Справа № 355/1874/18
Провадження № 1-кп/355/39/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про продовження запобіжного заходу
21 лютого 2019 року Баришівський районний суд Київської області у складі головуючого судді ОСОБА_1
з участю секретаря ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
за участю захисника ОСОБА_4
за участю обвинуваченого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в смт. Баришівка

обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000103 від 28.02.2018 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

В с т а н о в и в:

В провадженні Баришівського районного суду Київської області знаходиться кримінальне провадження , відомості про яке внесено до ЄРДР 28.02.2018 року за № 0000103, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, мотивуючи, що він обвинувачується в тому, що 27.09.2017 року в період з 08 год. 00 хв. до 12 год. 00 хв. за адресою АДРЕСА_1 здійснив крадіжку особистих речей ОСОБА_6 за попередньою змовою групою осіб, поєднанного з проникненням у житло та інше приміщення.
Захисник, обвинувачений не заперечили проти задоволення клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.
Заслухавши думку всіх учасників судового засідання, суд дійшов висновку про задоволення клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання щодо ОСОБА_5 з наступних підстав.

30 вересня 2018 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3ст. 185 КК України.
Ухвалою Баришівського районнного суду Київської області від 27.12.2018 року застосовано щодо ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання строком на два місяці.
Відповідно ст. 331 Кримінального процесуального кодексу України в ході судового розгляду суд по клопотанню сторони обвинувачення чи захисту має право своєю ухвалою відносно обвинуваченого змінити, скасувати або обрати запобіжний захід. Вирішення судом питання про запобіжний захід здійснюється в порядку, передбаченому главою 18 КПК України.

Згідно п.4 ч.1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

На підставі вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється, обвинувачується особа, її вік, стан здоров`я, сімейний і матеріальний стан, вид діяльності, місце проживання, та інші обставини що її характеризують.

Перевіряючи достатність доказів для такого висновку, слідчий суддя, наряду з положеннями КПК України, враховує практику Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення «Чеботарі проти Молдови» від 13.11.2007р., п. 48 ), відповідно до якої слова «обґрунтована підозра» означають наявність фактів чи інформації, котрі могли би переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що конкретна особа, можливо вчинила злочин. Натомість, не будучи наділеним повноваженнями щодо оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення на даній стадії кримінального судочинства, слідчий суддя позбавлений можливості надати перевагу одним доказам перед іншими шляхом їх оцінки та аналізу в сукупності, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу. Питання щодо доведеності вини особи та правильності кваліфікації її дій у відповідності до закону про кримінальну відповідальність підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду кримінального провадження по суті в суді.
Крім того, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
Відтак, у кримінальному провадженні наявні обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування до особи одного із запобіжних заходів, передбачених ст. 176 КПК України.
Не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_5 , а виходячи лише з фактичних даних, що містяться в долучених до клопотання матеріалах кримінального провадження, суд приходить до висновку про обґрунтованість обвинувачення ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушеня за викладених в клопотанні обставин.
Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу, суд враховує тяжкість покарання за ч. 3 ст. 185 КК України, особу підозрюваного, вік та стан його здоров`я, постійне місце проживання, сімейний стан підозрюваного, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстави для продовження такого запобіжного заходу як особисте зобов`язання.
ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України за ознаками таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у житло та інше приміщення.
ОСОБА_5 вчинив тяжкий злочин, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 6 років.
Беручи до уваги те, що обвинувачений ОСОБА_5 , маючи не зняту і не погашену судимість за вчинення корисливого злочину, на шлях виправлення не став та знову вчинив корисливий умисний злочин (кримінальне правопорушення), а також те, що обвинувачений намагався уникнути слідства та суду, суд вважає що продовження обвинуваченому найлегшого запобіжного заходу, як особисте зобов`язання є доцільним.
Метою застосування запобіжного заходу особистого зобов`язання є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігати спробам, переховуватись від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню, вчиняти інші кримінальні правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення в якому він обвинувачується
Яких небудь наявних підстав для зміни ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання на менш суворий,або для скасування запобіжного заходу, судом не встановлено.

Прокурором доведені обставини, що на даний час існує ризик переховування обвинуваченого від суду, тому строк особистого зобов`язання слід продовжити.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 176-179, 184, 193, 194, 196, 198, 199 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

Продовжити запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання щодо обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець станції Рогожани, Флорештського району, республіки Молдова, українець, громадянин України, проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 не працюючий, освіта повна середня, на утриманні неповнолітніх дітей не має, пільг та державних нагород не маючий, раніше судимий: 14.01.2003 року Лисичанським міським судом Луганської області за ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 2 роки, вирок скасовано за ухвалою Апеляційного суду Луганської області від 30.05.2003 року на додаткове розслідування; 01.03.2004 року Лисичанським міським судом Луганської області за ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі- строком 3 роки, на підставі ст. 75 КК України від відбуття покарання звільнити з іспитовим строком на 1 рік; 09.11.2005 року Лисичанським міським судом Луганської області за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 4 роки; 12.10.2007 року Лисичанським міським судом Луганської області за ч. 1,2 ст. 296 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 3 роки; 17.10.2008 року Лисичанським міським судом Луганської області за ч. 2, 3 ст. 185, 70, 72 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 4 роки 6 місяців; 29.04.2011 року Попаснянським судом Луганської області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 4 роки, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 6 років, звільнений 10.10.2013 року по відбуттю строку покарання; 27.02.2015 року Лисичанським міським судом Луганської області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 3 роки 6 місяців.
Покласти згідно з ст. 194 КПК України на обвинуваченого ОСОБА_5 такі обов`язки:
прибувати до Баришівського районнного суду Київської області за кожною вимогою; докласти зусиль до пошуку роботи або навчання; завчасно повідомляти прокурора, суд про зміну свого місця проживання;
- копію ухвали направити працівникам Баришівського ВП Переяслав-Хмельницького ВП ГУ Національної поліції України в Київській області для виконання рішення.
В разі порушення умов запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання та невиконання покладених обов`язків може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід та може бути накладено грошове стягнення у розмірі від 0,25 розмірів мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати, про що письмово повідомити під розписку підозрюваного ОСОБА_5
Вручити копію цієї ухвали обвинуваченому ОСОБА_5 негайно після її оголошення.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя Баришівського районного суду ОСОБА_1