Справа № 173/2903/18
Номер провадження1-кп/173/44/2019
15 січня 2019 року Верхньодніпровський районний суд
Дніпропетровської області
У складі: головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
потерпілого ОСОБА_5
ОСОБА_4 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця
м. Верхньодніпровська, Дніпропетровської області, не працюючого,
маючого середню освіту, не одруженого, неповнолітніх дітей на
утриманні не маючого, зареєстрованого за адресою:

АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою:
раніше судимого:
- 17.09.2018 року вироком Вільногірського міського суду за ч. 1
ст. 185 КК України із призначенням покарання 1 рік позбавлення волі,
на підставі ст.75, п.п.1,2 ч. 1 ст.76 КК України від призначеного покарання
звільнено з іспитовим строком 1 рік,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 15 ч.3 ст.185 КК України, -
Обвинувачений ОСОБА_4 , 02 листопада 2018 приблизно о 04:00 годині, знаходячись у АДРЕСА_1 , помітив, що у вищевказаному будинку ніхто не проживає та внаслідок цього у нього виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна з вищевказаного домоволодіння.
Реалізуючи раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення майна з будинку АДРЕСА_1 , впевнившись, що за ним ніхто не спостерігає, ОСОБА_4 перетнувши загорожу проник на територію вищевказаного домоволодіння належного ОСОБА_5 . Далі, він обійшов будинок по кругу та впевнився, що нікого не має вдома - розбив скло на одному із вікон та потрапив у будинок.
Після чого, перебуваючи в даному будинку, ОСОБА_4 таємно, діючи з корисливим мотивом та метою незаконного збагачення, обійшов усі кімнати, щоб переконатись, що нікого в будинку не має та придивитись, собі майно, яке має вартість. В одній із кімнат будинку ОСОБА_4 помітив на стіні газову колонку та почав її розбирати та складати запчастини одна на одну. Далі, він помітив котел опалювання та почав його також розбирати по запчастинам та складати одна на одну. Також, розібрав у ванній кімнаті кран та зірвав настінний мідний кабель, який виявився кабелем сигналізації.
Продовжуючи свої злочинні дії, бажаючи довести свій злочинний умисел до кінця, ОСОБА_4 поклав усі запчастини до тканинної сумки та заховав її під чавунну ванну у вищевказаному будинку, після чого ліг спати на одному із ліжок у будинку, а зранку планував винести усе вищезазначене майно та здати до метало-прийомного пункту для того, щоб купити собі спиртних напоїв.
У подальшому, того ж дня ОСОБА_4 був виявлений у стані алкогольного сп`яніння за вищевказаною адресою, а саме у будинку АДРЕСА_1 двома працівниками спеціальної охоронної організації «Ангели» - ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які своїми діями перешкодили ОСОБА_4 довести свої злочинні дії, направленні на викрадення майна ОСОБА_5 , на загальну вартість 2467,00 гривень згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 163 від 14.11.2018 року, до кінця. Таким чином, ОСОБА_4 з причин, що не залежали від його волі, не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 досудовим слідством кваліфіковано за ч.3 ст. 15 ч.3 ст.185 КК України.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину свою повністю визнав, обставини, викладені в обвинувальному акті, не оспорює та суду пояснив, що дійсно у листопаді 2018 року він заліз через вікно до вказаного будинку де познімав металеві частини газової колонки, котла опалювання та мідний кабель, для подальшого викрадення, але був затриманий працівника охоронної служби. У скоєному щиро кається.
Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні суду пояснив, що дійсно при вказаних обставинах, а саме обвинувачений проник у будинок через вікно та намагався викрасти металеві вироби.
Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим, його вина у вчиненні, вказаного в мотивувальній частині вироку злочину підтверджується матеріалами кримінального провадження, однак за згодою учасників судового провадження, в силу ч.3 ст.349 КПК України, суд, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
У відповідності до ч. 3 ст.349 КПК України судом було з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст наведених вище обставин, а також встановлено відсутність сумнівів у добровільності їх позиції.
Крім того учасникам судового провадження судом роз`яснені вимоги ч. 3 ст.349 КПК України, щодо позбавлення права оскарження обставин, які ніким не оспорюються в апеляційному порядку.
Таким чином, оскільки всі досліджені судом докази логічно взаємопов`язані, послідовно доповнюють один одного та не мають протиріч суд, оцінивши їх окремо та в сукупності, з точки зору достатності приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 доказана в повному обсязі та дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч.3 ст. 15 ч.3 ст.185 КК України незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, поєднаному із проникненням у житло, не доведеному до кінця з причин, які не залежали від його волі.
Що стосується питання осудності обвинуваченого ОСОБА_4 , суд керується тим, що його поведінка в ході досудового слідства та в судовому засіданні була адекватною, свої пояснення він надавав послідовно та змістовно, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, а тому на думку суду обвинувачений є осудною особою.
Призначаючи покарання обвинуваченому, суд відповідно до ст. 65 КК України, враховує обставини та ступінь тяжкості скоєного злочину, особу обвинуваченого, обставини які пом`якшують та обтяжують покарання.
Обвинувачений ОСОБА_4 раніше судимий, характеризується посередньо, скоєний ним злочин відноситься до категорії тяжких злочинів.
До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 66 КК України, суд відносить щире каяття.
До обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 67 КК України, суд відносить скоєння злочину в стані алкогольного сп`яніння.
Відповідно до ст.50 КК України з метою виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 , а також запобігання скоєння нових злочинів, як обвинуваченим так і іншими особами, суд, з урахуванням обставин та ступеня тяжкості скоєного злочину, особи обвинуваченого, обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання, вважає необхідним призначити покарання у виді позбавлення волі.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 скоїв злочини в період іспитового строку за вироком Вільногірського міського суду від 17.09.2018 року, остаточне покарання необхідно призначити за правилами ст. 71 КК України, яке, на думку суду, буде справедливим, достатнім для досягнення мети покарання та відповідатиме принципу пропорційності обмеження прав та легітимної мети покарання, передбаченої Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.
Обговорюючи питання продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили відповідно до ст. 178 КПК України суд враховує всі обставини справи, ступінь тяжкості скоєного злочину та особу обвинуваченого. Обвинувачений ОСОБА_4 раніше судимий, скоїв злочини в період іспитового строку, не має постійного місця проживання, характеризується посередньо, а тому суд вважає, що на час винесення вироку існують ризики передбачені ст. 177 КПК України, а саме обвинувачений може переховуватися від суду та скоювати нові злочини, та вважає, що обвинуваченому ОСОБА_4 необхідно продовжити до набрання вироком законної сили запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Питання про відшкодування завданої матеріальної шкоди потерпілому судом не обговорювалось, оскільки потерпілий ніяких претензій матеріального характеру до обвинуваченого не заявив та не подав до суду позовної заяви.
Судові витрати за проведення судово-трасологічної експертизи № 26/4.6/1138 від 15.11.2018 року в розмірі 1144 гривень 00 копійок, згідно ст. 124 КПК України, підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.
Питання про речові докази підлягає вирішенню по правилам ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 369- 371,373 -376 КПК України, суд, -
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 15 ч.3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.
Відповідно до ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 17.09.2018 року та остаточно призначити покарання до відбуття у вигляді 3 (трьох) років 2 (двох) місяців позбавлення волі.
Продовжити раніше обраний ОСОБА_4 запобіжний захід до набрання вироком законної сили тримання під вартою.
Зарахувати до терміну покарання тримання ОСОБА_4 під вартою, та термін покарання вираховувати з моменту його затримання, а саме з 22 листопада 2018 року.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати за проведення судово-трасологічної експертизи № 26/4.6/1138 від 15.11.2018 року в розмірі 1144 ( одна тисяча сто сорок чотири) гривень 00 копійок.
Речові докази по справі два сліди пальців рук та паперовий пакет, у якому знаходиться дактилокарта на ім`я ОСОБА_4 , які передані на зберігання до камери схову Верхньодніпровського ВП, після набрання вироком законної сили зберігати в матеріалах кримінального провадження.
Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Дніпровського Апеляційного суду через Верхньодніпровський районний суд, протягом 30 днів з моменту проголошення вироку, а засудженим, який тримається під вартою, в той же термін з моменту вручення копії вироку.