Справа № 127/3252/19
Провадження № 1-кп/127/89/19

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07.05.2019 місто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці кримінальне провадження, внесене 04 січня 2019 року в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №00000021 за обвинуваченням:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Вінниці, громадянина України, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_7 , 01.01.2019, приблизно о 17 год. 00 хв., перебуваючи на території колишнього Хімічного заводу, який розташований по вул. Липовецькій в м. Вінниці, знайшовши револьвер, в барабані якого знаходились 4 патрони, залишив його собі для користування, таким чином незаконно його придбавши та незаконно почав зберігати за адресою свого місця проживання та носити при собі.
Усвідомлюючи, що револьвер та 4 патрони являються вогнепальною зброєю та бойовими припасами та розуміючи неправомірність своїх дій, ОСОБА_7 почав носити їх при собі без передбаченого законом дозволу, що суперечить вимогам, визначеним п. 21 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями металевими снарядами смертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 21 серпня 1998 року №622, та «Положення про дозвільну систему», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.2012 №576.
В подальшому, 03.01.2019, близько 21:30 год., ОСОБА_7 був зупинений працівниками поліції неподалік будинку №12 по вул. Липовецькій в м. Вінниці, де, в присутності понятих, дістав з під пояса штанів, в які був одягнений, револьвер, в барабані якого знаходились 4 патрони. В подальшому виявлені в ОСОБА_7 револьвер з 4 патронами в барабані були вилучені.
Відповідно до висновку експерта №11 від 21.01.2019, за результатами проведення судової експертизи зброї, предмет ззовні схожий на револьвер, який був вилучений у ОСОБА_7 є вогнепальною зброєю гладко ствольним револьвером, переробленим саморобним способом з револьверу марки «STALKER» № НОМЕР_1 калібру 4 мм, виробництва Туреччини, шляхом розсвердлення каналу ствола та камор барабану до діаметру 5.8-6 мм з метою проведення пострілів спортивно-мисливськими патронами кільцевого запалення калібру 5,6 мм. Даний револьвер у вигляді наданому на дослідження придатний для проведення пострілів спортивно-мисливськими патронами кільцевого запалення 5,6мм. Також, 4 патрони, які були вилучені у ОСОБА_7 є бойовими припасами до нарізної вогнепальної зброї малокаліберними спортивно-мисливськими патронами кільцевого запалення, калібру 5,6мм призначеними для стрільби із цілого ряду нарізної спортивно-мисливської зброї, малокаліберних гвинтівок моделей «ТОЗ - 8», «ТОЗ -8М», «ТОЗ - 11», «ТОЗ - 99», «ТОЗ - 17», «ТОЗ - 78» та інших калібру 5,6 мм. Патрони придатні для стрільби.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні злочину визнав, щиро розкаявся та суду пояснив, що 01.01.2019, перебуваючи на території колишнього Хімічного заводу, що в м. Вінниці, зайшовши в розвалене приміщення, він знайшов револьвер, який залишив собі вважаючи його не бойовим (іграшковим), тобто таким, що не являється вогнепальною зброєю, при цьому він не знав про те, що в даній зброї наявні набої. В подальшому, згаданий револьвер він залишив в будинку своєї матері. Наступного дня, ввечері, він взяв револьвер з собою та сів у автомобіль свого знайомого, який його підвозив до «ДПЗ», що в м. Вінниці. Проїжджаючи біля нового заводу «Рошен» їх зупинили працівники поліції, після чого працівник поліції запитав чи є в нього при собі заборонені речі, на що він відповів останньому, що в нього при собі є револьвер. Працівник поліції попросив його пред`явити для огляду револьвер, на що він погодився та в добровільному порядку пред`явив працівнику поліції для огляду револьвер. При цьому обвинувачений зауважив, що під час пред`явлення працівнику поліції для огляду револьвер він вважав його (револьвер) не справжнім, тобто не бойовим. В подальшому працівники поліції оглянувши переданий ним револьвер в ході огляду якого відкрили «барабан» звідки дістали патрони. В подальшому, працівниками поліції було викликано слідчо-оперативну групу, які вилучили вищевказану вогнепальну зброю та бойові припаси до неї.
Обвинувачений додатково зазначив, що про наявність в даній зброї набоїв до моменту її вилучення працівниками поліції йому відомо не було, оскільки жодних пострілів із вищезгаданої зброї він не здійснював. Про вчинене жалкує, зазначаючи, що вказана подія стала для нього уроком на все життя. Просив суд його суворо не карати.
З досліджених доказів, що надані прокурором під час судового провадження, вбачається, що відомості за вказаним фактом внесені до ЄРДР, що підтверджується відповідним витягом за №00000021, згідно якого 03.01.2019 на відкритій місцевості поблизу будинку №12, по вулиці Липовецькій в м. Вінниці, працівниками поліції під час поверхневого огляду у громадянина ОСОБА_7 , було виявлено та вилучено металевий предмет, ззовні схожий на пістолет, в барабані якого знаходились 4 патрони.
Відповідно до постанови про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 04.01.2019 вбачається, що металевий предмет, ззовні схожий на пістолет, чорного кольору, з рукояткою коричневого кольору та 4 патрони, які перебували у володінні та були вилучені у ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000021 та після проведення необхідних досліджень поміщено до камери зберігання речових доказів ГУНП у Вінницькій області.
Учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження інших доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються.
Суд, з`ясувавши, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст обставин справи, які ніким не оспорюються, переконавшись у добровільності їх позиції та роз`яснивши, що у такому випадку учасники судового провадження будуть позбавленні права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються.
Заслухавши показання обвинуваченого, дослідивши надані під час судового провадження докази, суд дійшов наступних висновків.
Під час судового провадження обвинувачений визнав свою винуватість у вчинені злочину, повідомив, що жодні обставини встановлені під час досудового розслідування та викладені в обвинувальному акті ним не оспорюються, надав показання та повідомив про обставини вчинення ним злочину.
Аналіз показань обвинуваченого, досліджених доказів свідчить, що винуватість ОСОБА_7 в незаконному придбанні, носінні та зберіганні вогнепальної зброї та бойових припасів без передбаченого законом дозволу є доведеною. Так, суд приймає до уваги як належний, допустимий та достатній доказ вини обвинуваченого його показання, оскільки вони є добровільними та такими, що повністю підтверджують всі обставини злочину, а саме умисні дії ОСОБА_7 в незаконному придбанні, носінні та зберіганні вогнепальної зброї та бойових припасів без передбаченого законом дозволу. ОСОБА_7 добровільно повідомив суду всі обставини вчинення ним злочину, які узгоджуються з письмовими доказами, що містяться в матеріалах справи. Вказані докази в сукупності доводять винуватість обвинуваченого, є достатніми для висновків суду про наявність в діях ОСОБА_7 складу злочину та надання правової кваліфікації дій обвинуваченого.
Суд, оцінивши сукупність доказів у справі та надавши юридичну оцінку діям ОСОБА_7 , кваліфікує дії обвинуваченого за ч. 1 ст. 263 КК України, як, носіння, зберігання та придбання вогнепальної зброї та бойових припасів без передбаченого законом дозволу.
При вирішенні питання щодо обрання ОСОБА_7 покарання суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України, роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання та слідує принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Згідно характеристики квартального комітету «Хутір Шевченка», вих. 35 від 10.01.2019 вбачається, що скарг від сусідів та мешканців будинку на поведінку ОСОБА_7 до квартального комітету не надходило.
Відповідно до довідки квартального комітету «Хутір Шевченка», вих. №25/22 від 09.01.2019, до складу сім`ї ОСОБА_7 входить дружина ОСОБА_8 та син ОСОБА_9 .
Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьком останнього являється ОСОБА_7 .
Згідно довідки КП Вінницького обласного наркологічного диспансеру «Соціотерапія», вих. №58 від 10.01.2019, ОСОБА_7 на диспансерному наркологічному обліку у вказаному закладі не закладі не перебуває.
Відповідно до довідки ВОПНЛ ім. акад. О.І. Ющенка, вих. №20/130 від 15.01.2019, ОСОБА_7 на обліку у вказаному закладі не закладі не перебуває.
Згідно досудової доповіді Вінницького МРВ філії Державної установи «Цнтр пробації» у Вінницькій області, вих. 42/3/5355-19 від 26.04.2019 вбачається, що на думку органу пробації, беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого ОСОБА_7 , його спосіб життя, історію правопорушень, а також середню ймовірність вчинення повторного правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення особи без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства, у тому числі окремих осіб. Виконання покарання у громаді можливе за умови здійснення нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень: ресурси, що сприятимуть виправленню та ре соціалізації засудженого: соціально-психологічний супровід органом пробації обвинуваченого, готовність обвинуваченого брати участь у апробаційних програмах із втручанням.
З вимоги про судимість від 10.01.2019 вбачається, що обвинувачений ОСОБА_7 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.
Таким чином, обвинувачений ОСОБА_7 раніше не судимий, вчинив умисний тяжкий злочин, вину у вчиненні злочину визнав, розкаявся, за місцем проживання характеризується позитивно, на наркологічному та психіатричному обліках не перебуває, одружений, має на утриманні малолітнього сина.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого суд визнає щире каяття та активне сприяння у розкритті злочину.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого - судом не встановлено.
З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, особи обвинуваченого, суд вважає, що покаранням необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_7 попередження вчинення ним нових злочинів буде покарання у виді позбавлення волі, в межах санкції, передбаченої ч. 1 ст. 263 КК України, оскільки призначення інших видів покарань визнано судом недостатнім для досягнення мети покарання, визначеної ст. 50 КК України, щодо запобігання вчиненню нових злочинів засудженим.
Разом з тим, суд враховує особу обвинуваченого ОСОБА_7 , який вперше притягується до кримінальної відповідальності, по місцю проживання характеризується з позитивної сторони, на наркологічному та психіатричному обліках не перебуває, одружений, має на утриманні малолітнього сина, а також наявність пом`якшуючих покарання обставин у виді щирого каяття та активного сприяння у розкритті злочину є підставою для прийняття судом рішення про можливість звільнення обвинуваченого ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України із застосуванням положень ст. 76 КК України.
Крім того, з обвинуваченого ОСОБА_7 слід стягнути судові витрати у справі, які згідно із довідкою про витрати на проведення судової експертизи в кримінальному провадженні до висновку експерта №11 від 21.01.2019 року становлять 1144,00 грн.
Питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 65-67, 263 КК України, ст.ст. 100, 124, 373, 374 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В:
Визнати винуватим ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.
Призначити ОСОБА_7 покарання за ч. 1 ст. 263 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 1 (один) рік.
На підставі п.п. 1,2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_7 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави витрати за проведення експертизи у кримінальному провадженні в сумі 1144,00 грн.
Речові докази у кримінальному провадженні №00000021, а саме: - металевий предмет, ззовні схожий на пістолет чорного кольору, з рукояткою коричневого кольору та 4 патрони, які поміщено до камери зберігання речових доказів ГУНП у Вінницькій області, знищити.
Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 30 днів з моменту його проголошення.
Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження.

Суддя: