ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 664/1127/18
Номер провадження : 11-кп/819/99/18 Головуючий в І інстанції : ОСОБА_1
Категорія: ч. 2 ст. 185 КК України Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 грудня 2018 року м. Херсон

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду у складі:
головуючого судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі: ОСОБА_5
за участю прокурора: ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №0000308 за апеляційною скаргою потерпілого Директора ТОВ «Енерго-Сила» ОСОБА_10 на вирок Цюрупинського районного суду Херсонської області від 23 липня 2018 щодо:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Костогризове Олешківського району Херсонської області, громадянина України, українця, з середньою освітою, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

- у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185 КК України, та

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Костогризове Олешківського району Херсонської області, громадянина України, українця, з середньою освітою, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

- у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185 КК України,
ВСТАНОВИЛА:
Вказаним вироком ОСОБА_8 визнано винним та засуджено за ч.2 ст.185 КК України на 4 роки позбавлення волі; на підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 3 роки, з покладенням обов`язків відповідно до п.1, п.2 ч.1, п.2 ч.2 ст.76 КК України

ОСОБА_9 визнано винним та засуджено за ч.2 ст.185 КК України на 4 роки позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_9 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 3 роки, з покладенням обов`язків відповідно до п.1, п.2 ч.1, п.2 ч.2 ст.76 КК України.

Вирішено питання про судові витрати та речові докази.

Вироком суду ОСОБА_8 та ОСОБА_9 визнано винними та засуджено за вчинення ними злочинів при наступних обставинах.
Так, в ніч з 15.01.2018 року на 16.01.2018 року ОСОБА_8 за попередньою змовою з ОСОБА_9 , переслідуючи корисливий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, перебуваючи на території будівництва ТОВ «Енерго-Сила» поблизу с. Костогризове Олешківського району, шляхом вільного доступу, здійснили крадіжку 15 сонячних батарей марки «Talesun» моделі «ТР660Р-270», вартість яких відповідно до висновку експерта № 989-МТ від 02.04.2018 року, виданого Херсонським НДЕКЦ МВС України, становить 66799,05 гривень, чим спричинили потерпілому ТОВ «Енерго-Сила» матеріальну шкоду в зазначеному розмірі.
Вказаними умисними діями ОСОБА_8 та ОСОБА_9 вчинили злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб.
В ніч з 19.01.2018 року на 20.01.2018 року ОСОБА_8 за попередньою змовою з ОСОБА_9 , переслідуючи корисливий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, перебуваючи на території будівництва ТОВ «Енерго-Сила» поблизу с. Костогризове Олешківського району, повторно, шляхом вільного доступу, здійснили крадіжку 10 сонячних батарей марки «Recom» моделі «RCM-270-6PB», вартість яких відповідно до висновку експерта № 989-МТ від 02.04.2018 року, виданого Херсонським НДЕКЦ МВС України, становить 48100,00 гривень, чим спричинили потерпілому ТОВ «Енерго-Сила» матеріальну шкоду в зазначеному розмірі.
Вказаними умисними діями ОСОБА_8 та ОСОБА_9 вчинили злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно за попередньою змовою групою осіб.
В ніч з 06.02.2018 року на 07.02.2018 року ОСОБА_8 за попередньою змовою з ОСОБА_9 , переслідуючи корисливий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, перебуваючи на території будівництва ТОВ «Енерго-Сила» поблизу с. Костогризове Олешківського району, повторно, шляхом вільного доступу, здійснили крадіжку 10 сонячних батарей марки «Recom» моделі «RCM-270-6PB», вартість яких відповідно до висновку експерта № 989 -МТ від 02.04.2018 року, виданого Херсонським НДЕКЦ МВС України, становить 48100,00 гривень, чим спричинили потерпілому ТОВ «Енерго-Сила» матеріальну шкоду в зазначеному розмірі.
Вказаними умисними діями ОСОБА_8 та ОСОБА_9 вчинили злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно за попередньою змовою групою осіб.
В ніч з 10.02.2018 року на 11.02.2018 року ОСОБА_8 за попередньою змовою з ОСОБА_9 , переслідуючи корисливий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, перебуваючи на території будівництва ТОВ «Енерго-Сила» поблизу с. Костогризове Олешківського району, повторно, шляхом вільного доступу, здійснили крадіжку 16 сонячних батарей марки «Recom» моделі «RCM-270-6PB», вартість яких відповідно до висновку експерта № 989-МТ від 02.04.2018 року, виданого Херсонським НДЕКЦ МВС України, становить 76960,00 гривень, чим спричинили потерпілому ТОВ «Енерго-Сила» матеріальну шкоду в зазначеному розмірі.
Вказаними умисними діями ОСОБА_8 та ОСОБА_9 вчинили злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно за попередньою змовою групою осіб.
В апеляційній скарзі потерпілий Директора ТОВ «Енерго-Сила» ОСОБА_10 , вважає, що вирок підлягає скасуванню в зв`язку з невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення, вважає його надто м`яким та таким, що ухвалений з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.
В обґрунтування своїх вимог вказує, що суд обрав обвинуваченим покарання у виді 4 років позбавлення волі, звільнивши їх від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, не обґрунтувавши підстав обрання саме цього виду покарання та його строку, не врахувавши визначені ст. 67 КК України обставини, які обтяжують покарання, а також не врахувавши думку потерпілого.

Крім того, при притягненні ОСОБА_8 та ОСОБА_9 до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 185 КК України, судом не було враховано обтяжуючі обставини, визначені п. 2 ч. 1 ст. 67 КК України, розмір нанесених потерпілому збитків, а також не притягнуто обвинувачених до кримінальної відповідальності за ч. 4 ст. 185 КК України, що свідчить про невідповідність висновків суду, викладених у рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та неправильне застосування закону України - про кримінальну відповідальність. Також, порушено вимоги кримінального процесуального законодавства, та не враховано обтяжуючі обставини вчиненого обвинуваченими правопорушення і звільнено ОСОБА_8 та ОСОБА_9 від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України, що вказує на невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого в результаті неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність. Крім того, з урахуванням додаткового застосування до обвинувачених санкцій, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, підлягали застосуванню положення ст. 70 КК України щодо додаткового покарання.

Просить скасувати вирок Цюрупинського районного суду Херсонської області від 23 липня 2018 року. Ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 визнати винними у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України, ч. 4 ст. 185 КК України, призначивши покарання: за ч. 2 ст. 185 КК України - у виді позбавлення волі строком на п`ять років; за ч. 4 ст. 185 КК України - у виді позбавлення волі строком на вісім років.

На підставі ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_8 та ОСОБА_9 покарання у вигляді позбавлення волі на строк - 8 (вісім) років.

Стягнути з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи в сумі 286,00 грн. - в рівних частках з кожного по 143,00 грн.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, захисника та обвинувачених, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла до наступних висновків.

Кримінальне провадження щодо ОСОБА_8 та ОСОБА_9 розглянуто судом першої інстанції в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, дії обвинувачених кваліфіковані за ст. 185 ч. 2 КК України як таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно за попередньою змовою осіб.

Норма ст. 349 ч. 3 КПК України передбачає можливість визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження. При цьому суд зобов`язаний з`ясувати, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Обставини справи не оспорюються сторонами у випадку, коли обвинувачений повністю визнає свою вину в інкримінованому йому органом досудового розслідування кримінальному правопорушенні, погоджується з кваліфікацією вчиненого ним діяння, а прокурор, потерпілий та інші учасники судового розгляду не висловлюють жодних заперечень проти встановлених обставин.

Звукозаписом судового засідання за 23.07.2018 року підтверджено, що суд першої інстанції у повні мірі виконав положення ст. 349 ч. 3 КПК України, роз`яснивши обвинуваченим та іншим учасникам її зміст, в тому числі щодо можливості оскарження вироку суду в разі застосування скороченого порядку дослідження доказів лише в частині призначеного покарання, на що учасники провадження підтвердили, що положення змісту вказаної норми закону їм повністю зрозумілі і надали свою згоду на застосування ч. 3 ст. 349 КПК України.

При цьому, обвинувачений ОСОБА_8 свою вину у вчиненні злочинів визнав повністю і показав суду першої інстанції, що він чотири рази разом с ОСОБА_9 здійснили крадіжку сонячних батарей з території будівництва ТОВ «Енерго-Сила» поблизу с. Костогризове Олешківського району. У вчиненому щиросердно розкаявся. Обвинувачений ОСОБА_9 свою вину у вчиненні злочинів визнав повністю і показав суду першої інстанції, що у зазначений в обвинувальному акті він чотири рази здійснив крадіжку сонячних батарей разом із ОСОБА_8 з території будівництва ТОВ «Енерго-Сила» поблизу с. Костогризове Олешківського району. У вчиненому щиросердно розкаявся. Вказані покази повністю узгоджуються з фактичними обставинами справи, викладеними в обвинувальному акті.

Таким чином доводи апеляції є такими, що не заслуговують на увагу. Відтак в судовому засіданні був присутній представник потерпілого ОСОБА_11 якому разом з іншими учасниками провадження було роз`яснено ст. 349 ч. 3 КПК України а, саме те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, проте жодних заперечень від нього не надходило.

Крім того, вказані доводи апеляційної скарги потерпілого не заслуговують на увагу, так як суперечать вимогам ст. 337 КПК України де зазначено, що судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбаченнях цією статтею. Суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження, проте апелянтом ставиться питання саме про погіршення такого становища та поза межами обвинувачення яке було пред`явлено ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

Доводи апеляційної скарги потепілого щодо м`якості призначеного покарання на думку колегії суддів, вони є безпідставними та необґрунтованим.

Так з матеріалів кримінального провадження вбачається, що при призначенні виду та міри покарання обвинуваченим, суд відповідно до ст. 65 КК України врахував: особи обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , досудову доповідь органу пробації, характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого, наявність обставини, що пом`якшує покарання, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, відсутність обставин, які обтяжують покарання та відсутність понесених потерпілим від злочину реальних збитків, особу винних їх позитивну характеристику за місцем проживання та за місцем служби, ступінь тяжкості вчиненого злочину, та дійшов до висновку, що обвинуваченим для їх виправлення та попередження вчинення ними нових злочинів слід визначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України, із звільненням від відбування покарання відповідно до ст. 75,76 КК України із встановленням іспитового строку для випробування.

Враховуючи вищезазначене суд, прийшов до вірного висновку, що для їх виправлення та попередження скоєння нових злочинів необхідним і достатнім буде покарання без ізоляції від суспільства, але в умовах здійснення контролю за їх поведінкою під час звільнення від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України, з метою контролю за поведінкою засудженого у період іспитового строку з покладенням на них обов`язків, передбачених ст.76 КК України. Таке покарання домірне тяжкості злочину і не сприймається явно несправедливим унаслідок м`якості чи/або суворості.

З таким висновком суду першої інстанції враховуючи усі обставини погоджується і колегія суддів, та вважає, що покарання обвинуваченим призначено відповідно до вимог ст. 50, 65 КК України, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, їх особи, та конкретних обставин справи, а тому підстав для скасування чи зміни вироку колегія суддів не вбачає.
Вирок суду є законним, обґрунтованим і вмотивованим, відповідає вимогам ст. 370 КПК України. На думку колегії суддів, він ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, оцінки доказів з точки зору належності, допустимості, достовірності, а в сукупності зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, та вважає що саме таке покарання буде достатнім для виправлення обвинувачених.
Тобто суд першої інстанції прийняв рішення яке повністю відповідає вимогам ст.7 КПК України.
За вищевказаних обставин, апеляційна скарга потерпілого Директора ТОВ «Енерго-Сила» ОСОБА_10 на вирок Цюрупинського районного суду Херсонської області від 23 липня 2018 року не підлягає задоволенню.
Виходячи з наведеного, підстав для скасування вироку колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 404, 407, 419 КПК України колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу потерпілого Директора ТОВ «Енерго-Сила» ОСОБА_10 залишити без задоволення, а вирок Цюрупинського районного суду Херсонської області від 23 липня 2018року щодо ОСОБА_8 та ОСОБА_9 - без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, але вона може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Учасники судового розгляду мають право отримати в суді копію ухвали суду.

Копію судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

(підпис) (підпис) (підпис)
Судді:_________________ __________________ ________________
/ ОСОБА_2 / / ОСОБА_3 / / ОСОБА_4 /

З оригіналом згідно
Суддя Херсонського апеляційного суду ОСОБА_2