Ухвала
Іменем України

06 лютого 2019 року смт.Слобожанське

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
суддів: ОСОБА_2 ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

за участю:

прокурора ОСОБА_5

обвинувачених ОСОБА_6 ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

представника потерпілих ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001783 відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпродзержинськ Дніпропетровської області, громадянина України, офіційно не працюючого, з середньо-технічною освітою, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до ст. 89 КК України раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.1 ст.115, ч.ч. 2,4 ст.190, ч.4 ст.358, ч.1 ст.263 КК України,

та відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Дніпродзержинськ Дніпропетровської області, громадянина України, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.190 КК України, -

встановив:

Прокурор заявив усне клопотання щодо продовження строку тримання під вартою на 60 днів який спливає 07 лютого 2019 року обвинуваченому ОСОБА_6 . Клопотання обґрунтовує з посиланням на тяжкість інкримінованих кримінальних правопорушень, обґрунтовує ризиками, передбаченими ч.1 ст.177 КПК України, а саме переховування від суду, незаконного впливу на потерпілих та свідків, вчиненням інших кримінальних правопорушень. Зокрема заперечував щодо наданої судової практики захисником про зміну запобіжного заходу за його участю в іншому судовому провадженні, оскільки обставини іншої кримінальної справи жодним чином не стосуються справи відносно обвинуваченого ОСОБА_6 .

Представник потерпілих ОСОБА_9 підтримав думку прокурора.

Захисник ОСОБА_8 заперечував відносно задоволення клопотання прокурора, щодо продовження строку тримання під вартою, оскільки прокурор не навів детального обґрунтування ризиків та доказів на підтвердження свого клопотання та не зазначив обставини, які перешкоджають застосуванню альтернативного запобіжного заходу на більш м`який відносно обвинуваченого, а саме на цілодобовий домашній арешт, зокрема з урахуванням судової практики ЄСПЛ та безпідставності і необґрунтованості обвинувачення за інкримінованому йому статтями, ризики наявні під час застування слідчим суддею запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на теперішній час відпали. Дослідженні докази в судовому засіданні свідчать про відсутність на даний час ризиків про які зазначив прокурор в своєму клопотанні щодо продовження строку тримання під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав позицію свого захисника.

Обвинувачений ОСОБА_7 також підтримав думку захисника.

Колегія суддів, вислухавши доводи та аргументи учасників провадження щодо заявлених ними клопотань, дослідивши аргументи, приходить до наступних висновків.

За приписом ч.3 ст.331 КПК України суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Так, відповідно до ч.1 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Судом установлено, що слідчим суддею обвинуваченим було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою і встановлені ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Зокрема, згідно зі ст. 178 КПК України, суд при вирішенні питання про продовження строку дії запобіжного заходу зобов`язаний врахувати ризики неправомірної процесуальної поведінки, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого правопорушення, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого, наявність у нього родини та утриманців, його репутацію тощо.

При цьому при продовженні обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу враховувались наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема: ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме враховуючи те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, санкції за які передбачають покарання виключно у вигляді позбавлення волі, а тому, усвідомлюючи тяжкість та реальність покарання, в разі застосування більш м`якого запобіжного заходу, останній може переховуватися від органів досудового розслідування, з метою уникнення покарання; ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст.177 КПК України, оскільки враховуючи те, що на даний час у вказаному кримінальному провадженні не допитані всі свідки, а тому обвинувачений ОСОБА_6 перебуваючи на волі може здійснювати на них тиск, як фізичний так і психологічний, з метою дачі неправдивих свідчень та уникнення від відповідальності, а також перебуваючи на волі останній може вчинювати даний тиск на осіб; ризик, передбачений п. 2, 4 ч. 1 ст.177КПК України, а саме перебуваючи на волі ОСОБА_6 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які зможуть довести вчинення вказаних кримінальних правопорушень, таким чином перешкодити кримінальному провадженню; ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме враховуючи той факт, що ОСОБА_6 не має офіційного джерела прибутку, підозрюється у вчиненні злочинів із застосуванням насильства, що свідчить про те, що він здатний до вчинення такого роду кримінальних правопорушень, останній знаходячись на волі може вчиняти інші кримінальні правопорушення та продовжити злочину діяльність.

Виходячи зі змісту ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор не доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Наявність підстав для залишення обвинуваченого під вартою слід оцінювати в кожній справі з врахуванням її особливостей. Продовжуване тримання під вартою може бути виправданим заходом у тій чи іншій справі лише за наявності чітких ознак того, що цього вимагає справжній інтерес суспільства, який, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважує інтереси забезпечення права на свободу (див. рішення у справі «Єчюс проти Литви», заява № 34578/97, п. 93, ECHR 2000-IX).

Сукупність вищезазначеного є достатнім для продовження обвинуваченому дії вказаного запобіжного заходу ще на 60 днів, тому як суспільний інтерес переважає над принципом поваги до особистої свободи обвинуваченого і не дозволяє застосувати інші (альтернативні) види запобіжних заходів, які на думку суду, не здатні забезпечити його належну процесуальну поведінку, а також те, що судове провадження з об`єктивних причин не завершене до спливу строку тримання під вартою.

Таке судове рішення відповідає вимогам ч.2 ст.177 і ст.178 КПК України та узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини.

У зв`язку з цим клопотання прокурора підлягає задоволенню, а клопотання сторони захисту задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 177, 331 ч. 3 ст.369 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Клопотання прокурора ОСОБА_5 про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою задовольнити.

Запобіжний захід, обраний обвинуваченому ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою продовжити на 60 днів, тобто до 06 квітня 2019 року.

Клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу залишити без задоволення.

Копію ухвали вручити прокурору, обвинуваченому і направити начальнику ДУ «Дніпровська УВП № 4».

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1
Судді ОСОБА_2
ОСОБА_3