Справа № 492/2070/18
Провадження № 1-кс/492/783/18
АРЦИЗЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

18 грудня 2018 року м.Арциз

Слідчий суддя Арцизького районного суду Одеської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника-адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду клопотання старшого слідчого СВ Арцизького ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Білгород-Дністровської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Задунаївка Арцизького району Одеської області, болгарина, громадянин України, з середньою освітою, одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

ВСТАНОВИВ:
З клопотання вбачається, що ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 2 ст. 121 КК України при наступних обставинах.

Так, 02.12.2018 р. в вечірній час доби, більш точний час під час досудового розслідування встановити не представилось можливим, ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, прийшов до дому за адресою: АДРЕСА_1 , де він на протязі довгого часу мешкав з потерпілою ОСОБА_7 в одному будинку.

Так, перебуваючи у одній з кімнат будинку між ОСОБА_5 , і потерпілою ОСОБА_8 , виникла сварка, з приводу того, що ОСОБА_5 , попросив у потерпілої грошові кошти для того, щоб піти купити алкогольні напої та продовжити їх вживати. Однак, ОСОБА_7 відмовила останньому та не надала грошей, після чого ОСОБА_5 , з метою заподіяння невизначеної шкоди здоров`ю, умисно, взяв кришку від каструлі, наніс один удар по голові ОСОБА_7 , після чого наніс один удар кулаком правої руки в область груді, в наслідок чого остання впала на підлогу.

Далі продовжуючи свої злочинні дії спрямовані на нанесення тілесних ушкоджень, наніс, не менше чотирьох ударів правою та лівою рукою в область грудей потерпілої, яка лежала на підлозі, лицем догори.

В результаті протиправних дій ОСОБА_5 , потерпілій ОСОБА_7 спричинено, згідно лікарського свідоцтва про смерть № 152 КУ «Арцизька центральна районна лікарня» від 15.12.2018 р., наступні тілесні ушкодження: посттравматичної пневропневманії, чисельні переломи ребер, що в подальшому призвело до смерті потерпілої ОСОБА_7 .

За даними фактами 04.12.2018року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000622 внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

15.12.2018 р. склад кримінального правопорушення (злочину) за матеріалами кримінального провадження № 0000622 перекваліфіковано з ч. 1 ст. 125 КК України на ч. 2 ст. 121 КК України.

15.12.2018 року слідчий повідомив ОСОБА_5 про підозру, погоджену з прокурором, про вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Старший слідчий звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , мотивуючи клопотання тим, що підозрюваний, перебуваючи на волі може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків; вчинити інше кримінальне правопорушення (злочин), що не надасть можливості забезпечення виконання процесуальних рішень та свідчить про неможливість запобігання вищезазначених ризиків застосуванням більш м`яких запобіжних заходів.

Прокурор підтримав клопотання старшого слідчого, просив його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_5 , його захисник-адвокат ОСОБА_4 заперечували проти задоволення клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та просили суд обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Дослідивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, вислухавши думку учасників кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що клопотання старшого слідчого підлягає задоволенню з наступних підстав.

Метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному є запобігання ризикам та забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, що підтверджується наданими слідчим матеріалами. Старшим слідчим надано достатньо доказів, які є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти доведеним ризикам. Обставин, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, немає.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Згідно п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК Українизапобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понадп`ять років.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя враховує вимоги п. п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
На підставі представлених матеріалів, оцінюючи всі встановлені під час розгляду клопотання обставини, слідчий суддя вважає, що більш м`які запобіжні заходи можуть не забезпечити належної поведінки підозрюваного ОСОБА_5 , оскільки перспектива кримінального покарання йому у вигляді позбавлення волі на певний строк є реальною.Тому, з урахуванням особи підозрюваного, його віку та стану здоров`я, майнового стану, відсутності офіційного місця роботи, відсутність реєстрації місця проживання та відсутність власного житла, відсутність будь-яких соціальних зв`язків, обставин кримінального правопорушення (злочину) і тяжкості покарання за цей злочини, а також те, що підозрюваний ОСОБА_5 , не маючи постійного джерела доходів для забезпечення себе необхідним для життєдіяльності так як ніде не працює, скоїв новий злочин будучи раніше засудженим, перебуваючи на волі, має реальну можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, продовжувати свою злочинну діяльність, вчинити інше кримінальне правопорушення (злочин).

Разом з тим, слідчий суддя зазначає, що обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту можливе лише за наявності власного житла. Враховуючи, що підозрюваним та його захисником не нагадано доказів того що будинок розташований за адресою: АДРЕСА_1 , належить підозрюваному, а у слідчого судді відсутній відомості про власника зазначеного будинку та відповідного дозволу на знаходження під домашнім арештом в зазначеному будинку, слідчий суддя позбавлений можливості задовольнити клопотання підозрюваного та його захисника-адвоката про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Щодо посилання підозрюваного та його захисника на стан здоров`я підозрюваного як на підставу неможливості застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слід зазначити наступне.

Стаття 2 КПК України передбачає, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження.
Згідно ст.49 Конституції України, кожен має право на охорону здоров`я та медичну допомогу.
Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 11 Закону України «Про попереднє ув`язнення» медичне обслуговування, а також лікувально-профілактична і протиепідемічна робота в місцях попереднього ув`язнення організуються і проводяться відповідно до законодавства про охорону здоров`я. Порядок надання ув`язненим медичної допомоги, використання з цією метою не підпорядкованих органам, що здійснюють попереднє ув`язнення, державних та комунальних закладів охорони здоров`я, залучення їх медичного персоналу та проведення медичних експертиз визначається Кабінетом Міністрів України.
Порядок взаємодії установи виконання покарань з закладами охорони здоров`я врегульований спільним Наказом Міністерства юстиції України та Міністерства охорони здоров`я України № 239/5/104 від 10 лютого 2012 року, про затвердження «Порядку взаємодії закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, узятим під варту» (надалі - Порядок № 239/5/104).
Відповідно п. 2.3 Порядку № 239/5/104 медичне обстеження осіб, узятих під варту, здійснюється у разі їх звернення зі скаргою на стан здоров`я за ініціативою лікаря медичної частини СІЗО або адміністрації СІЗО.
Під час медичного обстеження особи, узятої під варту, з метою встановлення діагнозу лікар медичної частини СІЗО використовує дані анамнезу, медичної документації, яка долучена до особової справи, результати огляду, дані лабораторних, рентгенологічних і функціональних методів дослідження. За необхідності керівництво СІЗО подає запит до закладу охорони здоров`я, який надавав медичну допомогу особі, узятій під варту, щодо результатів диспансерного, амбулаторного, стаціонарного нагляду або лікування.
У випадках, коли лікарі медичної частини СІЗО не можуть самостійно встановити діагноз, начальник медичної частини СІЗО подає запит до керівництва СІЗО щодо направлення хворого на лікування до обраного закладу охорони здоров`я з орієнтовного переліку або залучення відповідного лікаря-фахівця закладу охорони здоров`я.
Керівництво СІЗО забезпечує допуск відповідного лікаря-фахівця чи направлення хворого на лікування до обраного начальником медичної частини СІЗО закладу охорони здоров`я з орієнтовного переліку.
Таким чином, зважаючи на те, що підозрюваним та його захисником не було надано відповідних доказів, які б свідчили про неможливість взяття підозрюваного під варту, а також те що з матеріалів справи та пояснень сторін вбачається, що травмою є опік отриманий під час вчинення правопорушення, а саме 02.12.2018 року та підозрюваний мав можливість звернутися за медичною допомогою до затримання, а саме до 15.12.2018 року. Крім цього підозрюваний має право відповідно до вище зазначеного законодавства звернутися зі скаргою на стан здоров`я та отримати необхідну медичну допомогу.

Між тим, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків передбачених цим КПК України, крім випадків, передбачених ч. 4 ст. 183 КПК України.
Слідчий суддя, задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , вважає за можливе не визначати підозрюваному розмір застави, так як ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, вчиненого із застосуванням насильства, що спричинило смерті потерпілого.
Керуючись ст.ст. 177-178, 183, 186, 192, 309 КПК України, слідчий суддя, -
УХВАЛИВ:
Клопотання старшого слідчого СВ Арцизького ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Білгород-Дністровської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням його в Ізмаїльській установі виконання покарань Управління державної пенітенціарної служби України (№ 22).

Строк дії ухвали слідчого судді становить 60 (шістдесят) днів і обчислюється з моменту фактичного затримання, передбаченого ст. 209 КПК України, тобто з 14:45 години 15 грудня 2018 року. Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою припиняє свою дію о 14:45 годині 13 лютого 2019 року.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до апеляційного суду Одеської області. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії ухвали слідчого судді.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя
Арцизького районного суду ОСОБА_1