Дата документу 21.11.2018 Справа № 333/3933/17
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/807/222/18 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 333/3933/17
Категорія ст. 115 ч.1 КК України Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2018 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі суддів:

головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0001382 відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, українця, громадянина України, маючого середню освітою, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, який на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей немає,зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
1) 29.10.1997 Комунарським районним судом міста Запоріжжя, за ч. 3 ст. 140 КК України на 3 роки позбавлення волі. 28.09.1999 звільнений від відбування покарання на підставі Закону України «Про амністію» від 19.07.1999 року;
2) 25.04.2002 Комунарським районним судом міста Запоріжжя, за ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, на 1 рік позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробувальним терміном на 2 роки;
3) 11.06.2003 Комунарським районним судом міста Запоріжжя, за ч. 3 ст. 185 КК України, на 3 роки позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України повністю приєднано покарання за вироком Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 25.04.2002 та встановлено строк 3 роки, 6 місяців позбавлення волі за ч. 2 ст. 185 КК України на 2 роки позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України частину приєднано за попереднім вироком та встановлено 4 роки позбавлення волі. 21.04.2006 звільнений від відбування покарання по відбуттю строку;
4) 07.10.2008 Комунарським районним судом міста Запоріжжя, за ч. 2 ст. 186 КК України на 4 роки позбавлення волі. 17.02.2012 звільнений від відбування покарання по відбуттю строку,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України;

за участю прокурора ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_8 ,

за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_8 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок колегії суддів Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 04 липня 2018 року,

в с т а н о в и л а:

в апеляційній скарзі і в доповненнях до неї обвинувачений ОСОБА_6 з вироком суду не згоден, так як досудове слідство проходило в однобічному порядку, а саме в тому, що він просто підійшов до потерпілого і наніс йому 15 ударів ножем, тим самим умисно вбив його. Його дії він вважає можна кваліфікувати як завгодно, але не як умисне вбивство. Він до скоєння злочину вислухав багато образ від потерпілого, потерпілий вдарив його в голову зі спини, кидався з ножем, в той момент коли він на нього кидався з ножем, потерпілий наніс йому дуже сильний удар в обличчя правою рукою, він ледь стримувався, він двома трьома ударами виштовхнув потерпілого з під`їзду, голова та обличчя в нього були не пошкодженими. Потім потерпілий зробив декілька кроків та впав. Звертає увагу суду на те, що мотивів для вбивства потерпілого у нього не було, вони не були знайомі. Він хотів з`явитися в поліцію з явкою з повинною, але не встиг, його затримали. З перших днів він почав співробітничати з поліцією. В судовому засіданні він погано себе почував, викликали швидку, погано все розумів. Звертає увагу на те, що в суді не обстежувались ні знаряддя вбивства, ні характер нанесення колото-різаних поранень. Судом також не було знайдено жодних пом`якшуючих його вину обставин. Зауважує, що перед скоєнням злочину, він не сидів вже п`ять років, судимість в нього погашена, законів не порушував, хоча офіційно не працевлаштований, але постійно працював, закінчив Біблейський коледж та Київську духовну семінарію. Змінив свої погляди на краще, порушень закону не допускав. В той вечір він не пив, був абсолютно тверезим. А потерпілий вживав наркотики, мав порушення закону. Розуміє, що можливо від цих двох- трьох ударів і настала смерть потерпілого, бив його знизу вверх, в живіт, але ніяк не по всьому тілу і не 15 раз. Просить вирок суду скасувати. Призначити новий судовий розгляд, але в іншому суді м. Запоріжжя. Крім того, обвинувачений ОСОБА_6 просить застосувати до нього положення ч.5 ст. 72 КК України.

В своїй апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 , вважає, що висновки суду, викладені у вироку, не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, у зв`язку з чим вирок підлягає зміні з огляду на наступне. В ході судового слідства був допитаний свідок ОСОБА_9 , який пояснив суду, що після того, як він провів додому ОСОБА_10 та вийшов з під їзду № 3 будинку АДРЕСА_2 , він помітив у ОСОБА_6 подряпину на щоці, якої раніше не було. Очевидно, що цю подряпину обвинувачений міг отримати тільки під час боротьби з потерпілим ОСОБА_11 .

В ході судового слідства був досліджений протокол огляду місця події від 02.04 2018 року, згідно з яким у правій руці потерпілого ОСОБА_12 було виявлено ніж. Також в ході судового слідства був досліджений висновок експерта № 862 від 07.-4 2017 року, згідно з яким у обвинуваченого ОСОБА_6 , було виявлено синці на верхній повіці лівого ока, в лівій щічній ділянці з переходом на виличну ділянку, в тім`яній ділянці посередині, ближче до лінії зросту волосся, на правому плечі, садна в щічній ділянці зліва, на тильній поверхні правої кісті, в тім`яній ділянці справа, в лобній ділянці. Давність утворення більшості цих ушкоджень в межах 5-7 діб з моменту огляду, тобто, цілком імовірно, що ці ушкодження обвинувачений ОСОБА_6 також міг отримати під час боротьби з потерпілим ОСОБА_13 .

Таким чином, висновки суду про винуватість ОСОБА_6 у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, не були підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду. Вважає, що суд якщо і звернув увагу на суперечність показів обвинуваченого і свідків з матеріалами кримінального провадження, проте дав їм невірну оцінку. Також вважає, що докази, які містяться в матеріалах кримінально провадження у своїй сукупності спростовують висновок суду про доведеність вини і свідчать про невинуватість його підзахисного у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України. Дії обвинуваченого ОСОБА_6 слід було кваліфікувати за ст. 118 КК України, тобто умисне вбивство, вчинене при перевищенні меж необхідної оборони.

Вважає, що за даних обставин вирок суду не може вважатися законним та обґрунтованим, постановленим у відповідності до вимог процесуального законодавства, та за приписами ст. ст. 408, 409 КПК України є всі підстави для зміни вироку. Просить вирок Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 04 липня 2018 року за обвинуваченням ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 115 КК України змінити. Постановити новий вирок, згідно з яким визнати ОСОБА_6 винним у скоєнні злочину, передбаченого ст. 118 КК України.

Заслухавши доповідь судді про сутність судового рішення та аргументи скарг; в судових дебатах: захисника та обвинуваченого, зокрема в останньому слові, які просили апеляційні скарги задовольнити; прокурора який просив апеляційні скарги залишити без задоволення, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_6 підлягає задоволенню частково, а апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

Вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 04 липня 2018 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 9 (дев`ять) років. У строк відбування покарання ОСОБА_6 зараховано строк попереднього ув`язнення за період з 06 квітня 2017 року, при цьому період часу з 06 квітня 2017 року по 20 червня 2017 року включно зараховано з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Початок строку відбування покарання ОСОБА_6 обчислювати з дня фактичного затримання 06 квітня 2017 року.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід відносно ОСОБА_6 у виді тримання під вартою - залишено без змін.
Стягнуто з ОСОБА_6 витрати на залучення експертів у кримінальному провадженні в сумі 11 175, 18 гривень.
Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_14 суму матеріальної шкоди завданої злочином у розмірі 2 263 грн. 92 коп. та суму моральної шкоди завданої злочином у розмірі 50 000 грн. 00 коп. В іншій частині цивільного позову ОСОБА_14 відмовлено.
Вирішена доля речових доказів.

Згідно зі змістом оскаржуваного судового рішення, 02 квітня 2017 року, приблизно о 00 годині 30 хвилин, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходячись біля вхідних дверей в приміщення під`їзду № 3 будинку АДРЕСА_2 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, під час сварки з ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що виникла на ґрунті особистих неприязних відносин, діючи з прямим умислом, з метою умисного протиправного заподіяння смерті іншій людини, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи без розриву у часі, підійшов до ОСОБА_11 та за допомогою невстановленого під час досудового розслідування ножа, утримуючи його у правій руці, реалізовуючи раптово виниклий злочинний умисел, наніс останньому п`ятнадцять ударів ножем в область передньої поверхні тулуба, зовнішньої поверхні верхньої треті правого плеча, зовнішньої поверхні середньої треті лівого плеча, лівої вилочної області, нижньої губи зліва, підборіддя, долонної поверхності нігтьової фаланги першого пальця правої руки, задньої поверхності нижньої треті лівого передпліччя, спричинивши останньому відповідно висновку судово медичного експерта № 1211 від 03.05.2017 року: невеликі різані рани нижньої губи; підборіддя; верхньої частини грудної клітини; зовнішньої поверхності треті правого плеча; долонної поверхності нігтьової фаланги правого пальця правої кисті; зовнішньої поверхності серединної третини лівого плеча; задньої поверхності нижньої третини лівого передпліччя з пошкодженням глибоких слоїв шкіри та підшкірної клітковини, які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження та не перебувають у причинному зв`язку з настанням смерті; одиночне, сліпе, не проникаюче поранення в порожнину черепа; колото різане поранення лівої вилочної області з пошкодженням лівої вилочної м`яз; мілких гілок виличної артерії; зовнішньої кісткової пластини лівої тім`яної кісті, які кваліфікуються як тілесне ушкодження середнього ступеня тяжкості, яке не перебуває у причинному зв`язку з настанням смерті; множинні, проникаючі, сліпі, колото різані поранення тулуба, в тому числі з пошкодженням внутрішніх органів: шкірну колото різану рану в верхній частині лівої половини грудної клітини, по середньо ключичній лінії з пошкодженням підшкірної клітчатки, м`язів, верхнього краю хрящової частини 4-го ребра, пристінкової плеври лівої плевральної порожнини, перикарду, правого желудочка серця; шкірну колото різану рану в верхній частині лівої половини грудної клітини, по середньо ключичній лінії з пошкодженням підшкірної клітчатки, м`язів, нижнього краю хрящової частини 4-го ребра, пристінкової плеври лівої плевральної порожнини, перикарду, легеневої вени; шкірну колото різану рану в середній частині правої половини грудної клітки, по середню ключичній лінії з пошкодженням підшкірної клітчатки, м`язів, міжреберних м`язів шостого міжреберного проміжку, пристінкової плеври правої плевральної порожнини; шкірну колото різану рану в середній частині правої половини грудної клітини, з пошкодженням підшкірної клітчатки, м`язів, хрящової частини 7-го ребра, пристінкової плеври правої плевральної порожнини; шкірну колото різану рану в середній частині правої половини грудної клітини, по лінії розташування між передньою серединною и навколо грудинної лініями з пошкодженням підшкірної клітчатки, м`язів, хрящової частини 7-го ребра, пристінкової плеври правої плевральної порожнин; шкірну колото різану рану в верхній частині правої половини живота з пошкодженням підшкірної клітчатки, м`язів, черевини передньої черевної стінки; шкірну колото різану рану в верхній частині половини живота з пошкодженням підшкірної клітковини, м`язів, черевини передньої черевної стінки, великого сальника, які мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень небезпечних для життя, перебувають в прямому причинному зв`язку з настанням смерті, від яких настала смерть ОСОБА_11 на місті.

За наслідками розгляду апеляційних скарг колегією суддів встановлено наступне.

Доводи апелянтів про перекваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_6 з ч. 1 ст. 115 КК України на ст. 118 КК України, є необґрунтованими з наступних підстав.

Висновки районного суду про наявність вини обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні ним злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України за вказаними у вироку обставинами, підтверджена дослідженими у судовому засіданні доказами, зокрема:

- показаннями в судовому засіданні потерпілої ОСОБА_14 про те, що ОСОБА_11 був її рідним братом, неодноразово був засуджений за вчинення крадіжок, часто вживав алкогольні напої та наркотичні засоби. Про обставини загибелі рідного брата потерпілій нічого не відомо, про смерть брата їй повідомили сусіди;
- показаннями в судовому засіданні потерпілої ОСОБА_15 яка пояснила, що про обставини загибелі ОСОБА_11 , який був її сином нічого не знає. ОСОБА_11 працював у приватних осіб неофіційно та сезонно, мав три судимості за вчинення крадіжок, звільнився з місця відбування покарання три роки тому, проживав спільно з матір`ю, перебував на її утриманні;
- показаннями в судовому засіданні свідка ОСОБА_16 про те, що 01.04.2017 року перебував разом з ОСОБА_10 у кафе біля ринку «Олександрівський» до закриття кафе. Згодом вони перейшли у інше кафе у якому до них приєднався ОСОБА_9 . ОСОБА_6 серед відвідувачів не пам`ятає. З кафе ОСОБА_16 вийшов разом з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 в напрямку дому ОСОБА_10 , за ними йшли особи, яких він не пам`ятає. Заходячи у під`їзд ОСОБА_16 бачив, що хтось також намагався увійти, проте не пам`ятає дану особу. Приблизно до 4 години ранку перебував у квартирі ОСОБА_10 , ОСОБА_9 пішов раніше. Вийшовши з під`їзду, ОСОБА_16 нічого не помітив та попрямував додому;
- показаннями в судовому засіданні свідка ОСОБА_9 про те, що 01.04.2017 року ввечері у суботу зайшов у кафе забрати додому свого родича ОСОБА_10 . У кафе за столиком розпивали алкогольні напої ОСОБА_10 , ОСОБА_16 та їх знайомий ОСОБА_17 , особу якого не встановлено, за іншим столиком сидів ОСОБА_11 один. ОСОБА_6 також був у кафе та вживав спиртні напої. Оскільки ОСОБА_10 перебував у стані сильного алкогольного сп`яніння він з ОСОБА_16 взяли ОСОБА_10 під руки та повели додому, за ними пішли ОСОБА_11 та ОСОБА_6 . Свідок ОСОБА_9 зазначив, що разом з ОСОБА_16 та ОСОБА_10 зайшли у під`їзд будинку, де проживає останній та піднялись на четвертий поверх у квартиру, у якій ОСОБА_9 перебував приблизно 30-50 хв. Заходячи у під`їзд, бачив ОСОБА_11 та ОСОБА_6 біля торця будинку. Виходячи з під`їзду, свідок ОСОБА_9 помітив, що хтось лежить, проте не надав цьому вагомого значення та не впізнав особу. У цей же час зустрів ОСОБА_6 , який повідомив йому, що ОСОБА_11 спить, помітив у обвинуваченого подряпину на щоці, якої не було під час перебування останніх у кафе. Пройшовши декілька метрів на ОСОБА_9 здійснили напад невідомі особи, внаслідок чого він втратив свідомість на невизначений час. Прийшовши до тями ОСОБА_9 пішов додому;
- показаннями в судовому засіданні свідка ОСОБА_10 про те, що 01.04.2017 року він, ОСОБА_16 та ОСОБА_9 прямували до кафе по вул. Малиновського у м. Запоріжжі, зустріли знайомого ОСОБА_18 , особу якого не встановлено. В кафе бачив ОСОБА_11 з його знайомим, які вживали алкогольні напої. Події, які відбувались у кафе свідок ОСОБА_10 в деталях не пам`ятає, оскільки вживав алкогольні напої, також не пам`ятає чи був присутній у кафе ОСОБА_6 . Згодом, ОСОБА_16 та ОСОБА_9 повели його додому, де залишились на деякий час, першим житло ОСОБА_10 залишив ОСОБА_9 , приблизно через годину ОСОБА_16 про вбивство ОСОБА_11 дізнався зранку наступного дня;
- протоколом слідчого експерименту за участю ОСОБА_6 від 07 квітня 2017 року, з якого вбачається, що обвинувачений, визнаючи свою вину в умисному заподіянні потерпілому тяжких тілесних ушкоджень, докладно розповів про обставини вчинення злочину, продемонстрував послідовність злочинних дій та продемонстрував механізм завдання потерпілому тілесних ушкоджень, зокрема зазначив, що спочатку він намагався вибити ніж з рук ОСОБА_11 , наносячи удари руками по кисті. В процесі боротьби, він забрав у ОСОБА_11 ніж та тримав його у правій руці, нижнім хватом, обушком вверх, лезом вниз, виймаючи ніж з ран, траєкторії не змінював. Перший удар наніс знизу догори, в нижню половину тулуба, в область живота. Всі інші удари наносив таким самим способом як і перший. Куди саме прийшлись удари він не бачив, зазначив, що пам`ятає, як тримав потерпілого рукою за шию, нахиляючи до себе в момент спричинення ударів, але допускає той факт, що він міг тримати його за шию з самого початку. На запитання обвинуваченому, чи міг він зупинитись після першого удару, ОСОБА_6 зазначив, що не міг, оскільки він перестав контролювати свої дії, почав наносити удари з метою недопущення нанесення ударів йому. На питання обвинуваченому, куди після нанесення ударів ножем пішов потерпілий, обвинувачений вказав рукою в ліву сторону під`їзду № 4, а ОСОБА_6 пішов прямо, на майданчик, де він залишився чекати знайомого. Де саме зупинився потерпілий, обвинувачений не сказав, оскільки перестав за ним спостерігати тільки чув як він хрипить. Після нанесення ударів ОСОБА_6 сховав ніж у сумку, яка була при ньому, на ножі слідів крові не було, обвинувачений зазначив, що ніж та куртку він викинув на Миколаєвському містку (а.с. 108, т. 4);
- протоколом огляду місця події від 02.04.2017 року згідно якого, була оглянута територія, яка розташована біля під`їзду № 3 будинку АДРЕСА_2 . Під час якого, з правої сторони від входу до під`їзду , було виявлено труп невідомої особи чоловічої статі. При візуальному огляді трупа в даних умовах огляду, в правій руці трупа невідомої особи чоловічої статі виявлено ніж, який, в подальшому, було вилучено з руки для детального огляду. Ніж цільнометалевий, клинок та лезо складають одне ціле. Клинок довжиною 120 мм, шириною 19 мм, товщиною 2 мм. На клинку ножа маркувальні позначення відсутні. На лівій та правій стороні клинка маються нашарування РБК. Сходження леза та обушку клинку утворює вістріє клинка, що має напівкруглу (овальну) форму., руків`я металеве, довжиною 110мм, шириною 17 мм, товщиною 6 мм. На правій поверхні руків`я мається літерне позначення « ІНФОРМАЦІЯ_3 ». З обох сторін мається гравірований малюнок та нашарування РБК. Біля ніг трупа виявлено зв`язку ключів у кількості 3 штук, брелок та брелок від під`їзду (т. 2 а.с. 111- 132);
- протоколом огляду трупа ОСОБА_11 від 03.04.2017 року, згідно якого в приміщенні Запорізького бюро СМЕ, на момент огляду на трупі одягнена куртка чорного кольору, светр, футболка з довгим рукавом, брюки світло сірого кольору, гамаші чорного кольору, труси, черевики, носки чорного кольору. При знятті футболки з трупу, з передньої частини тулубу випав один недопалок цигарки з фільтром жовтого кольору зі слідами речовини бурого кольору. Труп чоловічої статі, правильної статури, довжиною 175 см. Волосиста частина голови, лице, передня поверхня тулубу та верхні кінцівки з наслоєнням речовини бурого кольору, де виявлено 10 (десять) пошкоджень: на передній поверхні тулубу, в проекції тіла грудної клітки мається рана веретенообразної форми, вертикального направлення, довжиною близько 1 см, з рівними краями; на лівій половині грудної клітки в проекції 4- го ребра мається рана веретенообразної форми, вертикального направлення та гострокутніми кінцями; на передній поверхні тулуба, в середній частині лівої грудної клітки на рівні 4-го ребра, мається рана веретенообразної форми, вертикального направлення, довжиною 1,5 см, з рівними неосадненими краями; на передній поверхні тулубу, в середній частині правої половини грудної клітини, на рівні шостого міжреберного проміжку, мається рана веретенообразної форми, горизонтального направлення довжиною 1,5 см, з рівними неосадненими краями та гострокутними кінцями; в середній частині правої половині грудної клітини, в проекції 7-го ребра мається рана веретенообразної форми, вертикального направлення, довжиною близько 1,5 см; в середній частині правої грудної клітини в проекції 7-го ребра мається рана веретенообразної форми, вертикального направлення, довжиною близько 1,5 см з рівними краями неосадненими; в передній частини правої половини живота, мається рана, довжиною близько 1,5 см, з рівними не осадненими краями, гострокутними краями; в верхній частині лівої половини живота мається аналогічна рана; аналогічна рана мається в верхній треті правого плеча, глибиною до 0,2 см; така сама рана мається на зовнішній поверхні середньої третини лівого плеча, глибиною до 0,5 см. Крім того, після видалення з тіла положень речовини бурого кольору було виявлено ще 5 (п`ять) тілесних ушкоджень, а саме в області скроні (лівого), в області нижньої губи, в області підборіддя, на ладанній поверхні нігтьової фаланги першого пальця, в області задньої поверхні нижній треті лівого передпліччя. Після огляду були зроблені змиви з правої та лівої кисті трупу, які упаковані до двох різних паперових згортків. Крім того, в ході огляду трупу вилучені вільні кінці нігтьових пластин, зразки волосся з п`яти областей голови, які упаковано до одного паперового конверту ( т. 2 а.с. 136-140);
- висновком експерта № 236/к від 05.07.2017 року яким встановлено, що при експертизі трупу були наявні множинні ушкодження, з яких сім шкірних ран на передній поверхні тулубу були проникаючі (рани № 2-8 відповідно первинної експертизи). Шкірна рана № 2 у верхній частині лівої половини грудної клітки, по середній ключичній лінії, в 140 см від подошвової поверхні, в 5 см вліво від передньої серединної лінії, на рівні 4-го ребра, вертикального напрямку, з рівними неосадненними краями і гострокутними кінцями, рана продовжується у рановий канал; напрямок ранового каналу спереду назад, зліва направо і горизонтально; глибина ранового каналу близько 8 см; по ходу ранового каналу ушкоджені підшкірна клітковина, м`язи, верхній край хрящової частини 4-го ребра, пристінкова плевра,серцева сорочка, правий шлуночок серця; рановий канал закінчується у порожнині правового шлуночка серця. При медико-криміналістичній експертизі клаптя шкіри з області верхньої частини лівої половини грудної клітки встановлено, що рана прямолінійної форми, довжиною при зведених краях 15 мм. Верхній кінець рани П-подібний, шириною 0,8 мм, подовжується у глибину у вигляді відвісних ребер. Нижній кінець рани подовжується направленим донизу і декілька вліво, додатковим розрізом, довжиною 1,5 мм, кінець його гострокутний, подовжується в глибину у вигляді відвісного гострого ребра. Краї рани рівні, добре зіставні, не осаджені, стінки рани гладкі, практично відвисні. Шкірна рана № 3 у верхній частині лівої половини грудної клітки, по середній ключичній лінії, в 138 см від подошвової поверхні, в 6 см вліво від передньої серединної лінії, на рівні 4-го ребра, вертикального напрямку,з рівними неосадненними краями і гострокутними кінцями, рана продовжується у рановий канал; напрямок ранового каналу спереду назад, зліва направо і горизонтально; глибина ранового каналу близько 8 см; по ходу ранового каналу ушкоджені підшкірна клітковина, м`язи, нижній край хрящової час тини 4-го ребра, пристінкова плевра, серцева сорочка, легенева вена; рановий канал закінчується у порожнині легеневої вени. При медико-криміналістичній експертизі клаптя шкіри з області верхньої частини лівої половини грудної клітки встановлено, що рана прямолінійної форми, довжиною при зведених краях 18 мм. Верхній кінець рани П-подібний, шириною 0,9 мм, на протязі 7 мм декілька відхилений вліво, кінець подовжується у глибину у вигляді відвісних ребер. Нижній кінець рани гострокутний, подовжується в глибину у вигляді відвісного гострого ребра. Краї рани рівні, добре зіставні, не осаджені, стінки рани гладкі, права декілька скошена, ліва - незначно підрита. Шкірна рана № 4 у середній частині правої половини грудної клітки, по середній ключичній лінії, в 133 см від подошвової поверхні, в 6 см вправо від передньої серединної лінії, на рівні 6-го міжреберного проміжку, горизонтального напрямку, з рівними неосадненними краями і гостроктуними кінцями, рана продовжується у рановий канал; напрямок ранового каналу спереду назад і горизонтально; глибина ранового каналу близько 3 см; по ходу ранового каналу ушкоджені підшкірна клітковина, м`язи, міжреберні м`язи 6-го міжреберного проміжку, пристінкова плевра, рановий канал закінчується у правій плевральній порожнині. При медико-криміналістичній експертизі клаптя шкіри з області правої половини грудної клітки встановлено, що рана прямолінійної форми, довжиною при зведених краях 13 мм. Правий кінець рани П-подібний, шириною 0,9 мм, подовжується у глибину у вигляді відвісних ребер. Лівий кінець рани гострокутний, подовжується в глибину у вигляді відвісного гострого ребра. Краї рани рівні, добре зіставні, не осаджені. Стінки рани гладкі, практично відвісні. Шкірна рана № 5 у середній частині правої половини грудної клітки, по навколо грудинній лінії , в 130 см від подошвової поверхні, в 3 см вправо від передньої серединної лінії, на рівні 7-го ребра, вертикального напрямку, з рівними неосадненними краями і гостроктуними кінцями, рана продовжується у рановий канал; напрямок ранового каналу спереду назад і горизонтально; глибина ранового каналу близько 3 см; по ходу ранового каналу ушкоджені підшкірна клітковина, м`язи, хрящова частини 7-го ребра, пристінкова плевра, рановий канал закінчується у правій плевральній порожнині. При медико-криміналістичній експертизі клаптя шкіри з області правої половини грудної клітки встановлено, що рана прямолінійної форми, довжиною при зведених краях 18 мм. Верхній кінець рани П-подібний, шириною 0,8 мм, подовжується у глибину у вигляді декілька підритих ребер. Нижній кінець рани подовжується направленим донизу і декілька вліво, додатковим розрізом, довжиною 3 см, кінець його гострокутний, подовжується в глибину у вигляді відвісного гострого ребра. Краї рани рівні, добре зіставні, не осаджені. Стінки рани гладкі, практично відвісні. Шкірна рана № 6 у середній частині правої половини грудної клітки, по лінії між передньою серединною і навколо грудинною лініями, в 130 см від подошвової поверхні, в 2 см вправо від передньої серединної лінії, на рівні 7-го ребра, вертикального напрямку, з рівними неосадненними краями і гостроктуними кінцями, рана продовжується у рановий канал; напрямок ранового каналу спереду назад і горизонтально; глибина ранового каналу близько 3 см; по ходу ранового каналу ушкоджені підшкірна клітковина, м`язи, хрящова частина 7-го ребра, пристінкова плевра, рановий канал закінчується у правій плевральній порожнині. При медико-криміналістичній експертизі клаптя шкіри з області правої половини грудної клітки встановлено, що рана прямолінійної форми, довжиною при зведених краях 18 мм. Верхній кінець рани П-подібний, шириною 1 мм, подовжується у глибину у вигляді декілька підритих ребер. Нижній кінець рани гострокутний, подовжується в глибину у вигляді відвісного гострого ребра; в 1 мм від нижнього кінця, по лівому краю мається розріз, направлений вліво, довжиною 2,5 мм. Краї рани рівні, добре зіставні, не осаджені. Стінки рани гладкі, практично відвісні. Шкірна рана № 7 у верхній частині правої половини животу, по середній ключичній лінії, в 120 см від подошвової поверхні, в 6 см вправо від передньої серединної лінії, незначно нижче реберної дуги, вертикального напрямку, з рівними неосадненними краями і гострокутними кінцями, рана продовжується у рановий канал; напрямок ранового каналу спереду назад і горизонтально; глибина ранового каналу близько 4 см; по ходу ранового каналу ушкоджені підшкірна клітковина, м`язи, очеревина передньої черевної стінки, рановий канал закінчується у черевній порожнині. При медико-криміналістичній експертизі клаптя шкіри з області верхньої частини правої половини животу встановлено, що рана прямолінійної форми, довжиною при зведених краях 18 мм. Верхній кінець рани П-подібний, шириною 0,9 мм, подовжується у глибину у вигляді декілька скошених у просвіт ребер, від кутів кінця відходять розриви довжиною по 0,3 мм. Нижній кінець рани подовжується направленим вліво, додатковим розрізом, довжиною 5мм; кінець його близький до гострокутного, подовжується в глибину у вигляді відвісного ребра. Краї рани рівні, добре зіставні; вимовитися о наявності осадження по краях не мається можливим внаслідок повної відсутності епідермісу на шкурному клапті. Стінки рани гладкі, практично відвісні. Шкірна рана № 8 у верхній частині лівої половини животу, в 120 см від подошвової поверхні, в 2 см вліво від передньої серединної лінії, вертикального напрямку, з рівними неосадненними краями і гострокутними кінцями, у просвіті рани наявна частина великого сальнику, рана продовжується у рановий канал; напрямок ранового каналу спереду назад і незначно зверху донизу; глибина ранового каналу близько 8 см; по ходу ранового каналу ушкоджені підшкірна клітковина, м`язи, очеревина передньої черевної стінки, великий сальник, рановий канал закінчується у клітковині великого сальнику. При медико-криміналістичній експертизі клаптя шкіри з області верхньої частини лівої половини животу встановлено, що рана прямолінійної форми, довжиною при зведених краях 19 мм. Верхній кінець рани П-подібний, шириною 0,9 мм, з більш вираженим лівим кутом, який подовжується розривом, довжиною 0,5 мм; кінець подовжується у глибину у вигляді відвісних ребер. Нижній кінець рани подовжується додатковим розрізом, довжиною 2,5мм, кінець його гострокутний, подовжується в глибину у вигляді скошеного гострого ребра; в 1,5 мм від нижнього кінця, по лівому краю знайдений розріз, довжиною 10 мм. Краї рани рівні, добре зіставні, не осаджені. Стінки рани гладкі, практично відвісні. Підозрюваний ОСОБА_6 допомогою статистів показав, що зайшов у під`їзд, де зазначив, що він стояв на першій сходинці, а потерпілий стояв у дверному пройомі тамбура. В процесі боротьби, він забрав у ОСОБА_11 ніж та тримав його у правій руці, нижнім хватом, обушком вверх, лезом вниз; пам`ятає, як він наносив три останні удари наносив удари, знизу догори, нижнім хватом, обушком вверх, лезом вниз; при цьому тримав потерпілого рукою за шию, нахиляючи до себе в момент спричинення ударів; коли він виймав ніж з ран, то траєкторії не змінював і показав, що виймав ніж з чиненням тиску лезом донизу; він не бачив, куди саме приходились удари, оскільки стояв майже впритул до потерпілого. Відповідно даних, отриманих під час проведення слідчого експерименту, відстань від подошвових поверхонь стоп до уявних «вхідних ран» склала до 105 см. Шість з семи ушкоджень потерпілому ОСОБА_11 , 1970 року народження були нанесені шляхом занурення в передню поверхню тулубу клинка ножа, площина якого була направлена вертикально (відносно вертикальної осі тіла), обух направлений вверх, а лезо вниз (відносно розташування на трупі). Вилучення клинка з тіла відбувалося з нахилом в бік нижньої його поверхні. Таким чином, при співставленні даних експертизи трупа і даних слідчого експерименту встановлено часткове співпадання в кількості ран, практично повні співпадіння до локалізації і механізму утворення ран. Розбіжність в кількості ран, несуттєва розбіжність в механізмі утворення ран може бути пояснена взаємним розташуванням. Нанесення ушкодження потерпілому ОСОБА_11 , 1970 року народження за обставин та умов, вказаних підозрюваним ОСОБА_6 за умов та обставин, зазначених під час його допиту у якості свідка від 06.04.2017 року, а також під час проведеного за його участю слідчого експерименту від 07.04.2017 року, а саме при зануренні клинка ножа, який утримувався правою рукою нижнім хватом, в передню поверхню тулубу в напрямку спереду назад і знизу доверху, знаходячись на сходинку вище потерпілого, тримаючи його рукою за шию і нахиляючи до себе в момент спричинення ударів - не виключається (т. 2 а.с.214- 226);
- висновком експерта № 1211 від 03.05.2017 року якого встановлено, що смерть ОСОБА_11 настала внаслідок множинних, проникаючих, сліпих, колоторізаних поранень тулуба з пошкодженням внутрішніх органів, що підтверджується виявленням шкірних колото-різаних ран передньої поверхні тулуба, що продовжуються в ранові канали по ходу яких пошкоджені підшкірна клітковина, м`язи, міжреберні м`язи, ребра, пристінкові плеври плевральних порожнин, серцева сорочка (перикард), серце, легенева вена, очеревина передньої черевної стінки, великий сальник; наявністю крові в правій плевральній порожнині об`ємом близько 300 мл, в лівій плевральній порожнині об`ємом близько 1700 мл, в порожнині навколосерцевої сорочки об`ємом 150 мл, в черевній порожнині об`ємом близько 300 мл, запустіванням порожнин серця и великих судин, нерівномірним кровонаповненням внутрішніх органів. Судячи з характеру та вираженості трупних явищ, з урахуванням причини смерті, умов знаходження трупа до розтину, даних спектрофогометричного дослідження рідини склоподібного тіла ока, вилученої на місці виявлення трупа можна зробити висновок, що з часу настання смерті і до початку проведення експертизи трупа ОСОБА_11 в морзі пройшло не менше доби. Враховуючи ознаки масивної крововтрати, після отриманих множинних, проникаючих, сліпих, колото-різаних поранень тулуба з пошкодженням внутрішніх органів малоймовірна можливість здійснювати активні дії, в тому числі самостійно пересуватися, кричати, кликати на допомогу. Умови, в яких знаходився труп зазначаються в протоколі огляду місця події, ознак, які могли б вказувати на переміщення трупа до початку огляду місця події не встановлено. При судово-токсикологічній експертизи крові, сечі і частин внутрішніх органів: головного мозку, легенів, шлунку і кишечника з вмістом, печінки з жовчним міхуром, нирок трупа ОСОБА_11 в крові та сечі виявлено: етиловий спирт в концентрації в крові 3,3 проміле, в сечі 3, 9 проміле (т. 2 а.с.229-238);
- висновком експерта № 863-д від 07.04.2017 року встановлено, що виявлені тілесні ушкодження у ОСОБА_6 утворилися не менш ніж від 9-ти травматичних дій. Виникнення вищевказаних пошкоджень можливо при будь-якому взаєморозташувані потерпілого відносно нападника за умови доступності зон ушкоджень. Утворення тілесних ушкоджень у ОСОБА_6 внаслідок падіння не представляється можливим (т. 2 а.с.242-243);
- висновком експерта № 862 від 07.04.2017 року встановлено, що синці на верхній повіці лівого ока, в лівій щічній ділянці з переходом на виличну ділянку, в тім`яній ділянці посередині, ближче до лінії зросту волосся, на правому плечі, садна в щічній ділянці зліва, на тильній поверхні правої кисті, в тім`яній ділянці посередині, в тім`яній ділянці справа, в лобній ділянці справа у гр. ОСОБА_6 кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження. Дані ушкодження утворились від дії тупих предметів. Давність утворення синця на правому плечі в межах 5-7 діб на момент огляду; синці на верхній повіці лівого ока, в лівій щічній ділянці, в тім`яній ділянці посередині, ближче до лінії зросту волосся в межах 2-3 діб на момент огляду; решта тілесних ушкоджень в межах 5-7 діб на момент огляду(т. 3 а.с. 3-4);
- висновком експерта № 353 від 05.07.2017 року про те, що на вирішення якого поставлено питання - "чи могли ушкодження, виявлені на представлених для дослідження лоскутах шкіри трупа ОСОБА_11 , утворитись від дії ножа зображеного на макеті, власноручно підозрюваним ОСОБА_6 .?", рани №№2-3 на клапті шкіри з області лівої половини грудної клітини (умовно клапоть шкіри № 1) від тупа ОСОБА_11 утворилися від дії плаского одностороньогострого колюче-ріжучого предмета, яким міг бути клинок ножа, що має обушок і лезо. Рани №№4-6 на клапті шкіри з області правої половини передньої поверхні грудної клітини (умовно клапоть шкіри № 2) утворилися від дії плаского одностороньогострого колюче-ріжучого предмета, яким міг бути клинок ножа, що має обушок і лезо. Рана №7 на клапті шкіри з області верхньої частини правої половини живота (умовно клапоть шкіри № 3) утворилася від дії плаского одностороньогострого колюче-ріжучого предмета, яким міг бути клинок ножа, що має обушок і лезо. Рана № 8 на клапті шкіри з області верхньої частини живота (умовно клапоть шкіри № 4) утворилася від дії плаского одностороньогострого колюче-ріжучого предмета, яким міг бути клинок ножа, що має обушок і лезо. Рана № 11 на клапті шкіри зі скроневої області (умовно клапоть шкіри № 5) утворилася від дії плаского одностороньогострого колюче-ріжучого предмета, яким міг бути клинок ножа, що має обушок і лезо. Найбільша ширина частини, що занурилась склала близько 7-23 мм (за різними ранами). Виходячи з морфологічних особливостей і метричних характеристик зображеного на ескізі ножа, що являє собою предмет, який володіє колюче-ріжучими власитивостями, а також, беручи до уваги поліморфізм досліджених ран та особливості інтерпретації умовних графічних зображень предметів (ескізів), можливість утворення досліджених ран на клаптях шкіри від дії клинка ножа, зображеного на ескізі, - не виключається (т. 4 а.с. 77 -82);
- висновком судово психіатричної експертизи № 282 від 15.05.2017 року, з якого вбачається, що під час скоєння вказаного кримінального правопорушення ОСОБА_6 не виявляв ознак стану вираженої емоційної збудженості чи емоційної напруженості та будь-якого особливого стану, який би порушував свідомість та міг би розглядатись як психологічна основа виникнення сильного душевного хвилювання. Всі його дії були цілеспрямованими та послідовними. Ситуація розвивалась поступово, не була суб`єктивно безвихідною, ознак постафектної астенії не виявлено. У момент скоєння інкримінованого йому правопорушення ОСОБА_6 у будь-якому особливому емоційному стані (фізіологічний афект або інший емоційний стан: стрес, фрустрація, образа, гнів, ревнощі тощо), який здійснював суттєвий вплив на його поведінку та мав юридичне значення не перебував. У підозрюваного ОСОБА_6 не виявлено індивідуально-психологічних особливостей, які впливають на об`єктивність його показань (схильності до підвищеної навіюваності, брехливості, хитрості). Загиблий ОСОБА_11 своїми діями (психологічним тиском або залякуванням) не міг спричинити (спровокувати) виникнення у підозрюваного ОСОБА_6 стану сильного душевного хвилювання, бо підозрюваний знаходився у стані алкогольного сп`яніння. З урахуванням індивідуально-психологічного стану особистості ОСОБА_6 міг в повній мірі усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними в ситуації, що досліджується. ОСОБА_6 виявляє психічні та поведінкові розлади, внаслідок сполученого вживання психоактивних речовин (алкоголь, канабіоїди, опіоїди), синдром залежності від алкоголю. У період здійснення інкримінованого йому злочину тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності не виявляв, а перебував у стані гострої алкогольної інтоксикації. В матеріалах справи та згідно бесіди з підекспертним відсутні відомості про короткочасну або тривалу втрату пам`яті у підозрюваного ОСОБА_6 у проміжок часу з 18.00 год. 02.04.2017 року до 10.00 год. 06.04.2017 року з моменту вчинення кримінального правопорушення (злочину) до моменту взяття підозрюваного ОСОБА_6 під варту. У період здійснення інкримінованого йому правопорушення ознак тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності не виявляв, а перебував у стані гострої алкогольної інтоксикації, на що вказує: вживання спиртних напоїв, адекватний мовний контакт, цілеспрямованість дій, відсутність галюцінаторно-маячних хвилювань, орієнтування у навколишньому, збереженість пам`яті на період правопорушень, поступовий вихід зі стану сп`яніння. Отже, він міг усвідомлювати фактичний характер та соціальну небезпеку своїх дій і керувати ними. За своїм психічним станом в теперішній час він також може усвідомлювати фактичний характер своїх дій та керувати ними (т. 4 а.с. 88-96).

Колегія суддів вважає, що відтворення дій, обстановки та обставин події злочину обвинуваченим ОСОБА_6 під час слідчого експерименту, показання свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , висновки експертів, протоколи слідчих дій, є належними, допустимими та достовірними, а у своїй сукупності достатніми для визнання обвинуваченого ОСОБА_6 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, оскільки вони співпадають між собою, як в деталях, так і в цілому щодо обставин вчинення останнім вищевказаного злочину.

Доводи апелянтів про те, що дії обвинуваченого ОСОБА_6 необхідно перекваліфікувати із ч. 1 ст. 115 КК України на ст. 118 КК України, колегія суддів вважає необґрунтованими, з огляду на наступне.

За змістом статті 36 КК України необхідна оборона - це правомірний захист охоронюваних законом прав та інтересів особи, суспільства або держави від суспільно небезпечного посягання шляхом заподіяння тому, хто посягає, необхідної і достатньої в даній обстановці шкоди, що відповідає небезпеці посягання й обстановці захисту. Право на необхідну оборону виникає лише за наявності для цього певних умов, визначених законом. Такими, відповідно до частини першої статті 36 КК, є будь-які дії особи, які безпосередньо спрямовані на заподіяння негайної і невідворотної істотної шкоди охоронюваним законом правам та інтересам особи, яка захищається, та у зв`язку з цим вимагають свого негайного відвернення або припинення. А така необхідність виникає тоді, коли зволікання з боку того, хто обороняється, в заподіянні шкоди тому, хто посягає, загрожує негайною і невідворотною шкодою для охоронюваних законом прав та інтересів.

В основі розмежування умисного вбивства (частина перша статті 115 КК) та умисного вбивства при перевищенні меж необхідної оборони (стаття 118 КК) перебуває мотив діяння - захист винною особою охоронюваних законом прав та інтересів від суспільно небезпечного посягання. Особливістю злочину, вчиненого з перевищенням меж необхідної оборони, є специфіка його мотиву, а саме: прагнення захистити інтереси особи, держави, суспільні інтереси, життя, здоров`я чи права того, хто обороняється, чи іншої особи від суспільно небезпечного посягання. Намір захистити особисті чи суспільні інтереси від злочинного посягання є визначальним мотивом не тільки у випадку необхідної оборони, а й при перевищенні її меж. При цьому перевищення меж оборони може бути зумовлене й іншими мотивами, наприклад: наміром розправитися з нападником через учинений ним напад, страхом тощо. Проте існування різних мотивів не змінює того, що мотив захисту є основним стимулом, який визначає поведінку особи, яка перевищила межі необхідної оборони. Мотивація дій винного при перевищенні меж необхідної оборони має бути в основному зумовлена захистом від суспільно небезпечного посягання охоронюваних законом прав та інтересів.

У тому випадку, коли визначальним у поведінці особи було не відвернення нападу та захист, а бажання спричинити шкоду потерпілому (розправитися), такі дії за своїми ознаками не становлять необхідної оборони, вони набувають протиправного характеру і мають розцінюватись на загальних підставах.

Із матеріалів кримінального провадження вбачається, що після того, як обвинувачений ОСОБА_6 та потерпілий ОСОБА_11 вийшли із кафе, останній весь час, коли вони йшли, ображав обвинуваченого. Після того, як вони зайшли в під`їзд дому, ОСОБА_11 вдарив ОСОБА_6 ззаду в потилицю, а коли останній повернувся до нього, то побачив в руках потерпілого ніж. Обвинувачений силою забрав цей ніж у ОСОБА_11 і під час бійки з останнім, наніс тому 15 ударів ножем по різним частинам тіла, у тому числі:

множинні, проникаючі, сліпі, колото різані поранення тулуба, в тому числі з пошкодженням внутрішніх органів: шкірну колото різану рану в верхній частині лівої половини грудної клітини, по середньо ключичній лінії з пошкодженням підшкірної клітчатки, м`язів, верхнього краю хрящової частини 4-го ребра, пристінкової плеври лівої плевральної порожнини, перикарду, правого желудочка серця;
шкірну колото різану рану в верхній частині лівої половини грудної клітини, по середньо ключичній лінії з пошкодженням підшкірної клітчатки, м`язів, нижнього краю хрящової частини 4-го ребра, пристінкової плеври лівої плевральної порожнини, перикарду, легеневої вени;
шкірну колото різану рану в середній частині правої половини грудної клітки, по середню ключичній лінії з пошкодженням підшкірної клітчатки, м`язів, міжреберних м`язів шостого міжреберного проміжку, пристінкової плеври правої плевральної порожнини;
шкірну колото різану рану в середній частині правої половини грудної клітини, з пошкодженням підшкірної клітчатки, м`язів, хрящової частини 7-го ребра, пристінкової плеври правої плевральної порожнини;
шкірну колото різану рану в середній частині правої половини грудної клітини, по лінії розташування між передньою серединною и навколо грудинної лініями з пошкодженням підшкірної клітчатки, м`язів, хрящової частини 7-го ребра, пристінкової плеври правої плевральної порожнин;
шкірну колото різану рану в верхній частині правої половини живота з пошкодженням підшкірної клітчатки, м`язів, черевини передньої черевної стінки;
шкірну колото різану рану в верхній частині половини живота з пошкодженням підшкірної клітковини, м`язів, черевини передньої черевної стінки, великого сальника,
які мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень небезпечних для життя в момент заподіяння. Після цього потерпілий ОСОБА_11 вийшов із під`їзду дому, зробив декілька кроків та впав, а обвинувачений ОСОБА_6 , дочекавшись знайомого ОСОБА_9 , пішов до магазину АТБ.
Встановлені судом фактичні обставини справи свідчать, що дії потерпілого ОСОБА_11 , який знаходився в сильному стані алкогольного сп`яніння (в крові та сечі виявлено: етиловий спирт в концентрації в крові 3,3 проміле, в сечі 3,9 проміле), після того, як обвинувачений забрав у нього ніж, за своїми об`єктивними ознаками не могли створити реальну та безпосередню загрозу заподіяння шкоди для ОСОБА_6 , які б у зв`язку з цим викликали невідкладну необхідність у заподіянні шкоди потерпілому.

При цьому судом першої інстанції було враховано наявність у обвинуваченого тілесних ушкоджень, а саме, синець на правому плечі садна в щічній ділянці зліва, на тильній поверхні правої кисті, в тім`яній ділянці посередині, в тім`яній ділянці справа, в лобній ділянці справа, які згідно з висновком експерта № 862 від 07.04.2017 року утворились від дії тупих предметів в межах 5-7 діб на момент огляду, тобто станом на момент вчинення інкримінованого обвинуваченому злочину, та кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження. Давність утворення синців на верхній повіці лівого ока, в лівій щічній ділянці, в тім`яній ділянці посередині, ближче до лінії зросту волосся в межах 2-3 діб на момент огляду, тобто не на момент вчинення інкримінованого ОСОБА_6 злочину.
Отже, вважати, що обвинувачений, завдаючи потерпілому зі значною силою удари ножем, (шість з яких були нанесені шляхом занурення в передню поверхню тулуб клинка ножа) перебував в стані необхідної оборони, але перевищив її межі, про що йдеться у апеляціях обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника, немає підстав.

Колегія суддів вважає, що поєднання обставин, обстановки та умов, за яких було вчинено вбивство ОСОБА_11 , а також пасивну поведінку обвинуваченого після вчинення ним злочину, коли потерпілий впав на землю та став хрипіти, а ОСОБА_6 не оказав йому ніякої допомоги, підтверджує висновки суду першої інстанції про те, що його вчинення було викликане бажанням ОСОБА_6 вчинити розправу над потерпілим за його попередню поведінку. Сукупність таких обставин виключає кваліфікацію умисного вбивства при перевищенні меж необхідної оборони.

Приймаючи до уваги вищевказане, колегія суддів вважає безпідставними наступні доводи апелянтів про те, що:

- з вироком суду не згоден, а саме в тому, що він просто підійшов до потерпілого і наніс йому 15 ударів ножем, тим самим умисно вбив його;

- можливо від двох - трьох ударів і настала смерть потерпілого, бив його знизу вверх, в живіт, але ніяк не по всьому тілу і не 15 раз;

- його дії він вважає можна кваліфікувати як завгодно, але не як умисне вбивство;

- він до скоєння злочину вислухав багато образ від потерпілого, останній вдарив його в голову зі спини, кидався з ножем, в той момент коли він на нього кидався з ножем, потерпілий наніс йому дуже сильний удар в обличчя правою рукою, він ледь стримувався, він двома трьома ударами виштовхнув потерпілого з під`їзду, голова та обличчя в нього були не пошкодженими;

- мотивів для вбивства потерпілого у нього не було, вони не були знайомі;

- він хотів з`явитися в поліцію з явкою з повинною, але не встиг, його затримали. З перших днів він почав співробітничати з поліцією;

- в ході судового слідства був допитаний свідок ОСОБА_9 , який пояснив суду, що після того, як він провів додому ОСОБА_10 та вийшов з під їзду № 3 будинку АДРЕСА_2 , він помітив у ОСОБА_6 подряпину на щоці, якої раніше не було. Очевидно, що цю подряпину обвинувачений міг отримати тільки під час боротьби з потерпілим ОСОБА_11 ;

- згідно протоколу огляду місця події від 02.04 2018 року у правій руці потерпілого ОСОБА_12 було виявлено нож;

- згідно висновку експерта № 862 від 07.04.2017 року, у обвинуваченого ОСОБА_6 , було виявлено синці на верхній повіці лівого ока, в лівій щічній ділянці з переходом на виличну ділянку, в тім`яній ділянці посередині, ближче до лінії зросту волосся, на правому плечі, садна в щічній ділянці зліва, на тильній поверхні правої кісті, в тім`яній ділянці справа, в лобній ділянці. Давність утворення більшості цих ушкоджень в межах 5-7 діб з моменту огляду, тобто, цілком імовірно, що ці ушкодження обвинувачений ОСОБА_6 також міг отримати під час боротьби з потерпілим ОСОБА_11 .

Доводи обвинуваченого про те, що він в той вечір спиртні напої не вживав, був абсолютно тверезим, є також необґрунтованими, оскільки суперечать показанням свідка ОСОБА_9 , який дав свідчення в суді про те, що бачив як ОСОБА_6 вживав спиртні напої в кафе.

Не заслуговують уваги доводи обвинуваченого і про те, що в судовому засіданні не обстежувались, ні знаряддя вбивства, ні характер нанесення колото-різаних поранень потерпілому, оскільки, по-перше, із журналу судового засідання від 05.06.2018 року вбачається, що обвинувачений ОСОБА_6 під час обговорення питання про дослідження речових доказів, заявив, що їх не потрібно досліджувати в суді (т. 4 а.п. 113), а по-друге, судом першої інстанції були досліджені під час судового розгляду висновки судмедекспертів (т. 4 а.п. а.п. 137-138; 152).

Безпідставними є доводи обвинуваченого і про те, що в судовому засіданні він погано себе почував та погано все розумів, оскільки 26.06.2018 року суд першої інстанції після клопотання захисника, зразу викликав швидку допомогу у зв`язку з поганим самопочуттям обвинуваченого та після огляду лікарів ОСОБА_6 оголосив перерву у судовому засіданні на цій підставі (т. 4 а.п. 138).

Таким чином, доводи апелянтів про недоведеність вини обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, є необґрунтованими, а дії останнього правильно кваліфіковані судом першої інстанції за цією кримінально-правовою нормою.

При призначені покарання обвинуваченому ОСОБА_6 районним судом було враховано, що останній, вину визнав частково, однак здійснив особливо тяжкий злочин, пов`язаний з протиправним позбавленням людини життя, а тому суд прийшов до висновку, що його виправлення можливо лише в ізоляції від суспільства, внаслідок чого призначив обвинуваченому покарання у вигляді 9 років позбавлення волі, тобто близьке до мінімального покарання, передбаченого санкцією ч. 1 ст. 115 КК України.
Колегія суддів вважає необґрунтованими доводи обвинуваченого про те, що судимості у нього погашені, оскільки це суперечить вимогам ст. ст. 89, 90 КК України.
Враховуючи вищевказане, колегія суддів не вбачає правових підстав для подальшого пом`якшення обвинуваченому ОСОБА_6 призначеного судом покарання, зокрема і у зв`язку з тим, що судом не було знайдено жодних пом`якшуючих його вину обставин, він неофіційно працює, закінчив Біблейський коледж та Київську духовну семінарію,змінив свої погляди на краще, порушень закону не допускав, оскільки, будучи неодноразово судимим за вчинення тяжких умисних злочинів, він знову вчинив особливо тяжкий умисний злочин, що свідчить про те, що обвинувачений схильний до стійкої злочинної діяльності, а це характеризує його, як негативну особу, потерпілі наполягали на суворому покаранні для останнього (т. 1 а.п. 197-198), а тому призначене судом першої інстанції покарання у виді позбавлення волі строком на 9 років, є необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_6 та попередження вчинення ним нових злочинів.

Між тим, доводи обвинуваченого про те, що суд першої інстанції неправильно застосував ч. 5 ст. 72 КК України, є обґрунтованими, з погляду на наступне.

Згідно зі змінами, внесеними в ч. 5 ст. 72 КК Законом України від 26 листопада 2015 року № 838-VIII "Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання", зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, проводиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Цей закон застосовувався до всіх осіб, щодо яких на момент набрання чинності цим Законом набрав законної сили обвинувальний вирок, покарання за яким не відбуто повністю.
При цьому, відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК зі змінами, внесеними Законом України від 18 травня 2017 року № 2046-VIII"Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення", що набрав чинності 20 червня 2017 року, попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими в ч. 1 ст. 72 КК.
Як убачається із матеріалів провадження, суд першої інстанції зарахував ОСОБА_6 у строк покарання строк попереднього ув`язнення з моменту фактичного затримання 06.04. 2017 року по 20 червня 2017 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Однак судом не взято до уваги вимоги ст. 5 КК, відповідно до яких закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. При цьому закон про кримінальну відповідальність, що встановлює злочинність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі. Якщо після вчинення особою діяння, передбаченого цим Кодексом, закон про кримінальну відповідальність змінювався декілька разів, зворотну дію у часі має той закон, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.
Якщо особа вчинила злочин у період з 24 грудня 2015 року до 20 червня 2017 року, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч.5 ст. 72 КК в редакції Закону № 838-VIII (пряма дія Закону № 838-VIII). Така позиція Суду узгоджується і з правовим висновком Верховного Суду від 29 серпня 2018 року у справі № 663/537/17 (провадження № 13-31кс18).
Із вироку суду вбачається, що обвинувачений ОСОБА_6 вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 115 КК України, 02.04.2017 року.
Отже, доводи у апеляційній скарзі обвинуваченого щодо неправильного застосування судом закону України про кримінальну відповідальність при зарахуванні йому строку попереднього ув`язнення є слушними.
У зв`язку з тим, що суд першої інстанції неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, а саме не застосував закон, який підлягав застосуванню (п. 1 ч. 1 ст. 413 КПК), відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 408 КПК України є підстави для зміни вироку суду та зарахування останньому на підставі ч. 5 ст. 72 КК України (у редакції Закону № 838-VIII) у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 21 червня 2017 року по 21 листопада 2018 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 задовольнити частково, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 , залишити без задоволення.
Вирок колегії суддів Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 04 липня 2018 року, яким ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, змінити.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України (у редакції Закону № 838-VIII ) зарахувати обвинуваченому ОСОБА_6 строк попереднього ув`язнення у строк покарання за період з 21 червня 2017 року по 21.11.2018 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
В іншій частині вирок залишити без зміни.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з часу її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк, - з моменту отримання копії судового рішення.

Судді: