Провадження № 1-кп/520/1191/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.12.2018 року Київський районний суд м.Одеси
у складі: головуючого судді ОСОБА_1
з участю секретаря ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5
законні представники неповнолітніх ОСОБА_6 , ОСОБА_7
представника служби у справах дітей ОСОБА_8
представника ЮП СП Київського ВП ОСОБА_9
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Одесі клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру у кримінальному провадженні №0003815 від 01.10.2018 року відносно неповнолітніх:

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Одеської області, Татарбунарського району, с. Глибоке, громадянина України, учня 8-А класу ЗОШ №84 м. Одеси I-ІII ступенів, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , який підозрюється у вчиненні суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч.2 ст.186 КК України

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м. Одеси, громадянин України, учень 8-В класу ЗОШ №106 м. Одеси І-ІІІ ступенів, проживає за адресою: АДРЕСА_2 , який підозрюється у вчиненні суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,

В С Т А Н О В И В:

В провадження Київського районного суду м. Одеси поступило клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру відносно неповнолітніх ОСОБА_10 , ОСОБА_11 за вчинення суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні просить суд призначити справу до судового розгляду, вважає, що клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру складено із дотриманням вимог ст.291 КПК України.
Захисники ОСОБА_4 і ОСОБА_5 , законні представники неповнолітніх та неповнолітні ОСОБА_10 , ОСОБА_11 заявили суду клопотання про повернення клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру відносно неповнолітніх ОСОБА_10 , ОСОБА_11 прокурору у зв`язку з не відповідністю вимогам ст.ст.291, 292 КПК України.

Згідно письмового клопотання потерпілого та законного представника неповнолітнього потерпілого вбачається, що потерпілий і зхаконний представник потерпілого просять суд про розгляд справи у їх відсутність, тому суд за згодою учасників процессу на підставі ст.315, ст.325 КПК України розглянув справу у підготовчому судовому засіданні у відсутність потерпілого і законного представника потерпілого.
Вислухавши думку сторін по справі, перевіривши клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру відносно неповнолітніх ОСОБА_10 , ОСОБА_11 з додатками на відповідність вимогам КПК України, суд приходить до висновку, що клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру з додатками не відповідають вимогам КПК України.

П. 3 ст.314 КПК України передбачає, що у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти таке рішення, як повернути клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру прокурору, якщо воно не відповідає вимогам КПК України.

Суд, при викладених обставинах вважає необхідним клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру з додатками повернути прокурору з наступних підстав.

Відповідно до положень ст. 2 КПК України, одним із завдань кримінального провадження - є застосування до кожного учасника кримінального провадження належної правової процедури.

Відповідно до ч.1 ст.292 КПК України клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру має відповідати вимогам ст.291 КПК України.

Дослідивши клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру та реєстр матеріалів кримінального провадження, судом встановлено, що клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_10 , ОСОБА_11 не відповідає вимогам ст. 291 КПК України.

Прокурором при складанні обвинувального акту не дотримано вимог п.5 ч.2 ст. 291 КПК України.

Зокрема, в клопотанні про застосування примусових заходів виховного характеру викладені фактичні обставини кримінального правопорушення і надана правова кваліфікація суспільно небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки ч.2 ст.186 КК України, яке відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином.

В той же час, з тексту фактичних обставин кримінального правопорушення, викладеного у тексті клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру, вбачається, що неповнолітні ОСОБА_10 та ОСОБА_11 діяли з прямим умислом на заволодіння чужого майна шляхом обману і в подальшому, реалізуючи свій злочинний намір, під приводом здійснення телефонного дзвінка з мобільного телефону потерпілого, отримали від потерпілого його мобільний телефон, тобто кваліфікуючи ознаки кримінального правопорушення, викладені у тексті клопотання не відповідають кваліфікуючим ознакам, викладеним у кваліфікації дій неповнолітніх ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , кваліфікація дій неповнолітніх прямо суперечить фактичним обставинам, встановленим в ході досудового розслідування.

Тому, суд враховуючи допущені органом досудового розслідування суперечності, які неможливо усунути в ході судового розгляду, а враховуючи, що встановлені фактичні обставини кримінального правопорушення не відповідають кваліфікації дій неповнолітніх, суд вважає що органом досудового розслідування допущено суттєве порушення норм чинного процесуального та кримінального законодавства України, в тому числі допущено порушення прав на захист неповнолітніх осіб, які не досягли віку, з якого настає кримінальна відповідальність за скоєне діяння, оскільки згідно встановлених обставин не зрозуміло від чого конкретно неповнолітні особи мають захищатися.

За практикою тлумачення Європейським Судом з прав людини в рішенні від 25.03.1999 у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції» (заява № 25444/94, §§ 51, 52, 54) справедливий судовий розгляд неможливий без дотримання права обвинуваченого на детальне повідомлення про характер і підстави висунутого обвинувачення за п. 3«а» ст.6 Конвенції про захист права людини та основоположних свобод, яке не терпить неконкретного обвинувачення і вимагає доведення до відома особи детально сутності обвинувачення не лише через юридичну кваліфікацію реальних фактів, але і через підстави обвинувачення, якими визнаються факти, поставлені за вину, які лежать в основі твердження про вчинення злочину. Тому, положення підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (рішення від 25.03.1999 року у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції» (ВП), №25444/94, п. 52; рішення від 25.07.2000 року у справі «Матточіа проти Італії», №23969/94, п. 58; рішення від 20.04.2006 року у справі «І.Н. та інші проти Австрії», №42780/98, п. 34).
На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_10 , ОСОБА_11 з додатками підлягає поверненню прокурору для усунення суттєвих допущених органом досудового розслідування суттєвих недоліків порушення норм кримінального та кримінально процесуального законодавства України вказаних у даній ухвалі суду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2, ст. 109, 291, 292, 314-317, 369-372 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Клопотання захисників ОСОБА_4 і ОСОБА_5 , законних представників неповнолітніх та неповнолітніх ОСОБА_10 , ОСОБА_11 про повернення клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру прокурору задовольнити.

Клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру у кримінальному провадженні №0003815 від 01.10.2018 року відносно неповнолітніх ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , які підозрюються у вчиненні суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч.2 ст.186 КК України - повернути прокурору Одеської місцевої прокуратури №1.

Зобов`язати прокурора Одеської місцевої прокуратури №1 усунути недоліки, зазначені в мотивувальній частині ухвали суду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Київський районний суд м. Одеси протягом семи днів з дня її оголошення.

Якщо апеляційну скаргу не подано, то ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Копію ухвали після її оголошення негайно вручити учасникам судового провадження та прокурору.

Суддя ОСОБА_1