У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 183/619/19

№ 1-кс/183/312/19

08 лютого 2019 року Слідчий суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 розглянувши клопотання слідчого Новомосковського відділу поліції головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою :
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новомосковська, Дніпропетровської області, громадянина України, маючого вищу освіту, не працюючого, зареєстрованого АДРЕСА_1 , не судимого:
підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 185, ч.3 ст. 185КК України,
за участю сторін кримінального провадження
прокурора ОСОБА_5 ,
підозрюваного ОСОБА_4
захисника ОСОБА_6
встановив :

ОСОБА_4 підозрюється в тому, що 14.09.2017 р., приблизно о 04 год. 40 хв. він знаходячись у приміщенні «Української національної лотереї» за адресою: вул. Сучкова, 7 в м. Новомосковську, Дніпропетровської області в усній формі домовився з ОСОБА_7 , про таємне викрадення мобільного телефону марки «Samsung SM-J500HZKDSEK» imei НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_8 та який знаходився в номері 107 готелю «Релакс» за адресою: вул. Сучкова, 2а, м. Новомосковська, Дніпропетровської області, тим самим вступивши в злочинну змову з ОСОБА_7 , спрямовану на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням у житло
Після чого, за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_7 14.09.2017 приблизно о 05 год. 00 хв., згідно відведеної їй ролі привела ОСОБА_4 до входу з балкону в номер 107 та залишилась чекати його біля балкону вказаного готелю в обумовленому місці. ОСОБА_4 згідно відведеної йому ролі, через незачинені двері на балконі, проник до вказаного номеру готелю, де, діючи умисно, з корисливих мотивів, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, маючи спільний умисел на таємне викрадення майна, таємно викрав з тумби мобільний телефон марки «Samsung SM-J500HZKDSEK» imei НОМЕР_1 вартістю 2959 грн. 20 коп., який був у чохлі чорного кольору, всередині якого знаходилася картка банку ПАТ КБ «ПриватБанк» НОМЕР_2 , з магнітним носієм, які належать ОСОБА_8
14.09.2017 р., приблизно о 9 год. 33 хв. ОСОБА_4 прийшов до банкомату, який розташований за адресою: вул. Сучкова, 38, м. Новомосковськ, Дніпропетровської області з якого ОСОБА_4 в період часу з 09 год. 34 хв. по 9 год. 54 хв. з розрахункового рахунку картки банку ПАТ КБ «ПриватБанк» НОМЕР_2 діючи умісно, таємно з корисних спонукань викрав гроші в сумі 230 грн., які належать ОСОБА_8
14 вересня 2017 р, приблизно о 10 год. 00 хв. ОСОБА_4 прийшов до банкомату, який розташований за адресою: вул. Сучкова, 17, м. Новомосковськ, Дніпропетровської області з якого ОСОБА_4 о 10 год. 01 хв. з розрахункового рахунку картки банку ПАТ КБ «ПриватБанк» НОМЕР_2 викрав грошові кошти в сумі 20 гривень, які належать ОСОБА_8
14 вересня 2017 р. о 14 год. 09 хв. ОСОБА_4 за попередньою змовою з ОСОБА_9 прийшли до банкомату, який розташований за адресою: вул. Гетьманська, 39В, м. Новомосковськ, Дніпропетровської області з якого ОСОБА_9 в період часу з 14 год. 09 хв. до 14 год. 30 хв. з розрахункового рахунку картки банку ПАТ КБ «ПриватБанк» НОМЕР_2 діючи умисно, таємно, з корисних спонукань та з метою збагачення, викрав грошові кошти в сумі 17000 грн., які належать ОСОБА_8
14 вересня 2017 р. приблизно о 17 год. 44 хв. ОСОБА_4 діючи таємно, умисно з метою збагачення, з банкомату розташованого за адресою: вул. Гагаріна, 16, смт. Гвардійське, Новомосковського району, Дніпропетровської області, з розрахункового рахунку картки банку ПАТ КБ «ПриватБанк» НОМЕР_2 , яка належить ОСОБА_8 , отримав гроші, таким чином таємно викрав гроші в сумі 4000 грн.
14 вересня 2017 р. приблизно о 17 год. 48 хв. ОСОБА_4 діючи умисно, таємно, з метою особистого збагачення, з банкомату розташованого за адресою: вул. Гагаріна, 13, смт. Гвардійське, Новомосковського району, Дніпропетровської області, з розрахункового рахунку картки банку ПАТ КБ «ПриватБанк» НОМЕР_2 , яка належить ОСОБА_8 отримав гроші таким чином таємно викрав гроші в сумі 12000 грн. Своїми діями ОСОБА_4 спричинив потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 33250 грн.
Дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням у житло, та за ч.2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб.
Обґрунтованість підозри у інкримінованих, ОСОБА_4 кримінальних правопорушеннях підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Слідчий ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, про обрання запобіжного заходу тримання під вартою ОСОБА_4 , мотивуючи тим, що по справі є достатньо підстав вважати підозру у вчинені кримінального правопорушення обґрунтованою. Вважає наявними ризики, передбачені п.1, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, у зв`язку з чим відносно нього неможливо застосувати більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою, просить обрати запобіжний захід тримання під вартою строком на 60 днів.
Прокурор ОСОБА_5 підтримала заявлене слідчим клопотання та просить задовольнити його, оскільки на її думку наявні ризики передбачені п.1, п.5 ч. 1 ст. 177 КПК України, тому вважає не можливим застосувати інший запобіжний захід ніж тримання під вартою.
Підозрюваний ОСОБА_4 винним себе у скоєнні вказаного кримінального правопорушення визнав частково, вказав, що не хоче, щоб йому було обрано запобіжний захід тримання під вартою, так як буде самостійно з`являтися до слідчого.

Захисник ОСОБА_6 вказав, що підозра ОСОБА_4 не обґрунтована, та пред`явлена ОСОБА_4 не належним чином, тому і підстав застосовувати до нього такий запобіжний захід у суду не має.
Суд, дослідивши заявлене клопотання, вислухавши доводи слідчого, прокурора, захисника, пояснення підозрюваного у відповідності до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України, з урахуванням ч. 1 ст. 177, ст. 178, ст. 181 КПК України, вважає його не обґрунтованим в частині застосування запобіжного заходу тримання під вартою, але достатньо обґрунтованим для застосування запобіжного заходу домашнього арешту.

07 лютого 2019 р. ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України.

Перевіряючи законність та обґрунтованість клопотання слідчого про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відповідності до викладених вимог кримінального процесуального закону, вислухав, доводи учасників судового провадження належним чином дослідив фактичні обставини, вказані у клопотанні слідчого, суд вважає, що обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою, тому суд встановив, що клопотання підлягає задоволенню.

Загальним правилом, яке випливає із рішень ЄСПЛ від 27 червня 1968 р. «Вемгофф проти Німеччини», від 24 липня 2003 р. у справі «Смірнови проти Росії», є те, що особа, обвинувачена у правопорушенні, має перебувати на волі до початку судового розгляду її справи, якщо держава не наведе відповідних і достатніх підстав для тримання під вартою цієї особи. Тобто держава має довести необхідність тримання під вартою особи, а суди, виходячи із презумпції на користь свободи, вирішити, на основі принципу змагальності, чи є достатні підстави для тримання особи під вартою.

У справі «Смірнови проти Росії» (п. 59) ЄСПЛ зазначив, що в досудовому звільненні особі може бути відмовлено через доведеність таких основних підстав, як: ризик неявки обвинуваченого на судовий розгляд (рішення ЄСПЛ від 10 листопада 1969 р. у справі «Штеґмюллер проти Австрії»); ризик перешкоджання з боку обвинуваченого, у випадку його звільнення, процесу здійснення правосуддя (рішення ЄСПЛ від 27 червня 1968 р. у справі «Вемгофф проти Німеччини»); вчинення ним подальших правопорушень (рішення ЄСПЛ від 10 листопада 1969 р. «Мацнеттер проти Австрії») або спричинення ним порушень громадського порядку (рішення ЄСПЛ від 26 червня 1991 р. у справі «Летельє проти Франції»).

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу суд враховує наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України про який свідчить те, що підозрюваний що підозрюваний ОСОБА_4 судимий, знов вчинив умисний тяжкий злочин в період іспитового строку за вироком Новомосковського міськрайонного суду від 09 вересня 2016 р., однак він обґрунтовано підозрюється у вчиненні ним кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України віднесені до категорії злочинів середньої тяжкості та до категорії тяжких кримінальних правопорушень, що вказує на стійку кримінальну направленість його поведінки, а отже є підстави вважати, що підозрюваний, маючи можливість вільного пересування, зможе продовжити вчиняти інші кримінальні правопорушення. Вказані обставини свідчать про те, що суду необхідно вжити заходів щодо запобігання спробам підозрюваного вчинити інше кримінальні правопорушення.
Відповідно до ст. 178 КПК України суд враховує вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення, при цьому суд враховує показання ОСОБА_4 щодо належного ним виконання своїх процесуальних обов`язків, що свідчить про те, що він буде своєчасно з`являтися до слідчого, що в свою чергу свідчить про відсутність у нього наміру переховуватися від органів досудового розслідування.

Суд не встановив наявність ризику передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, на який слідчий посилається у клопотанні, оскільки він нічим об`єктивно не доведений, а тому на думку суду, це є припущенням слідчого без належного підтвердження доказами наявності такого ризику, відсутні докази про виклик ОСОБА_4 до слідчого після вручення повідомлення про підозру його матері після 19 січня 2019 р. по 31 січня 2019 р. як підозрюваного, тому такий ризик для обґрунтування при обранні запобіжного заходу, суд врахувати не може.

Суд встановив, що підстави на які посилається слідчий при підтриманні клопотання про обранні запобіжного заходу тримання під вартою, є недостатніми.

Крім того слідчий не навів будь яких доказів неможливості обрання будь якого іншого менш тяжкого запобіжного заходу.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 194, 196 КПК України, суд,

постановив :

в задоволенні клопотання про застосування ОСОБА_4 запобіжного заходу тримання під вартою відмовити.

Застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід домашній арешт, заборонивши строком до 08 квітня 2019 року залишати з 18.00 год. до 06.00 год. своє житло за адресою АДРЕСА_1 .

На час дії запобіжного заходу зобов`язати ОСОБА_4 прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою та повідомляти слідчого прокурора або суд про зміну свого місця проживання.

Ухвалу передати на виконання начальнику Новомосковського відділу поліції головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1