Ухвала
Іменем України
13 березня 2019 року

м. Київ
справа № 489/3566/17-к

провадження № 51-1196 ск 19
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу потерпілого ОСОБА_4 на вирок Ленінського районного суду м. Миколаєва від 05 жовтня 2018 року та ухвалу Миколаївського апеляційного суду від 13 лютого 2019 року щодо ОСОБА_5 ,
встановив:
Вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва від 05 жовтня 2018 року засуджено ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 286 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки. На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 3 роки.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 задоволено частково. Стягнуто з засудженого ОСОБА_5 на користь потерпілого ОСОБА_4 69 732 грн. у рахунок відшкодування матеріальної шкоди, 150 000 грн. у рахунок відшкодування моральної шкоди.
Ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 13 лютого 2019 року вирок суду першої інстанції в частині вирішення цивільного позову скасовано і призначено в цій частині новий розгляд в суді першої інстанції в порядку цивільного судочинства.
В решті вирок місцевого суду залишено без зміни.
Перевіривши відповідність касаційної скарги вимогам ст. 427 КПК України, колегія суддів дійшла висновку, що касаційну скаргу подано без додержання положень зазначеної статті.
Так, потерпілий у касаційній скарзі ставить питання про скасування вироку місцевого суду та ухвали апеляційного суду в частині звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.
Разом з тим, потерпілий просить скасувати вирок місцевого в частині розв`язання цивільного позову, а також просить скасувати ухвалу апеляційного суду, якою скасовано вирок суду в частині вирішення цивільного позову та призначено новий розгляд в суді першої інстанції в порядку цивільного судочинства.
Однак, потерпілий допускає протиріччя при обґрунтуванні скарги, оскільки ухвала апеляційного суду якою скасовано вирок місцевого суду в частині вирішення цивільного позову, та призначено новий розгляд в суді першої інстанції в порядку цивільного судочинства, не перешкоджає подальшому провадженню, та у розумінні вимог ч. 2 ст. 424 КПК України, не може бути предметом касаційного розгляду.
За таких обставин, прохальна частина касаційної скарги потерпілим викладена без урахування вимог ст. 436 КПК України, яка визначає повноваження суду касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги.
Крім того, до касаційної скарги не долучено її копій з додатками в кількості, необхідній для надіслання сторонам кримінального провадження і учасникам судового провадження, як це передбачено вимогами ч. 6 ст. 427 КПК України.
Вказані порушення перешкоджають вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Згідно звимогами ч. 1 ст. 429 КПК України суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених статтею 427цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 429 КПК України залишення касаційної скарги без руху або її повернення не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, передбаченому цим Кодексом, у межах строку на касаційне оскарження.
Враховуючи викладене та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК України, суд
постановив:
Касаційну скаргу потерпілого ОСОБА_4 залишити без руху та встановити строк для усунення недоліків п`ятнадцять днів із дня отримання копії цієї ухвали.
У разі невиконання вимог ухвали касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3