Справа № 344/1725/19
Провадження № 11-сс/4808/40/19
Категорія ст. 183 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2019 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду

в складі суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

з участю секретаря ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , що діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 31 січня 2019 року про застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

за участю прокурора ОСОБА_9 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу слідчого судді, прийняти нову про обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло цілодобово.

Вважає, що рішення слідчого судді про обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необґрунтованим і таким, що не відповідає фактичним обставинам справи. Вказує, що в судовому засіданні не наведено достатніх даних, які б давали підстави для задоволення клопотання слідчого про обрання саме такого запобіжного заходу, а клопотання не відповідає встановленим вимогам закону. Посилається на те, що приймаючи рішення про задоволення клопотання і обрання найсуворішого запобіжного заходу слідчий суддя не повною мірою врахував положення ст. ст. 370, 131, 132, 177, 183, 184, 194 КПК України. Зазначає, що слідчий суддя не звернув уваги, що перелік вказаних у клопотанні ризиків зазначені формально і будь-яких доказів на їх підтвердження прокурором не додано, в клопотанні не вказано обставини, на підставі яких прокурор дійшов висновку про наявність ризиків, і відсутні матеріали, що підтверджують ці обставини. Крім того, що слідчим суддею не враховано всіх обставин, які враховуються при обранні запобіжного заходу, а саме те, що підозрюваний ОСОБА_8 має постійне місце проживання, є пенсіонером по інвалідності (ІІ група), отримує постійних дохід у виді пенсійних виплат, що свідчить про міцність його соціальних зв`язків по місцю проживання, жодним чином не ухилявся від виконання процесуальних обов`язків. На її думку, за таких обставин і наявних в матеріалах клопотання доказів є необґрунтованим висновок слідчого судді про доведеність недостатності застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою. Вважає, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло цілодобово буде співмірним наведеним прокурором ризикам і повною мірою забезпечить виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків, а відтак є достатнім для виконання завдань кримінального провадження.

Ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 31 січня 2019 року застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на строк шістдесят днів до 30 березня 2019 року включно.

Слідчий суддя виходив з того, що можлива причетність ОСОБА_8 до вказаного злочину підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами. Прокурором доведено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України. Врахував тяжкість злочину та міру покарання, дані про особу підозрюваного, що підтверджують існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та дають можливість зробити висновок, що виключно запобіжний захід у виді тримання під вартою може забезпечити уникненню цих ризиків та забезпечити процесуальну поведінку підозрюваного. Вирішуючи питання про можливість застосування альтернативних запобіжних заходів, слідчий суддя взяв до уваги правову позицію Європейського суду з прав людини, і дійшов висновку, що жоден із інших - альтернативних запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, не може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Під час апеляційного розгляду:

- підозрюваний ОСОБА_8 підтримав апеляційну скаргу, просив обрати йому більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту цілодобово;

- захисник ОСОБА_7 просила задовольнити апеляційну скаргу, з мотивів, викладених у ній;

- прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги, зазначив, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, які мають місце у даному випадку.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали клопотання, обговоривши доводи й мотиви апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що в задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити, а ухвалу слідчого судді залишити без змін, з наступних підстав.

На думку суду апеляційної інстанції висновок слідчого судді про наявність достатніх підстав для задоволення клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є обґрунтованим.

Клопотання про застосування запобіжного заходу відповідає загальним вимоги до клопотань слідчих, прокурорів про застосування запобіжного заходу, в тому числі у вигляді тримання під вартою, згідно з ст. 184 КПК України, тому доводи сторони захисту в цій частині є неспроможними.

При обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчим суддею в повній мірі дотримані вимоги ст. ст. 176, 177, 178, 183 КПК України.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Так, 30 січня 2019 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України (а.п. 4-5), а саме у вчиненні умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині, вбивства ОСОБА_10 , особою, яка раніше вчинила умисне вбивство.

Задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_8 слідчий суддя, правильно встановив, що наведені у ньому дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення.

Суд апеляційної інстанції, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, враховує, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та бере до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182). Вимога, що підозра має ґрунтуватись на обґрунтованих підставах, є значною частиною гарантії недопущення свавільного затримання і тримання під вартою. За відсутності обґрунтованої підозри особа не може бути за жодних обставин затримана або взята під варту (див. рішення у справі «Чеботарі проти Молдови», N 35615/06, п. 48, від 13 листопада 2007 року)» та те, що ч. 3 ст. 17 КПК України імперативно визначено, що підозра не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом.

Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України, підтверджується сукупністю зібраних у кримінальному провадженні доказів у їх взаємозв`язку, а саме: витягом з кримінального провадження № 0000124 (а.п. 3); протоколом огляду місця події від 29 січня 2019 року (а.п. 6-9); протоколом допиту свідка ОСОБА_11 (а.п. 10-11); довідкою про звільнення серії ЛЬВ № 15945 (а.п. 18); іншими доказами.

На думку суду апеляційної інстанції, слідчий суддя дослідивши матеріали клопотання, долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, - з точки зору достатності та взаємозв`язку дійшов правильного висновку, що наявні у провадженні докази, свідчать про обґрунтованість підозри підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, оскільки підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний, міг вчинити дане правопорушення.

В той час, сторона захисту не наводить жодних переконливих тверджень, які б спростовували причетність ОСОБА_8 до вчинення злочину.

Також, слідчий суддя вмотивовано прийшов до висновку, дотримавшись вимог закону, навівши це по тексту ухвали, що в даному випадку мають місце відповідні ризики, а саме спроби підозрюваного здійснити дії передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків.

Позиція сторони захисту про недоведеність наявності у кримінальному провадженні ризиків, визначених ст. 177 КПК України, спростовується сукупністю відомостей, які містяться в клопотанні та долучених до нього доказах, якими доведено наявність відповідних ризиків.

Те, що підозрюваний не ухилявся від виконання процесуальних обов`язків не свідчить про відсутність ризиків, визначених ст. 177 КПК України, а за наявності інших фактичних даних, на які вказує сторона обвинувачення, та які вбачаються з долучених до клопотання доказів, не виключає можливості такої поведінки підозрюваного.

Частиною 2 ст. 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Як вбачається із матеріалів, ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України, санкція якого передбачає показання у виді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічне позбавлення волі.

Суд першої інстанції в повній мірі взяв до уваги відомості, що були відомі на час розгляду клопотання відносно особи підозрюваного та на які посилається сторона захисту в апеляційній скарзі, в тому числі про наявність постійного місця проживання, стан здоров`я (інвалідність ІІ групи), його соціальні зв`язки.

Із змісту ухвали слідчого судді вбачається, що сторона обвинувачення навела переконливі доводи того, що застосування більш м`яких запобіжних заходів відносно ОСОБА_8 буде недостатньо та не забезпечить запобігання цим ризикам.

Стороною захисту не зазначено належного обґрунтування про можливість запобігання ризикам, встановлених стороною обвинувачення, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, зокрема у вигляді домашнього арешту цілодобово.

Згідно з вимогами ч. ч. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Суд апеляційної інстанції вважає, що слідчий суддя, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганню виникненню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, з врахуванням даних про його особу та тяжкості злочину, відповідно до вимог кримінального процесуального закону обґрунтовано прийняв рішення про застосування відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Слідчий суддя дотримався вимог закону та прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість утримання особи під вартою, що не порушує прав, гарантованих ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини, при цьому слідчий суддя дослідив належним чином всі матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

На даний час підстав для обрання щодо підозрюваного ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту цілодобово суд апеляційної інстанції не вбачає, що не перешкоджає у подальшому прийняття такого рішення в порядку, передбаченому КПК України.

На думку суду апеляційної інстанції, враховуючи те, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні злочину із загибеллю людини, з огляду на підстави та обставини, передбачені ст. ст. 177, 178 КПК України, що мають місце у даному випадку, слідчий суддя дійшов до правильного висновку про відсутність підстав для визначення застави у відповідному розмірі при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, керуючись ч. 4 ст. 183 КПК України, та не визначив розмір застави.

Таким чином, суд апеляційної інстанції доходить висновку про відсутність підстав для задоволення вимог апеляційної скарги.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст. ст. 12, 176-178, 183, 194, 376, 404, 407, 419, 422 КПК України, ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , що діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 31 січня 2019 року про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4

ОСОБА_5