Справа № 191/2470/18
Провадження № 1-кп/191/173/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2019 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засідання в залі суду м.Синельникове Дніпропетровської області кримінальне провадження №0000724 від 27 квітня 2018 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м.Запоріжжя, громадянина України, освіта

базова загальна середня, не одруженого, не працюючого, не маючого постійного місця проживання, раніше судимого:

- 13 травня 2009 року Шевченківським районним судом м.Запоріжжя за ч.2 ст.186, ч.2 ст.121, ст.71 КК України до 8 років 3 місяців 12 днів позбавлення волі;

- 29 листопада 2011 року Комунарським районним судом м.Запоріжжя за ч.2 ст.389, ч.4 ст.70 КК України до 8 років 3 місяців позбавлення волі;

- 07 вересня 2018 року Орджонікідзевським районним судом м.Запоріжжня за ч.1 ст.125, ч.1 ст.71 КК України до 1 року 11 місяців 25 днів позбавлення волі,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.259 КК України,-

за участю прокурора ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В :

27 квітня 2018 року о 01-31 годин ОСОБА_3 , перебуваючи в залі очікування пасажирів «ст.Синельникове-1» Придніпровської залізниці, розташованої за адресою: Дніпропетровська область, м.Синельникове, вул.Виконкомівська,60-а, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи небезпечні наслідки у вигляді поширення неправдивих відомостей, що створюють обстановку загального страху і невпевненості, може породити паніку, а тим самим порушує безпеку суспільства та бажаючи їх настання, посягаючи на громадську безпеку, з власного мобільного телефону «Samsung», у якому знаходилась сім-картка оператора «Київстар» абонентським номером НОМЕР_1 , умисно зателефонував на спеціальну лінію оператора «102» ГУНП в Дніпропетровській обласні та повідомив неправдиву інформацію про замінування залізничного вокзалу «станції Синельникове-1», що знаходиться по вул.Виконкомівська,60-а в м.Синельникове Дніпропетровської області. При цьому ОСОБА_3 розумів, що поширена ним завідомо неправдива інформація, на яку відбулося відповідне реагування правоохоронних органів, загрожує загибеллю людей та іншими тяжкими наслідками.
Умисні дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.259 України як завідомо неправдиве повідомлення про підготовку вибуху, що загрожує загибеллю людей чи іншими тяжкими наслідками.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.259 КК України, визнав частково і пояснив, що 27 квітня 2018 року він був затриманий працівниками поліції у зв`язку з тим, що перебував у розшуку по іншому кримінальному провадженню. Він повертався до м.Запоріжжя, однак поїхав через м.Синельникове Дніпропетровської області, де у нічний час потягів до м.Запоріжжя не було. Тоді він спитав у ОСОБА_6 де можливо купити спитні напої, на що вона взяла у нього гроші і сама їх купила. Він випив спиртних напоїв приблизно 100 грамів, оскільки до цього вже випивав, і заснув на лавці в приміщенні в залі очікування пасажирів «ст.Синельникове-1» Придніпровської залізниці. Що відбувалося далі не пам`ятає. До цього часу він дійсно з власного мобільного телефону зателефонував на спеціальну лінію оператора «102» ГУНП в Дніпропетровській обласні та повідомив неправдиву інформацію про замінування залізничного вокзалу «станції Синельникове-1», однак це було зроблено на вимогу працівників поліції. Особисто він умислу на скоєння злочину не мав. Хто саме його змушував телефонувати йому невідомо.
Винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.259 КК України, підтверджується наступними доказами:

-показаннями свідка ОСОБА_7 , яка у судовому засіданні пояснила, що вона працює начальником станції Синельникове-1. 27 квітня 2018 року в нічний час доби їй зателефонував черговий по станції і повідомив, що був дзвінок від органів поліції про замінування залізничного вокзалу. Вона відразу приїхала до вокзалу і почали евакуйовувати пасажирів із зали очікування. Приїхали працівники поліції, які показали їй фото підозрюваної особи, яка повідомила про замінування вокзалу. В подальшому вона перебувала перед приміщенням вокзалу на вулиці з метою обмеження входу пасажирів до приміщення. Обличчя затриманої особи вона не бачила. Чула, що начальник цивільної оборони повідомив, що впізнав чоловіка;

-показаннями свідка ОСОБА_8 , яка у судовому засіданні пояснила, що вона працює прибиральницею на ст.Синельникове-1. 27 квітня 2018 року у нічний час доби їй зателефонувала чергова по вокзалу і повідомила, що приміщення вокзалу заміновано. Вона разом зі співробітниками стала виводити пасажирів із зали очікування. Потім приїхала поліція, яка затримала чоловіка, який по мобільному телефону повідомив про замінування вокзалу. Чоловік сидів разом з жінкою;

-показаннями свідка ОСОБА_9 , які аналогічні показанням свідка ОСОБА_8 ;

-аналогічними показаннями свідка ОСОБА_10 , яка також додала, що вона разом з працівниками поліції знайшли підозрювану особу, яка повідомила по телефону про замінування приміщення вокзалу. Ця особа схожа на обвинуваченого ОСОБА_3 ;

-показаннями свідка ОСОБА_6 , яка у судовому засіданні пояснила, що вона разом з обвинуваченим ОСОБА_3 випили пляшку горілки на території ст.Синельникове-1. Потім ОСОБА_3 вдарив її і наказав іти до зали очікування. Вона прийшла до зали очікування приміщення вокзалу ст.Синельникове-1 і заснула. Приблизно через 1,5 години вона побачила біля себе ОСОБА_3 , який спав. Вона підійшла попросити цигарку, однак він не проснувся. Тоді вона зібралася виходити на вулицю, однак була затримана працівниками поліції. При ній ОСОБА_3 нікому не телефонував;

-показаннями свідка ОСОБА_11 , який зазначив, що на даний час погано памяатє обставини подій, однак підтвердив факт того, що він дійсно чув як обвинувачений ОСОБА_3 телефонував до поліції і повідомив про замінування приміщення вокзалу;

-витягом з єдиного реєстру досудових розслідувань №0000724, з якого вбачається, що 27 квітня 2018 року до ЄРДР внесено інформацію про те, що до Синельниківського ВП надійшов лист начальника Управління СБУ у Дніпропетровській області про проведені заходи щодо подій 27 квітня 2018 року, а саме про те, що 27 квітня 2018 року о 01-30 годин не встановлена особа неправдиво повідомила до служби «102» про підготовку до вибуху ст.Синельникове-1 Придніпровської залізниці (т.2 а.с.1);

-протоколом огляду місця події від 27 квітня 2018/ року зали очікування залізничного вокзалу ст.Синельникове-1 у м.Синельникове Дніпропетровської області, в ході якого сторонніх предметів не було виявлено та вилучено (т.2 а.с.14-16);

-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 27 квітня 2018 року, згідно якого свідок ОСОБА_11 впізнав особу на фото №2, яким є ОСОБА_3 і який в залі очікування залізничного вокзалу ст.Синельникове-1 по телефону повідомив про замінування та подальший вибух ст.Синельникове-1 (т.2 а.с.24-25);

-протоколом огляду предмету від 03 травня 2018 року DVD-диску з записом відеофайлу щодо повідомлення про замінування (т.2 а.с.78);

-протоколом отримання зразків для експертизи від 17 травня 2018 року, а саме зразків голосу і мовлення ОСОБА_3 для проведення експертизи (т.2 а.с.80);

-висновком судової експертизи звуко- та відеозапису від 11 червня 2018 року, згідно якого мовлення диктора в записі анонімного повідомлення зафіксованого у файлі «.543809.mp3» на наданому на дослідження для лазерних систем зчитування Perfeo DVD-R 16x4/7GB з рукописним записом на неробочій поверхні «102» і яке позначене умовним індексом «Абонент» в протоколі огляду предмету від 03 травня 2018 року належить ОСОБА_3 (т.2 а.с.88-93);

-прослуханим у судовому засіданні DVD-диску з записом відеофайлу щодо повідомлення про замінування.

Таким чином, суд вважає доведеним склад кримінального правопорушення, який інкримінується обвинуваченому ОСОБА_3 за ч.1 ст.259 КК України як завідомо неправдиве повідомлення про підготовку вибуху, що загрожує загибеллю людей чи іншими тяжкими наслідками.
Вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення знайшла своє підтвердження зібраними по справі доказами, зокрема показаннями свідків, оглянутими судом письмовими доказами по справі.

В ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_12 визнав себе винуватим частково і його позиція була спрямована на спростування доказів, які були досліджені в ході судового розгляду, однак версія на підтвердження алібі обвинуваченого свого підтвердження не знайшла.

Посилання обвинуваченого на застосування до нього заходів примусу працівниками поліції суд вважає необґрунтованими, не доведеними, протягом усього часу досудового розслідування обвинувачений жодних скарг на неправомірні дії працівників правоохоронного органу не подавав, які саме працівники поліції змушували його телефонувати суду не повідомив, що унеможливлює проведення судом перевірки цих обставин.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, особу обвинуваченого, який негативно характеризується по справі, не працює, постійного місця проживання не має, раніше неодноразово судимий за вчинення умисних злочинів.

Пом`якшуючих покарання обставин судом не встановлено.

Обтяжуючою покарання обставиною є рецидив злочинів.

З урахуванням викладеного, враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, наявність обтяжуючої і відсутність пам`якшуючої покарання обставин, суд вважає, що з метою виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним інших правопорушень, йому необхідно призначити покарання у вигляді позбавлення волі в межах строків, передбачених санкцією ч.1 ст.259 КК України.

Також на підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарання за даним вироком і покарання за вироком Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 07 вересня 2018 року остаточно призначити покарання у вигляді позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання необхідно обчислювати з дня затримання обвинуваченого ОСОБА_3 .

Долю речових доказів суд вважає необхідним визначити відповідно до ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати за судову експертизу зауко- та відеозапису в розмірі 3432,00 грн. ідлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили суд вважає за необхідне залишити у вигляді тримання під вартою.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.368-371, 373, 374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Визнати винуватим ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.259 КК України, і призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарання за даним вироком і покарання за вироком Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 07 вересня 2018 року остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання обчислювати з дня затримання ОСОБА_3 , тобто з 27 квітня 2018 року.

Речові докази по справі мобільний телефон «Samsung», ІМЕІ: НОМЕР_2 в корпусі білого кольору без задньої кришки, в якому встановлена сім-карта мобільного оператора «Київстар» абонентським номером НОМЕР_1 конфіскувати на користь держави.
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м.Запоріжжя, на користь держави в особі УДКСУ у Шевченківському районі м.Дніпро Дніпропетровської області, р/р: 0004, МФО: 805012, , Банк: ГУДКСУ у Дніпропетровській області, процесуальні витрати на проведення судової експертизи звуко- та відеозапису №31/7.2/127 від 11 червня 2018 року в розмірі 3432 (три тисячі чотириста тридцять дві) грн. 00 коп.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_3 залишити у вигляді тримання під вартою.

На вирок може бути подано апеляцію до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області в строк 30 (тридцяти) діб з дня його проголошення, а обвинуваченим ОСОБА_3 в той же стирок і в тому ж порядку з моменту вручення йому копії вироку.

Обвинуваченому і прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1