Справа № 203/2508/18
Провадження № 1кп/201/229/2019
ВИРОК
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 січня 2018 року Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні № 0001312 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Родинське, Донецької області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого,
обвинуваченого у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

В судовому засіданні приймали участь:
прокурор ОСОБА_4
обвинувачений ОСОБА_3
ВСТАНОВИВ:

02.06.2018 року приблизно о 12-00 годин у ОСОБА_3 виник умисел на придбання та зберігання наркотичного засобу «опій ацетильований», після чого в цей час ОСОБА_3 знаходячись на вул. Лізи Чайкіної в м. Дніпрі для особистого вживання у невстановленої особи, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, за грошові кошти в сумі 100 гривень придбав медичний шприц, в якому знаходився наркотичний засіб «опій ацетильований», який ОСОБА_3 став зберігати при собі.

02.06.2018 року близько 12-45 годин біля будинку № 12 по вул. Володі Дубініна в м. Дніпрі ОСОБА_3 був зупинений працівниками поліції та вході огляду дістав з правої передньої кишені брюк одягнених на ньому та добровільно видав працівникам поліції медичний шприц об`ємом 5 мл, заповнений до відмітки 2,5 мл рідиною коричневого кольору, пояснивши при цьому працівникам поліції що вказаною рідиною є наркотичний засіб «опій ацетильований», який він придбав та зберігав при собі для особистого вживання без мети збуту.

Згідно висновку експерта № 1/8.6/2230 від 19.06.2018 року надана на експертизу рідина масою 2,4611 г, вилучена у ОСОБА_3 , містить особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонений опій ацетильований. Маса опію ацетильованого в перерахунку на суху речовину становить 0,1274 г.

Вказаними діями ОСОБА_3 вчинив злочин відповідальність за який передбачена ч.1ст. 309 КК України, а саме незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу без мети збуту.

Під час досудового розслідування 13 липня 2018 року між прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 укладено угоду про визнання винуватості, у відповідності до вимог ст. 472 КПК України.

Згідно угоди від 13.07.2018 р., прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 309 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному діянні. Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести обвинувачений у виді штрафу в дохід держави в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 850 гривень.

В угоді передбачені наслідки її укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки їх невиконання.

Розглядаючи питання про затвердження вищевказаної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам за умови надання потерпілим письмової згоди прокурору на укладання угоди.

Судом встановлено в судовому засіданні, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, який згідно ст. 12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 визнає себе винним у вчиненні вказаного злочину, цілком розуміє права визначені абз. 1,4 п.1 ч.4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, а також відсутні умови, що суперечать інтересам суспільства, чи порушують права, свободи та інтереси сторін або інших осіб.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 із призначенням останньому узгодженої сторонами міри покарання.

Питання про судові витрати слід вирішити у відповідності до вимог ст. 124 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 373-376, 475 КПК України, суд,

ЗАСУДИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 13 липня 2018 року між прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 .
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в дохід держави в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 850 гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експерта в розмірі 858 гривень 00 копійок.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана сторонами кримінального провадження з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти діб з дня проголошення вироку суду.

Головуючий - суддя: ОСОБА_1