У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 березня 2019 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

головуючого: ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участі секретаря: ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0004416 за апеляційними скаргами прокурора Інгульського відділу Миколаївської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_5 та захисника ОСОБА_6 на ухвалу Ленінського районного суду м. Миколаєва від 07.02.2019 року, якою до

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, громадянина України, учня 6 класу загальноосвітньої школи, інваліда з дитинства, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 ,

-вчинившого суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, застосовано примусові заходи виховного характеру у виді передачі під нагляд матері ОСОБА_8 .

Учасники судового провадження:

прокурор: ОСОБА_9
захисник: ОСОБА_6

__________________________________________________________________
провадження № 11-кп/812/375/19 головуючий у 1 інстанції : ОСОБА_10
категорія ст.185 ч.1 КК України доповідач у апеляц. інстанції : ОСОБА_1 .

Короткий зміст вимог апеляційних скарг.
Прокурор просить оскаржувану ухвалу скасувати, та постановити нову ухвалу, якою застосувати до малолітнього ОСОБА_7 примусові заходи виховного характеру у вигляді передачі під нагляд матері ОСОБА_8 тривалістю 1 рік.

В іншій частині ухвалу суду залишити без змін.

Аналогічні вимоги викладені і в апеляційній скарзі захисника, який просить змінити оскаржувану ухвалу та застосувати до малолітнього ОСОБА_7 примусові заходи виховного характеру у вигляді передачі під нагляд матері ОСОБА_8 тривалістю 1 рік.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.
Застосовано до неповнолітнього ОСОБА_7 , що вчинив суспільно небезпечне діяння, передбачене ст.185 ч.1 КК України, примусові заходи виховного характеру у вигляді передачі під нагляд матері ОСОБА_8 ..

Узагальнені доводи осіб, які подали апеляційні скарги.
Прокурор зазначає, що судом не було дотримано вимог ч.3 ст. 105 КК України, так як не було вирішено питання про встановлення ОСОБА_7 строку заходу виховного характеру у вигляді передачі під нагляд матері.

Окрім того, прокурор зазначає, що суд порушив приписи ч.2 ст. 395 КПК України та зазначив, що постановлена ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом 7 днів з дня проголошення, хоча апеляційна скарга на ухвалу про застосування примусових заходів виховного характеру подається протягом 30 днів з дня проголошення.

Захисник в своїй скарзі наводить аналогічні доводи.

Встановлені судом першої інстанції обставини.
ОСОБА_7 , не досягши віку з якого може наставати кримінальна відповідальність, 04.11.2018 р. близько 12.56 год., знаходячись в приміщенні ТЦ "Епіцентр" по вул. Херсонське шосе, 1 в м. Миколаєві, в магазині "ЕПІК", маючи намір на таємне викрадення чужого майна, таємно, шляхом вільного доступу, викрав дзигу Swich Strike та пусковий пристрій, вартістю 612 грн. 50 коп., та набір блейдів: дві дзиги в упаковці, вартістю 812 грн. 88 коп., заподіявши майнову шкоду в сумі 1425 грн. 38 коп.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора та захисника на підтримку апеляційних скарг, вивчивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційних скарг в їх межах, апеляційний суд дійшов наступного.

Висновки суду першої інстанції щодо вчинення ОСОБА_7 суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, а також необхідність застосування відносно останнього примусових заходів виховного характеру у виді передачі під нагляд матері ОСОБА_8 , є обґрунтованими та апелянтами не оспорюються.
Згідно з положеннями ст. 498 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється внаслідок вчинення особою, яка після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність , вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.
Відповідно до вимог ч.1 ст.501 КК України під час постановлення ухвали в кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів виховного характеру суд з`ясовує такі питання: чи мало місце суспільно небезпечне діяння; чи вчинено це діяння неповнолітнім у віці від одинадцяти років до настання віку, з якого настає кримінальна відповідальність за це діяння; чи слід застосувати до нього примусовий захід виховного характеру і якщо слід, то який саме.
У ч.2 ст. 97 КК України встановлено, що примусові заходи виховного характеру, передбачені ч.2 ст. 105 КК України, суд застосовує і до особи, яка до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною КК України. У ст. 105 КК України встановлено перелік примусових заходів виховного характеру та зазначено, що тривалість заходів виховного характеру, передбачених у п.2 та 3 ч.2 ст. 105 КК України, встановлюється судом, який їх призначає.
Згідно п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру» № 2 від 15 травня 2006 року строк нагляду, передбаченого п.3 ч.2 ст.105 КК України, суд встановлює з урахуванням конкретних обставин справ та мети виправлення неповнолітнього. Цей нагляд має здійснюватися, як правило, не менше одного року, оскільки за коротшого строку він буде малоефективним (але не довше, ніж до досягнення особою повноліття).
Отже, кримінальний процесуальний Закон передбачає обов`язкове встановлення судом тривалості заходу такого примусового заходу як передача під нагляд батьків чи осіб, які їх заміняють, чи під нагляд педагогічного або трудового колективу за його, а також окремих громадян на їхнє прохання.
Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції вірно враховано характер вчиненого суспільно небезпечного діяння, наслідки цього діяння, особу малолітнього ОСОБА_7 та його соціальні зв`язки, умови проживання та обгрунтовано прийнято рішення про застосування до нього примусових заходів виховного характеру у вигляді передачі під нагляд матері ОСОБА_8 .
Однак, в порушення вищенаведених вимог Закону не вказав тривалості такого виховного заходу.
З огляду на наведене, доводи прокурора та захисника ОСОБА_6 є обґрунтованими.
Також є слушним твердження прокурора щодо того, що судом було невірно вказано строки оскарження даної ухвали. Так, згідно положень ч.2 ст. 395 КПК України постановлена ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом 30 днів з дня проголошення, а не протягом 7 днів, як вказав суд першої інстанції.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про необхідність зміни ухвали суду першої інстанції з підстав незастосування судом закону, який підлягав застосуванню.

Керуючись ст.ст. 376, 405, 407,409, 498, 501, 424, 426, 532 КПК України, суд,-
п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу прокурора Інгульського відділу Миколаївської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_5 задовольнити частково.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Миколаєва від 07.02.2019 року, відносно ОСОБА_7 змінити.

Встановити строк примусових заходів виховного характеру у вигляді передачі ОСОБА_7 під нагляд матері ОСОБА_8 тривалістю 1 рік.

В решті ухвалу залишити без зміни.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом 3-х місяців з дня проголошення.

Головуючий:
Судді: