Житомирський апеляційний суд
Справа №287/477/16-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч. 1 ст. 115 КК України Доповідач ОСОБА_2
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2018 року колегія суддів Судової палати у кримінальних справах Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю
секретаря: ОСОБА_5

прокурора: ОСОБА_6
обвинуваченого: ОСОБА_7

захисника: ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальне провадження №0000696 за апеляційними скаргами прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 , захисника ОСОБА_8 на вирок Олевського районного суду Житомирської області від 28 лютого 2018 року, яким засуджено

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

- за ч. 1 ст.115 КК України на 7 (сім) років позбавлення волі.
Запобіжний захід ОСОБА_7 обрано у виді особистого зобов`язання до набрання вироком законної сили.

Речовий доказ у справі, який знаходиться на зберіганні у кімнаті зберігання речових доказів Олевського ВП Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області, а саме кухонний ніж - знищити.

в с т а н о в и л а:

Згідно вироку, 29 жовтня 2016 року близько 13 год. 30 хв. на території домогосподарства по АДРЕСА_1 між громадянином ОСОБА_7 та рідним братом громадянином ОСОБА_10 на ґрунті неприязних відносин, які виникли раніше та тривали на протязі тривалого часу через сімейні та побутові відносини, виникла сварка. В процесі сварки ОСОБА_7 , маючи умисел на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, а саме ОСОБА_10 , за допомогою кухонного ножа, якого взяв на території вище вказаного домогосподарства, з метою вбивства ОСОБА_10 , наніс удар в область лівої передньо-бокової поверхні грудної клітини, заподіявши відповідно до висновку судово-медичної експертизи №199 від 27.12.2016 року проникаюче колото-ріжуче поранення грудної клітини зліва з ушкодженням шкіри, підшкірно-жирової клітковини, м`язів грудної клітини, м`язів другого і третього ребер зліва, міжреберних м`язів, пристінкової плеври, краю верхньої долі лівої легені, серцевої сорочки і передньої стінки лівого шлуночка (наскрізне ушкодження).

Після чого ОСОБА_7 з метою доведення свого злочинного умислу, направленого на протиправне заподіяння смерті ОСОБА_10 , до кінця, відразу наніс другий удар в область задньої поверхні грудної клітини, заподіявши при цьому колото різану рану з ушкодженням шкіри, підшкірно жирової клітковини, м`язів спини, м`язів другого міжребір`я по паравертебральній лінії, пристінкової плеври. Смерть ОСОБА_10 настала від першого удару, що заподіяв проникаюче колото ріжуче поранення грудної клітки зліва з ушкодженням лівої легені та серця, яке ускладнилося гострою крововтратою, що підтверджується виявленням ушкоджень, 1700 мл крові в лівій плевральній порожнині, ознак зовнішньої кровотечі, переважного малокрів`я внутрішніх органів, набряку легень та головного мозку.

В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_9 не оспорюючи фактичних обставин кримінального провадження, кваліфікації та доведеності вини обвинуваченого вважає, що вирок суду щодо ОСОБА_7 підлягає скасуванню у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через м`якість.

Вказує, що суд першої інстанції не врахував, те, що ОСОБА_7 вчинив особливо тяжкий злочин у стані алкогольного сп`яніння, його наслідки та часткове визнання вини.

Крім цього, вважає, що суд безпідставно врахував обставину, яка пом`якшує його покарання щире каяття, оскільки він під час судового розгляду не каявся, а лише намагався виправдати свої дії.

Просить вирок суду щодо ОСОБА_7 в частині призначеного покарання скасувати та ухвалити новий вирок, яким призначити йому покарання за ч. 1 ст. 115 КК України - 10 (десять) років позбавлення волі. В решті вирок залишити без змін.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 вважає, що вирок суду щодо ОСОБА_7 є незаконним та необґрунтованим у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, невірною кваліфікації та невідповідністю призначеного судом покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через суворість.

На його думку, кваліфікація дій ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 115 КК Україна є невірною, оскільки вчинене останнім кримінальне правопорушення підпадає під склад злочину, передбачений ст. 118 КК України, вбивство, вчинене при перевищенні меж необхідної оборони, що спричинило смерть потерпілого.

Вказує, що обвинувачений ОСОБА_7 вчинив злочин в стані сильного душевного хвилювання, при перевищенні меж необхідної оборони та в нього був відсутність умисел на позбавлення брата ОСОБА_10 життя та заподіяння тілесних ушкоджень, від яких настала його смерть.

Крім цього, вказує, що прокурор не надав доказів, того, що обвинувачений бажав потерпілому смерті.

Зазначає, що суд першої інстанції не враховував, те, що потерпілий ОСОБА_10 сам спровокував конфлікт та був у стані алкогольного сп`яніння.

Вважає, що стороною обвинувачення не доведено, наявність в діях ОСОБА_7 складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, а тому його дії повинні бути перекваліфіковані на ст. 118 КК України, як вбивство, вчинене при перевищенні меж необхідної оборони.

Просить вирок суду щодо ОСОБА_7 скасувати та ухвалити новий вирок, яким визнати його винним у вчиненні злочину за ст. 118 КК України та призначити йому покарання за ст. 118 КК України з застосуванням ст.69 КК України - 1 (один) рік позбавлення волі.

Заслухавши доповідача, пояснення захисника та обвинуваченого ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу сторони захисту та заперечили щодо задоволення скарги державного обвинувача, заперечення прокурора на скаргу захисника та його пояснення на підтримання доводів скарги сторони обвинувачення, перевіривши матеріали провадження відповідно до вимог ст. 404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, а апеляційна скарга захисника ОСОБА_8 не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Висновки суду першої інстанції про фактичні обставини кримінального провадження та доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується сукупністю досліджених під час судового розгляду і наведених у вироку доказів, є обґрунтованими і законними.

Дії ОСОБА_7 за ч.1 ст. 115 КК України кваліфіковані правильно.

Суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що ОСОБА_7 вчинив умисне вбивство ОСОБА_10 .

Обставини за яких обвинувачений завдав смертельні тілесні ушкодження, а зокрема знаряддя злочину, кількість завданих ушкоджень та їх розташування, перебування в стані алкогольного сп`яніння, поведінка після заподіяння тілесних ушкоджень переконливо свідчить, що ОСОБА_7 в стані необхідної оборони не перебував.

Так, при проведенні слідчого експерименту обвинувачений ОСОБА_7 пояснив та показав на місці як після конфлікту з братом він вийшов з будинку, на лавці взяв ніж та підійшовши до потерпілого спричинив йому тілесні ушкодження, після чого залишив брата та пішов в сарай пити горілку. (а.с. 216-229 т.1)

При проведенні слідчого експерименту та у суді потерпіла ОСОБА_11 повідомляла, що після сварки між синами, ОСОБА_7 вийшов на вулицю, а за ним вийшов потерпілий. Коли вона, також вийшла на вулицю то побачила як до потерпілого підійшов обвинувачений та вдарив два рази його ножем. (т.1 а.с. 230 -235)

Свідок ОСОБА_12 в суді повідомляв, що обвинувачений та потерпілий нерідко сварилися між собою і обвинувачений погрожував, що щось з ним зробить.

Зазначені докази додатково вказують, що обвинувачений в стані необхідної оборони не перебував, від суспільно небезпечного діяння не захищався, а перебував у звичних для себе умовах, що виникали регулярно між братами після вживання алкогольних напоїв та фактично вже після конфлікту, вийшовши за ножом на вулицю спричинив ним тілесні ушкодження потерпілому, після чого став далі вживати горілку.

Згідно висновку судово психіатричної експертизи ОСОБА_7 , в тимчасовому хворобливому розладі психічної діяльності, який би позбавляв його усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними - не перебував, а знаходився в стані звичайного алкогольного сп`яніння (а.с. 238-239 т.1).

Що стосується призначеного обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, то воно на думку колегії суддів є явно несправедливим через його м`якість.

На думку колегії суддів судом першої інстанції не в повній мірі враховано тяжкість вчиненого злочину, який належить до категорії особливо тяжких, наявність обтяжуючої покарання обставини - вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, наслідки злочину - смерть людини та дані про особу обвинуваченого, який зловживав спиртним, перебував на обліку у лікаря нарколога та вчинив злочин на ґрунті пияцтва.

У зв`язку з цим колегія суддів погоджується з доводами прокурора, що призначення мінімального за санкцією покарання ОСОБА_7 не відповідає ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого і є явно не справедливим внаслідок його м`якості.

За даних обставин колегія суддів не вбачає підстав для застосування ст. 69 КК України про, що вказує сторона захисту.

Враховуючи, що покарання призначене обвинуваченому не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості вирок суду першої інстанції, в частині призначеного покарання підлягає скасуванню з ухваленням нового вироку.

Призначаючи покарання колегія суддів враховує пом`якшуючі та обтяжуючі покарання ОСОБА_7 обставини встановлені судом першої інстанції, посередню характеристику за місцем проживання, відсутність судимостей, думку потерпілої, яка просила суворо не карати обвинуваченого та призначає йому покарання за ч.1 ст. 115 КК України ближче до мінімальної межі санкції статті.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 420 КПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 задовольнити частково.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Олевського районного суду Житомирської області від 28 лютого 2018 року щодо ОСОБА_7 , в частині призначеного покарання - скасувати.

Ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 115 КК України покарання - 8 (вісім) років 6 (шість) місяців позбавлення волі.

В решті вирок залишити без змін.

Касаційна скарга на судове рішення може бути подана безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який утримується під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді: