Ухвала

6 лютого 2019 року

м. Київ

справа № 263/11178/14к провадження № 51-142ск19
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 21 травня 2018 року та ухвалу Донецького апеляційного суду від 12 грудня 2018 року,
встановив:
У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_4 висуває вимогу про перегляд судових рішень щодо нього в касаційному порядку.
Заслухавши доповідь судді, перевіривши дотримання засудженим порядку, строків касаційного оскарження та відповідність касаційної скарги вимогам закону, Верховний Суд дійшов такого.
Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України) у касаційній скарзі, зокрема, зазначаються обгрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.
При цьому, згідно з ч. 1 ст. 438 КПК України підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції можуть бути лише: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.
Враховуючи наведене, доводи касаційної скарги засудженого ОСОБА_4 про незаконність судових рішень через невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та неповноту судового розгляду не можуть бути предметом перевірки у суді касаційної інстанції.
Вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції, мають узгоджуватися з положеннями ст. 436 КПК України, якою регламентовано, що суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право, зокрема, скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; змінити судове рішення.
Однак, касаційна скарга засудженого ОСОБА_4 не містить вимоги щодо оскаржуваних судових рішень, яка узгоджується з положеннями ст. 436 КПК України.
Крім того, у касаційній скарзі засудженим не зазначено, які конкретні порушення, зазначені у ч. 1 ст. 438 КПК України, були допущені судом апеляційної інстанції при розгляді кримінального провадження в апеляційному порядку та обґрунтування доводів на підтвердження думки з цього приводу.
Таким чином, засудженому слід належним чином обґрунтувати свої доводи, зазначивши у чому полягає незаконність судових рішень, з урахуванням положень ч. 1 ст.438 КПК України, та конкретизувати вимогу до суду касаційної інстанції за наслідками розгляду його касаційної скарги.
За таких обставин, касаційна скарга засудженого не відповідає вимогам кримінального процесуального закону, що перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Відповідно до ст. 429 КПК України суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, у якій зазначаються недоліки касаційної скарги, і встановлюється строк, необхідний для їх усунення, що не може перевищувати п`ятнадцять днів з дня отримання ухвали особою, яка подала скаргу.
Залишення касаційної скарги без руху не перешкоджає відкриттю касаційного провадження за умови усунення зазначених у цій ухвалі недоліків, якщо скарга надійде у межах строку, визначеного у ст. 426 КПК України, або не пізніше п`ятнадцятиденного строку з дня одержання копії ухвали про залишення касаційної скарги без руху.
Додатково слід зазначити, що частиною 2 ст. 8 Кримінально-виконавчого кодексу України засудженому гарантується право на правову допомогу, для одержання якої він може користуватися послугами адвокатів.
Слід звернути увагу на те, що засуджений має право отримати безоплатну правову допомогу, в тому числі і з метою оскарження судових рішень в касаційному порядку, для чого йому необхідно безпосередньо звернутись до відповідного Центру в порядку, передбаченому Законом України «Про безоплатну правову допомогу».
Враховуючи викладене та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК України, Верховний Суд
постановив:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 21 травня 2018 року та ухвалу Донецького апеляційного суду від 12 грудня 2018 року залишити без руху та надати для усунення вищезазначених недоліків п`ятнадцятиденний строк із дня отримання копії ухвали.
У разі невиконання вимог Верховного Суду касаційна скарга буде повернута особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
С у д д і :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3