Справа № 487/2902/19
Провадження № 1-кс/487/3098/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.04.2019 року

Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , заявників: адвоката ОСОБА_3 , та ОСОБА_4 ,слідчого ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Першого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління ДБР, розташованого у м.Миколаєві ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:
15.04.2019 року до Заводського районного суду міста Миколаєва надійшла скарга ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову слідчого Першого слідчого відділу Слідчого управління ТУ ДБР, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_5 від 31.03.2019 року про закриття кримінального провадження №0000001, в якій вона вказала, що слідчим не здійснено необхідних слідчих дій щодо визнання потерпілим по кримінальному провадження та не допитав його в якості потерпілого, що призвело до неповного з`ясування фактичних обставини справи.

Заявники: адвокат ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у судовому засіданні вимоги скарги підтримали, просили про її задоволення.

Слідчий у судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги та зазначив, що спірна постанова винесена відповідно до норм чинного законодавства.

Суд, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали скарги, матеріали кримінального провадження №0000001,- прийшов до наступного.

Судом встановлено, що на підставі ухвали слідчого судді Приморського районного суду в м. Одеса Прокуратурою Одеської області внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000001 від 02.01.2019 за заявою ОСОБА_4 від 12.11.2018, за фактом можливого вчинення кримінального правопорушення т.в.о. начальника Усатівського ВП Біляївського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України.

Постановою прокурора про доручення проведення досудового розслідування від 18.01.2019, визначено підслідність у кримінальному проваджені № 0000001 за Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві.

Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_4 просив вжити заходів реагування до заступника начальника Усатівського ВП Біляївського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 , який тимчасово виконуючи обов`язки начальника зазначеного вище відділку поліції не вжив всіх необхідних заходів щодо належного розгляду звернень ОСОБА_4 , наданих останнім в рамках кримінальних провадженнях №250000114 та №0001104.

Відповідно до постанови слідчого Першого слідчого відділу Слідчого управління ТУ ДБР, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_5 від 31.03.2019рок кримінальне провадження, внесене о ЄДРДР за №000001 від 02.01.2019р закрито у зв`язку з відсутністю в діях заступника начальника Усатівського ВП Біляївського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.367 КК України.

Відповідно до положення ст.55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.
Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.
Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.
Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.
Потерпілим не може бути особа, якій моральна шкода завдана як представнику юридичної особи чи певної частини суспільства.
За наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.
Згідно п.1 ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні заявником, потерпілим, його представником чи законним представником може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Згідно частини 1 статті 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною 1 статті 303 КПК України можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч.2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень. Аналогічні вимоги містить і ч.1 ст. 94 КПК України щодо оцінки слідчим , прокурором кожного доказу з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки дозу достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Статтею 91 КПК України передбачено, що у кримінальному провадженні в першу чергу підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення) та винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з положеннями ч.2 ст. 91, ч.1 ст. 92 КПК України доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження. Обов`язок доказування покладається на слідчого, прокурора та, в установлених КПК України випадках, - на потерпілого.

Сторона обвинувачення, відповідно до ст. 93 КПК України, здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Проте, вищевикладені вимоги чинного законодавства слідчим не виконані.

Так, зокрема, ніяких дій, які б свідчили про визнання ОСОБА_4 потерпілим , або про відмову у визнанні потерпілим слідчим не здійснено.
Крім того, з наявних у кримінальному провадженні та оглянутих їх в судовому засіданні вбачається, що ОСОБА_4 направляв слідчому заяви та клопотання, які слідчим не розглянуті та яким оцінка не надана.

Таким чином , вищезазначене свідчить про те, що слідчим не повно та не всебічно досліджено всі обставини кримінального провадження, що є підставою для задоволення скарги.

Керуючись статтями 55,92-94, 303-307 КПК України,-

УХВАЛИВ:
Скаргу адвоката ОСОБА_3 - задовольнити.
Визнати бездіяльність слідчого Першого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління ДБР, розташованого у м.Миколаєві ОСОБА_5 щодо невизнання ОСОБА_4 потерпілим по кримінальному провадженню №0000001 від 02.01.2019року та зобов`язати слідчого провести належні та необхідні процесуальні дії щодо визначення статусу ОСОБА_4 .

Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1