - ОСОБА_2

з участю прокурора - ОСОБА_3

особа, яка вчинила суспільно-небезпечне діяння - ОСОБА_4

захисника - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сарни в залі суду клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, не судимого, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.05.2018 року за № 0000231 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,-

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_4 в листопаді місяці 2017 року, з метою збагачення за рахунок викрадення чужого майна, будучи переконаним, що його дії не будуть помічені власником та сторонніми особами, знявши металеву скобу із вхідних дверей проник всередину будинку, який знаходиться по АДРЕСА_2 та належить ОСОБА_6 , звідки умисно, таємно, з корисливих мотивів, викрав ручну сокиру вартістю 225,00 (двісті двадцять п`ять) гривень 00 копійок, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальний збиток на вказану суму. Викрадене майно привласнив та розпорядився ним на власний розсуд.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у таємному викрадені чужого майна (крадіжці), поєднаному з проникненням у житло, чим вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.185 КК України

Звернувшись до суду з клопотанням про застосування примусових заходів медичного характеру, слідчий СВ Рокитнівського ВП Сарненського ВП ГУНП України в Рівненській області ОСОБА_7 , просить прийняти рішення про застосування до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусових заходів медичного характеру у вигляді поміщення до психіатричного закладу із звичайним наглядом, посилаючись на те, що в діях ОСОБА_4 є ознаки кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.185 КК України. Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи № 135/18 від 18.06.2018 року ОСОБА_4 на момент вчинення ним суспільно-небезпечного діяння страждав на хронічне психічне захворювання, що позбавляло його здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Прокурор в судовому засіданні клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом відносно ОСОБА_4 підтримав та просив його задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у клопотанні.

ОСОБА_4 підтримує дане клопотання.

Захисник ОСОБА_5 , в судовому засіданні не заперечував щодо застосування відносно ОСОБА_4 примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом, що забезпечить його належне лікування, належний нагляд за ним та контроль за його поведінкою.

Суд, заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, встановив наступне.

Згідно ст. 19 Закону України "Про психіатричну допомогу", примусові заходи медичного характеру застосовуються за рішенням суду у випадках та в порядку, встановлених Кримінальним, Кримінальним процесуальним кодексами України, цим Законом та іншими законами.

Статтею 513 КПК України передбачено, що під час постановлення ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру суд з`ясовує: чи мало місце суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення; чи вчинено це суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення особою; чи вчинила ця особа суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення у стані неосудності; чи не захворіла ця особа після вчинення кримінального правопорушення на психічну хворобу, яка виключає застосування покарання; чи слід застосовувати до цієї особи примусові заходи медичного характеру і якщо слід, то які.

Обставини вчинення ОСОБА_4 суспільно-небезпечного діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, підтверджуються сукупністю досліджених безпосередньо у судовому засіданні доказів.

ОСОБА_4 суду пояснив, що в листопаді місяці 2017 року, з метою збагачення за рахунок викрадення чужого майна, будучи переконаним, що його дії не будуть помічені власником та сторонніми особами, знявши металеву скобу із вхідних дверей проник всередину будинку, який знаходиться по АДРЕСА_2 та належить ОСОБА_6 , звідки умисно, таємно, з корисливих мотивів, викрав ручну сокиру.

Судом було досліджено протокол огляду місця події та ілюстративні таблиці до нього від 08.05.2018 (а.с.13-14).

Протокол огляду сокири та фотобаблиці до неї (а.с.23-23).

Згідно характеристики ОСОБА_4 за місцем проживання характеризується позитивно (а.с.38а).

З довідки про склад сім`ї ОСОБА_4 не працює проживає один (а.с.39)

Згідно довідок виданих поліклінічним відділенням Цибульський на обліку в лікаря- психіатра та лікаря-нарколога перебуває (а.с.43).

згідно висновку судово-психіатричної експертизи №135/18 від 18.06.2018 року ОСОБА_4 на момент вчинення інкрімінованого йому діяння страждав на хронічне психічне захворювання, що позбавляло його здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними та страждає алкогольною залежністю (а.с.61-64) .

Оцінюючи досліджені під час судового розгляду даного клопотання докази, суд визнає їх належними, допустимими та достовірними, а сукупність зібраних доказів достатніми та взаємозв`язаними між собою та приходить до висновку, що факт скоєння ОСОБА_4 суспільно-небезпечного діяння, що містить ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, доведено повністю.

Частиною 1 ст.503 КПК України регламентовано, що кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється за наявності достатніх підстав вважати, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння, передбачене законом України про кримінальну відповідальність, у стані неосудності.

Пленум Верховного Суду України у п. 3 Постанови № 7 від 03 червня 2005 року "Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування" роз`яснив, що примусові заходи медичного характеру мають застосовуватися лише за наявності у справі обґрунтованого висновку експертів-психіатрів про те, що особа страждає на психічну хворобу чи має інший психічний розлад, які зумовлюють її неосудність і викликають потребу в застосуванні щодо неї таких заходів.

Отже, ОСОБА_4 потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричної установи із звичайним наглядом.

Таким чином, у судовому засіданні встановлена неосудність ОСОБА_4 на момент вчинення ним суспільно небезпечного діяння, оскільки він не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. За своїм психічним станом на теперішній час ОСОБА_4 також не може усвідомлювати свої дії та керувати ними, а тому відповідно до ч.2 ст.19 КК України ОСОБА_4 не підлягає кримінальній відповідальності.

Згідно ст. 93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом, зокрема до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння.

У відповідності до вимог ст.ст. 19, 94 КК України до осіб, визнаних судом неосудними, залежно від характеру і тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння та ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб може бути застосована госпіталізація до психіатричних закладів із звичайним, посиленим чи суворим наглядом або їм може бути надана у примусовому порядку амбулаторна психіатрична допомога.

Госпіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння потребує тримання у психіатричному закладі і лікування у примусовому порядку.

Згідно ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.185 КК України відносяться до тяжких злочинів.

Таким чином, суд приходить до висновку, що суспільно небезпечне діяння, яке підпадає під ознаки діянь, передбачених ч.3 ст.185 КК України, мало місце і вчинене ОСОБА_4 в стані неосудності, який за своїм психічним станом і характером суспільно небезпечного діяння потребує застосування примусових заходів медичного характеру, оскільки залишається небезпечним для себе та оточуючих осіб, в зв`язку з чим з метою обов`язкового лікування та запобігання вчинення останнім суспільно небезпечних діянь слід застосувати до ОСОБА_4 примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Питання про речові докази суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 93,94 КК України, ст.ст. 503,512,513 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :
Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

До набрання ухвалою законної сили обрати ОСОБА_4 запобіжний захід у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

Речові докази : сокиру, яка передана на зберігання власнику ОСОБА_6 повернути власнику ОСОБА_6 ;

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга в Рівненський апеляційний суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня її проголошення через Сарненський районний суд.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали.

Суддя ОСОБА_1