КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2018 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Київського апеляційного суду у складі:

Головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря ОСОБА_4 ,

за участю:
прокурора ОСОБА_5 ,
потерпілої ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали кримінального провадження №0000034 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 ОСОБА_8 на вирок Володарського районного суду Київської області від 31 липня 2018 року, яким засуджено:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тетіїв Київської області, українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не одруженого, не військовозобов`язаного, не працюючого, не маючого на утриманні не повнолітніх та непрацездатних осіб, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
вироком Тетіївського районного суду Київської області від 27.04.2017 року за ч.1 ст.289 КК України до 3-х років позбавлення волі з випробуванням та встановленням іспитового строку 1 рік,

за ч.1 ст.115 КК України до 10 (десяти) років позбавлення волі;
На підставі ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання не відбутої частини покарання за вироком Тетіївського районного суду Київської області від 27.04.2017 року, остаточно призначено покарання у виді 12 (дванадцяти) років позбавлення волі.

Цим же вироком вирішено питання про судові витрати та речові докази.

В С Т А Н О В И Л А :

Згідно вироку суду, в період часу з 22:00 години 02.02.2018 року по 12:00 годину 03.02.2018 року, більш точний час та дата досудовим розслідуванням не встановлено, в м. Тетієві Київської області, ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходився у житловому будинку потерпілого ОСОБА_9 , що по АДРЕСА_2 , де на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин із потерпілим ОСОБА_9 , з мотивів помсти, переслідуючи умисел на протиправне заподіяння смерті ОСОБА_9 , в одній із кімнат будинку взяв ножа, яким умисно наніс не менше 32-х ударів у шию потерпілому ОСОБА_9 , який сидів на стільці за столом в кімнаті будинку, внаслідок чого потерпілий ОСОБА_9 помер на місці скоєння злочину.
Згідно із висновком експерта №08-ТР від 23.03.2018 року, смерть ОСОБА_9 настала внаслідок крововтрати в результаті нанесених численних колото-різаних ушкоджень в лівій частині шиї з пораненням лівої зовнішньої яремної вени на її діаметра, що спричинило масивну кровотечу. Зазначені тілесні ушкодження відносяться до тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпеки для життя та стоять в прямому й причинному зв`язку з настанням смерті.
У потерпілого ОСОБА_9 виявлено тілесні ушкодження: у ділянці передньої поверхні шиї, лівої бокової поверхні шиї та лівої задньої-бокової поверхні знаходяться численні рани переважно веретено подібної форми; в області нижньої третини лівої щоки знаходиться рана щілиноподібної форми. Описані тілесні ушкодження виникли від дії колото-ріжучого предмету та могли утворитися від нанесення ударів ножем іншою людиною, кількість нанесених травматичних дій - не менше 32 (тридцять двох).

На вказаний вирок, захисник ОСОБА_7 ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій не погоджується з вироком, вважає його незаконним у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи та істотним порушенням кримінального процесуального законодавства. Суд обмежився лише перерахунком досліджених у ході судового розгляду доказів, без зазначення, які обставини встановлені цими доказами з точки зору достатності та взаємозв`язку. Жоден з допитаних судом свідків не був безпосереднім очевидцем вчинення обвинуваченим злочину, не бачив на ньому слідів вчинення злочину та ніхто з них не вказав на ОСОБА_7 , як на особу яка вчинила вбивство, при цьому всі свідки зазначили, що, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, ОСОБА_7 не проявляв агресії, окрім цього жоден з перелічених у вироку висновків експертиз та письмових доказів не підтверджує вину ОСОБА_7 . Жоден з вилучених на місці події відбитків пальців, не залишений ОСОБА_7 , експертом, також не встановлено, що виявлена на куртці обвинуваченого кров, належить саме потерпілому, а навпаки встановлено, при досліджені змивів з рук ОСОБА_7 , що виявлена кров не належить потерпілому, і це підтверджує, що обвинувачений не контактував руками з потерпілим, окрім цього, відсутність будь-яких біологічних слідів на знарядді вбивства, свідчить що ОСОБА_7 не тримав його в руках та спростовує його причетність до злочину, більш точних експертиз з дослідження ДНК-профілю на речових доказах, сторона обвинувачення не призначала. Не підтверджується вина ОСОБА_7 і показаннями потерпілої, яка зазначила, що взагалі не знала про спільне проживання обвинуваченого та потерпілого, а також жодного разу не бачила ОСОБА_7 у потерпілого ОСОБА_9 , про конфлікти між ними їй стало відомо від інших осіб. Апелянт впевнений, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах отриманих незаконним шляхом, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь цієї особи, тому просить вирок скасувати, а кримінальне провадження закрити.

Заслухавши:
доповідь судді апеляційного суду;
думку прокурора, який заперечував проти апеляційної скарги захисника, просив залишити її без задоволення;
потерпілу, яка просила залишити апеляційну скаргу без задоволення, вказувала, що вона вважає ОСОБА_7 винним у вбивстві свого брата, а тому вирок суду просила залишити без змін;
обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, вирок суду скасувати, а провадження по справі закрити;
перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, провівши судові дебати та надавши останнє слово обвинуваченому, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

На підставі ст. 404 КПК України апеляційний суд перевіряє рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги і вправі вийти за межі апеляційних вимог тільки, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого.

Суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи і дійшов обґрунтованого висновку про доведеність винності ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення. Даний висновок ґрунтується на зібраних у встановленому законом порядку та належним чином перевірених судом доказах.

Так, з показів самого обвинуваченого ОСОБА_7 , наданих у судовому засіданні видно, що останній у холодну пору року проживав у помешканні потерпілого ОСОБА_9 та між ними інколи траплялися випадки суперечок. 02.02.2018 року обвинувачений протягом дня перебував у ОСОБА_10 і повернувся до місця проживання ОСОБА_9 пізно ввечері. При цьому він перебував у стані алкогольного сп`яніння і приніс з собою продукти харчування, зокрема: чорний хліб і сало. Коли обвинувачений зайшов до будинку, то побачив, що ОСОБА_9 у кімнаті біля столу сидячи спить. Не розмовляючи з ним, він пройшов до кухні і ліг спати. Наступного дня, коли прокинувся, ОСОБА_9 так само сидів на тому ж місці і спав, тому він вживши спиртні напої, пішов до свого власного будинку. Ніяких слідів крові або чогось іншого він на ОСОБА_9 не помітив і дізнався, що той вже мертвий коли до помешкання прибули працівники поліції та швидка допомога.
Також обвинувачений заперечував проти конфліктів з потерпілим ОСОБА_9 та з приводу крадіжки телефону і інших речей у останнього. При цьому зазначив, що його обурювали претензії ОСОБА_9 щодо зникнення телефону та інших речей.

З показів свідків ОСОБА_11 , наданих в судовому засіданні видно, що 03.02.2018 року, коли у денну пору доби він прийшов до помешкання свого брата ОСОБА_9 то побачив на веранді обвинуваченого, який стояв і скручував собі самокрутку. Коли він запитав його про брата, останній повідомив, що брат «трохи порізаний». Коли той пройшов далі, то побачив, що біля столу сидить його брат, а біля нього калюжа крові. Після цього він викликав швидку і поліцію.

Також, свідок ОСОБА_12 в суді першої інстанції показав, що обвинуваченого ОСОБА_7 знає тривалий час і вони неодноразово випивали разом спиртні напої. Інколи ОСОБА_9 йому скаржився на ОСОБА_7 та незадовго до смерті виганяв останнього з дому оскільки вважав, що ОСОБА_7 краде у нього речі. Також він був неодноразово свідком того, як обвинувачений через надмірне вживання спиртних напоїв поводив себе неадекватно.

Свідок ОСОБА_13 у суді першої інстанції показав, що знає обвинуваченого ОСОБА_7 з дитинства, а з 2007 року вони час від часу разом працювали. Також, обвинувачений йому часто допомагав по господарству. 02.02.2018 року обвинувачений, починаючи з 11:00 години та протягом дня допомагав йому по господарству, після чого, повечерявши і вживши спиртні напої, біля 23:00 години пішов ночувати до помешкання ОСОБА_9 . Із собою він дав йому продукти харчування: сало і чорний хліб, а також на самокрутки домашній тютюн.
Крім цього свідок ОСОБА_13 у судовому засіданні показав, що обвинувачений ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, міг поводити себе агресивно.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції правомірно взяв до уваги вище зазначені показання і поклав їх в основу обвинувального вироку, оскільки вони узгоджуються між собою та з іншими зібраними по справі доказами та прийшов до правильного висновку, що на ґрунті спільного і систематичного вживання алкогольних напоїв між обвинуваченим ОСОБА_7 і потерпілим ОСОБА_9 періодично виникали сварки, останній конфлікт мав місце незадовго до смерті потерпілого через зникнення його мобільного телефону.

При цьому суд першої інстанції у вироку зазначив, що покази свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 і ОСОБА_17 , дані ними в судовому засіданні у своїй більшості не встановлюють і не спростовують обставин по даному кримінальному провадженню, оскільки вони слугують лише даними, які вказують на спосіб життя обвинуваченого і потерпілого та зводяться до їх характеристики за місцем проживання і відносин у побуті.

Невизнання обвинуваченим ОСОБА_7 своєї вини суд першої інстанції розцінив як намагання обвинуваченого уникнути відповідальності за скоєний злочин.
При цьому, при прийнятті рішення судом першої інстанції було враховано, що показання обвинуваченого ОСОБА_7 є уривчастими та плутаними, містять суперечності між собою, оскільки після скоєного ОСОБА_7 зберіг лише згадування про свою поведінку, що обумовлена амнестичною формою алкогольного сп`яніння, про що також зазначено експертами психіатрами.

Крім того, висновки суду щодо доведеності вини обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, наведених у вироку, підтверджується іншими зібраними по справі доказами, у тому числі даними, зафіксованими у:
- протоколі огляду місця події, а саме будинку в якому виявлено труп потерпілого ОСОБА_11 від 03.02.2018 року, фототаблиці до нього і відеозапису, згідно яких обстановка в будинку не порушена, відсутні сліди боротьби, побутові речі знаходяться на своїх місцях, на столі, за яким сидів потерпілий ОСОБА_9 є продукти харчування, а саме половинка чорного хліба і сало;
- протоколі затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 03.02.2018 року та фототаблицях до нього, згідно яких при затриманні ОСОБА_7 було вилучено одяг підозрюваного в тому числі бушлат камуфляжний з плямою бурого кольору і взуття із слідами на ньому бурого кольору;
- протоколі медичного огляду на становлення факту вживання психоактивної речовини та стану сп`яніння №7 від 03.02.2018 року, згідно яких при медичному освідуванні ОСОБА_7 о 17.25 год. було встановлено наявність 1.84 проміле алкоголю, а за результатами повторного дослідження 03.02.2018 року о 17.45 год. встановлено наявність 2,5 проміле алкоголю;
- висновку судової медичної експертизи №10 від 07.02.2018 року, згідно з яким при огляді ОСОБА_7 07.02.2018 року виявлено одне тілесне ушкодження в ділянці другого пальця правої кисті, яке відноситься до легких тілесних ушкоджень, могло виникнути від дії тупого предмета і по часу утворення могло утворитися за 4-6 днів до освідування;
- висновку експерта № 08-ТР від 23.03.2018 року, згідно з яким смерть ОСОБА_9 настала внаслідок крововтрати в результаті нанесених численних колото-різаних ушкоджень в лівій частині шиї з пораненням лівої зовнішньої яремної вени на її діаметра, що спричинило масивну кровотечу. Зазначені тілесні ушкодження відносяться до тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпеки для життя та стоять в прямому причинному зв`язку з настанням смерті та могли утворитися від нанесення ударів ножем іншою людиною, кількість нанесених травматичних дій - не менше 32. Виникнення зазначених тілесних ушкоджень шляхом само спричинення малоймовірне.
Крім цього, згідно даного висновку експерта, при дослідженні вмісту шлунка потерпілого ОСОБА_9 виявлено залишки їжі білого кольору схожі на сало;
- висновку судово-психіатричної експертизи № 86 від 07.02.2018 року, згідно з яким ОСОБА_7 під час скоєння інкримінованих йому дій міг усвідомлювати свої дії та керувати ними, на даний час також може усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_7 страждає на психічні поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю і потребує лікування від алкогольної залежності. Під час скоєння інкримінованих дій поведінка ОСОБА_7 мала характер збудження п`яної людини з проявами агресивності, після скоєного ОСОБА_7 зберіг лише уривчасті згадування про свою поведінку, що обумовлена амнестичною формою алкогольного сп`яніння;
- висновках експертів № 32-мк від 21.03.2018 року, № 65 від 04.04.2018 року, № 69 від 13.04.2018 року, згідно яких при судово-медичному криміналістичному дослідженні зимової куртки, вилученої при особистому обшуку ОСОБА_7 під час його затримання 03.02.2018 року, виявлено бризки крові, які могли утворитися при падінні бризок, як від удару яким-небуть предметом по поверхні, на якій знаходилась вище зазначена речовина в рідкому стані, під час розмаху ним. Вказані сліди крові могли утворитися від потерпілого ОСОБА_9 .

Проаналізувавши вказані висновки експертів та врахувавши показання обвинуваченого ОСОБА_7 щодо верхнього одягу в якому він був одягнений 02.02.2018 року та 03.02.2018 року, а саме комуфляжного бушлату (зимової куртки), який було виявлено та вилучено при затриманні ОСОБА_7 03.02.2018 року, та який був предметом експертних досліджень, на думку колегії суддів суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що саме ОСОБА_7 , будучи одягненим у камуфляжний бушлат (зимову куртку), наносив тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_9 , незначна кількість бризок крові потерпілого ОСОБА_9 на одязі ОСОБА_18 пояснюється тим, що внаслідок нанесених ударів у потерпілого була пошкоджена яремна вена, що спричинило масивну кровотечу, однак не утворило численних бризок крові. Доказів присутності будь-яких інших осіб у зазначений період по місцю спричинення смерті ОСОБА_9 сторонами кримінального провадження в суді не зазначалось і не надавалось.
Тому доводи апеляційної скарги захисника щодо того, що експертом не встановлено належність виявленої на куртці обвинуваченого крові саме потерпілому є безпідставними та спростовуються матеріалами кримінального провадження.

Також, на думку суду першої інстанції обвинувчений ОСОБА_7 мав мотиви для вбивства потерпілого ОСОБА_9 , оскільки як встановлено під час судового розгляду, між ними незадовго до смерті останнього були суперечки, під час яких ОСОБА_9 звинувачував ОСОБА_7 у крадіжці його речей, виганяв з дому. При цьому і потерпілий і обвинувачений 02.02.2018 року перебували в стані алкогольного сп`яніння, однак якщо ОСОБА_9 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння не виявляв агресії до оточуючих, то поведінка ОСОБА_7 в стані сп`яніння мала характер збудження п`яної людини з проявами агресії, також про бажання помститись потерпілому свідчить кількість нанесених йому ударів (не менше 32).
Також суд першої інстанції у вироку зазначає, що заподіюючи тілесні ушкодження ОСОБА_9 , у спосіб та за обставин, встановлених у даному кримінальному провадженні, обвинувачений розумів можливі наслідки своїх дій, у тому числі й ті, що фактично настали. Так, наносячи таку кількість ударів ножем в область шиї потерпілого (не менше 32), ОСОБА_7 усвідомлювава небезпечний характер своїх дій, що посягають на життя потерпілого і свідомо передбачав, що наслідком таких дій може стати смерть останнього.
Крім цього, суд першої інстанції прийшов до висновку, що відсутність тілесних ушкоджень у обвинуваченого ОСОБА_7 свідчить про те, що потерпілий ОСОБА_9 на час нанесення йому тілесних ушкоджень не міг чинити жодного опору ОСОБА_7 , оскільки перебував в стані сильного алкогольного сп`яніння.
З даними висновками суду першої інстанції колегія суддів погоджується.

При цьому, висновки суду про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення ґрунтуються і на інших зібраних по справі доказах, яким суд першої інстанції також дав у вироку належну оцінку.

Викладені доводи були предметом дослідження судом першої інстанції. Аналізуючи їх, суд першої інстанції дійшов правильних та законних висновків про винність ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України. З вказаними висновками суду першої інстанції апеляційний суд погоджується, вважає їх достатньо мотивованими та обґрунтованими.

Доводи апеляційної скарги захисника обвинуваченого про відсутність доказів, які б вказували на те, що саме обвинувачений ОСОБА_7 убив ОСОБА_9 є безпідставними і не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.

Так, на думку колегії суддів, у ході судового слідства були встановлені всі обставини по даному кримінальному провадженню та дослідженні докази, сукупність яких вказує на доведеність вини обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року Європейський суд з прав людини вказує, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

На думку колегії суддів, оцінивши зібрані докази в їх сукупності суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про те, що винність обвинуваченого ОСОБА_7 «поза розумним сумнівом» знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд врахував тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, наявність обставин, що обтяжують його покарання: рецидив злочинів, вчинення злочину особою, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння, а також відсутність обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_7 .

Покарання обвинуваченому призначене з дотриманням вимог ст.65 КК України, є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів. Підстав для його посилення чи пом`якшення колегія суддів не вбачає.

Істотних порушень норм кримінального процесуального законодавства України, які б могли бути підставою для скасування вироку, судом не допущено.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржуваний вирок відповідає вимогам закону, апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає, а вирок Володарського районного суду Київської області від 31 липня 2018 року необхідно залишити без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 405, 407 КПК України, колегія суддів,
У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Володарського районного суду Київської області від 31 липня 2018 року щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку протягом трьох місяців з дня проголошення.

СУДДІ:

_________________ ________________ _______________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3