Справа № 314/5492/18
Провадження № 1-кп/314/172/2019
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15.01.2019 року м. Вільнянськ
Вільнянський районний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання: ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0001023 від 29.10.2018 року стосовно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: село Петропавлівка, Н.-Воронцовський район, Херсонська область, громадянина України, освіта повна середня, розлученого, непрацюючого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,
за участю: прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
ВСТАНОВИВ:
28.10.2018 року, близько 12-30 годині, ОСОБА_3 , маючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, перебуваючи на центральному кладовищі в селі Матвіївка Вільнянського району Запорізької області, де шляхом вільного доступу, таємно, з жіночої сумки, власницею якої є ОСОБА_5 , викрав мобільний телефон Huawei CUN-U 29, в корпусі золотистого кольору, вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи№ 4212 від 13.11.2018 року складає 1850 гривень та грошові кошти в сумі 400 гривень, купюрами 100 грн в кількості 1 шт. та 50 грн в кількості 6 шт., що належало останній, де користуючись відсутністю контролю з боку власника, а також сторонніх осіб, покинув місце вчинення злочину.

Тим самим, ОСОБА_3 завдав потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 2250 гривень.

Зазначені дії ОСОБА_3 під час досудового розслідування було кваліфіковано за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
У судовому засіданні ОСОБА_3 після роз`яснення йому судом суті обвинувачення, повністю визнав свою вину в пред`явленому обвинуваченні та обставини, викладені у обвинувальному акті, у вчиненому щиро розкаявся.
З урахуванням повного визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні злочину, суд, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів, що характеризують його особу. Учасники судового провадження проти зазначеного не заперечували. При цьому, судом з`ясовано правильність розуміння учасниками судового провадження змісту цих обставин, встановлено добровільність їх позицій, а також роз`яснено, що вони позбавляються права оскаржити ці обставини у апеляційному порядку.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , вину свою визнав повністю та пояснив, що дійсно виконав всі дії зазначені в обвинувальному акті. У вчиненому щиросердно розкаявся, просив суд суворо його не карати, запевнив суд, що більше не буде вчиняти злочини.
Дослідивши та оцінивши вищенаведені докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, правильність кваліфікації його дій під час досудового розслідування.
При призначенні обвинуваченому покарання, суд враховує:
Ступінь тяжкості вчиненого злочину, який у відповідності до ст. 12 КК України відносяться до категорії злочинів середньої тяжкості; дані про особу обвинуваченого, який:
в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, не працює, розлучений, на обліку військовозобов`язаних у Вільнянському РВК не перебуває, за місцем проживання характеризується задовільно;
обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 , суд визнає його щире каяття та сприяння розкриттю злочину;
обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , судом не встановлено.
Враховуючи вищевикладене, з урахуванням даних про особу обвинуваченого, враховуючи думку прокурора, яка просила призначити покарання у вигляді громадських робіт, суд вважає необхідним та достатнім призначити ОСОБА_3 покарання у вигляді громадських робіт.
Відповідно до ст.ст. 50, 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Виходячи із вказаних вимог закону, особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Цивільний позов по справі не заявлено.
Судові витрати по справі відсутні.

Речові докази вирішуються в порядку ст. 100 КПК України.
Матеріали кримінального провадження, долучені прокурором, які є письмовими доказами по справі, слід залишити в матеріалах судової справи.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 369, 373, 374 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 120 (сто двадцяти) годин громадських робіт.

Речові докази:

-мобільний телефон Huawei CUN-U 29, в корпусі золотистого кольору та грошові кошти в сумі 400 грн, купюрами 100 грн в кількості 1 шт. та 50 грн в кількості 6 шт., які передані на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_5 залишити останній.

Матеріали кримінального провадження, долучені прокурором, які є письмовими доказами по справі, слід залишити в матеріалах судової справи.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Вільнянський районний суд Запорізької області протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_6
15.01.2019