Справа 688/1675/19
№ 1-кп/688/141/19
Вирок
Іменем України

17 травня 2019 року м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000348 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Рівне, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , громадянина України, з вищою освітою, розлученого, не працюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,

встановив:
05 квітня 2019 року о 10 год. 30 хв. ОСОБА_5 , перебуваючи в четвертому під`їзді багатоквартирного будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , на сходинковому майданчику помітив пристебнутий велосипедним замком до металевої решітки жіночий велосипед марки «Україна», якого вирішив викрасти.

З цією метою, ОСОБА_5 того ж дня та в тому ж місці, керуючись корисливим мотивом, з метою вчинення крадіжки чужого майна та особистого незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, за допомогою власного ключа, відчинив велосипедний замок, який примкнув до багажника вищевказаного велосипеда та умисно, таємно викрав належний потерпілій ОСОБА_4 жіночий велосипед марки «Україна» вартістю 1000 грн. та велосипедний замок вартістю 80 грн., з якими залишив місце вчинення злочину.

У подальшому, ОСОБА_5 викраденим майном потерпілої розпорядився на власний розсуд, а саме: поїхав на вищевказаному велосипеді, до якого примкнув велосипедний замок, до власного гаража, що знаходиться поряд із місцем його проживання, розташованим за адресою: АДРЕСА_2 , де зберігав викрадене майно.

Своїми умисними діями ОСОБА_5 завдав потерпілій ОСОБА_4 майнової шкоди на загальну суму 1080 грн. та вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.185 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
02 травня 2019 року між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 в присутності захисника ОСОБА_6 укладена угода про примирення відповідно до вимог ст. 471 КПК України.
Згідно з даною угодою обвинувачений ОСОБА_5 та потерпіла ОСОБА_4 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій за ч.1 ст.185 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також на призначення покарання ОСОБА_5 у виді 120 (ста двадцяти) годин громадських робіт.

Згідно із п.1 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Згідно з ч.3 ст.469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості. Обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України визнав повністю, щиро розкаявся, повністю відшкодував заподіяну шкоду.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє права, визначені п.1 ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п.1 ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, та наполягає на затвердженні угоди про примирення.
Потерпіла ОСОБА_4 суду пояснила, що їй зрозумілі наслідки затвердження угоди про примирення, передбачені п.2 ч.1 ст.473 КПК України, та просила затвердити укладену з обвинуваченим угоду.
Прокурор ОСОБА_3 проти затвердження угоди про примирення не заперечила, пояснивши, що їй відомі особливості апеляційного оскарження.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом встановлено, що зміст, умови та порядок укладення угоди про примирення відповідають вимогам ст.ст. 469, 471 КПК України, міра покарання, узгоджена сторонами, визначена у межах санкції ч.1 ст.185 КК України. Підстав для відмови у затвердженні угоди про примирення, передбачених ч.7 ст.474 КПК України, не встановлено.

ОСОБА_5 за місцем проживання характеризується задовільно, раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, розлучений, не працює, спроможний виконати узгоджене сторонами покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку.
Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.
Із врахуванням всіх обставин справи та особи обвинуваченого, суд дійшов висновку, що узгоджене сторонами покарання відповідає не тільки тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставинам справи, але й особі обвинуваченого, є обґрунтованим та буде відповідати цілям покарання.
Відповідно до ч.1 ст.475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілою та обвинуваченим і призначення останньому узгодженого сторонами покарання.
Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченого в дохід держави згідно зі ст. 124 КПК України.
Керуючись ст.ст. 374, 475 КПК України, суд
ухвалив:
Затвердити угоду про примирення у кримінальному провадженні №0000348, укладену 02 травня 2019 року між ОСОБА_5 та потерпілою ОСОБА_4 .
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді 120 (ста двадцяти) годин громадських робіт.

Стягнути з ОСОБА_5 в дохід держави витрати за проведення судової товарознавчої експертизи №12.1-0262:19 від 22.04.2019 року в сумі 1256 (одна тисяча двісті п`ятдесят шість) гривень 00 копійок.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили до ОСОБА_5 не застосовувати.
Речовий докази:

- велосипедний замок та жіночий велосипед марки «Україна», які зберігаються у потерпілої ОСОБА_4 , залишити останній.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України до Хмельницького апеляційного суду через Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: