Справа № 202/5444/18
Провадження № 1-кс/0202/6401/2018
УХВАЛА
Іменем України

23 жовтня 2018 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
заявника ОСОБА_3 ,
слідчого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000825, внесеного до Єдиного державного реєстру досудового розслідування 04.09.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000825.
В обґрунтування даного клопотання заявник вказує, що в провадженні слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області знаходяться матеріали кримінального провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000825 від 03.09.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. Досудовим розслідуванням встановлено, що 03.09.2018 року, близько о 20:00 год., в м. Дніпрі по пр. Слобожанському зі сторони вул. Калинової в напрямку вул. Байкальської рухався автомобіль «ЗАЗ DAEWOO», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_3 , який під час руху в районі електроопори № 598 скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_5 . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження, від яких помер на місці пригоди. Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 06.09.2018 року накладено арешт на автомобіль марки «ЗАЗ Daewoo», реєстраційний номер НОМЕР_1 , що на праві власності належить ОСОБА_6 , вилучений 03.09.2018 року під час проведення огляду місця ДТП, із подальшим зберіганням цього автомобіля на спеціальному майданчику тимчасового утримання транспортних засобів ПП «Автоклуб», розташованого за адресою: м. Дніпро, вул. Дніпросталівська, 22-А. На його, заявника у справі, утриманні знаходиться хвора дитина, яка потребує постійного нагляду лікарів та процедур, тому автомобіль необхідний йому для перевезення дитини. Заявник вважає, що необхідність у знаходженні автомобіля на автомобільному майданчику відпала, оскільки всі необхідні слідчі дії щодо нього проведені, крім того, за знаходження автомобіля на спеціальному майданчику забирає багато коштів.
Тому заявник просив скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 06.09.2018 року на автомобіль марки «ЗАЗ DAEWOO», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та передати його йому на відповідальне зберігання.
В судовому засіданні заявник підтримав заявлене клопотання та наполягав на його задоволенні.
Слідчий в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, посилаючись на його необґрунтованість та безпідставність, оскільки вказаний транспортний засіб визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні, оскільки зберіг на собі сліди вчинення кримінального правопорушення.
Вислухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали клопотання, кримінального провадження № 0000825 від 03.09.2018 року, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
Встановлено, що в провадженні СУ ГУНП в Дніпропетровській області знаходяться матеріали кримінального провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000825 від 03.09.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
Постановою старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_4 від 04.09.2018 року, вилучений 03.09.2018 року в ході проведення огляду місця ДТП автомобіль марки «ЗАЗ DAEWOO», реєстраційний номер НОМЕР_1 , було визнано речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні.
Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 06.09.2018 року накладено арешт на автомобіль марки «ЗАЗ Daewoo», реєстраційний номер НОМЕР_1 , що на праві власності належить ОСОБА_6 , вилучений 03.09.2018 року під час проведення огляду місця ДТП, із подальшим зберіганням цього автомобіля на спеціальному майданчику тимчасового утримання транспортних засобів ПП «Автоклуб», розташованого за адресою: м. Дніпро, вул. Дніпросталівська, 22-А.
Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
За статтею 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, котрий застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, котрі були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, що можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі, предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя, відповідно до вимог ст.ст. 94, 132, 173 КПК України повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, що отримана юридичною особою; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 року у справі «Смирнов проти Росії» висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.
Відповідно до узагальнення судової практики Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження «щодо особливих вказівок в ухвалі слідчого судді про арешт майна» слід звернути увагу на положення ст. 174 КПК, яка встановлює порядок скасування арешту майна підозрюваним, обвинуваченим, їх захисником або володільцем майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна. Зазначені учасники кримінального провадження мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково, яке під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом. Також арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу минула потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Враховуючи, що обов`язок доказування перед слідчим суддею наявності підстав для скасування арешту майна покладено на осіб, які звертаються з цим клопотанням, у зв`язку з чим вони повинні обґрунтувати необхідність скасування арешту майна.
Проте ОСОБА_3 не доведена необґрунтованість ухвали слідчого судді про накладення арешту на вказаний транспортний засіб, а також, що в подальшому застосуванні цього заходу минула потреба. Крім того, не представлено слідчому судді жодних доказів того, що він є власником чи володільцем арештованого майна, який відповідно до вимог частини 1 статті 174 КПК України може звернутися до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту цього майна.
За встановлених обставин, клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000825, внесеного до Єдиного державного реєстру досудового розслідування 04.09.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 171, 174, 369-372, 376 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000825, внесеного до Єдиного державного реєстру досудового розслідування 04.09.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1