Справа № 172/650/18
Провадження № 1-кп/172/86/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.11.2018 року Васильківський районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді - ОСОБА_1
за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
потерпілого ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у сел. Васильківка обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000119 за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який народився в сел. Васильківка Дніпропетровської області, освіта середня спеціальна, одружений, на утриманні нікого не має, не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимий, останній раз:
- 26.12.2016 року Самарським районним судом м. Дніпропетровськ за ч. 1 ст. 390, ст. 71, ч. 1 ст. 72 КК України до 1 року 1 місяця позбавлення волі. Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 07.09.2017 року вирок суду залишено без змін, зараховано строк попереднього ув`язнення та звільнений із зали суду по відбуттю покарання,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -

В С Т А Н О В И В

26 лютого 2018 року близько 19.30 години велосипедист ОСОБА_4 , керуючи технічно справним велосипедом «Фермер» зеленого кольору, у темний час доби, з увімкненою передньою фарою світла, зі швидкістю не більше 10-15 км/год, рухався по правому краю дороги по вул. Незалежності в сел. Васильківка Дніпропетровської області, від вул. Будівельників у напрямку вул. Польова.
У вказаний час в зустрічному напрямку по правій смузі дороги по вул. Незалежності в сел. Васильківка Дніпропетровської області, від вул. Польова у напрямку вул. Будівельників, з увімкненим світлом фар, рухався технічно справний автомобіль марки «ВАЗ 21011», реєстраційний номер ю НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_6 під керуванням ОСОБА_5 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння та не мав посвідчення водія на право керування транспортним засобом.
Продовжуючи рух водій ОСОБА_5 не діяв таким чином, щоб не наражати на небезпеку життя і здоров`я громадян, не маючи будь-яких перешкод технічного і фізичного характеру для безпечного руху, проявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки, перед зміною напрямку не переконався, що це буде безпечним, виїхав на зустрічну смугу дороги по

вул. Незалежності в сел. Васильківка Дніпропетровської області, по якій став рухатися далі.

У ході подальшого руху по зустрічній смузі водій ОСОБА_7 навпроти рогу будинку

№ 17 по вул. Незалежності в сел. Васильківка Дніпропетровської області допустив зустрічне блокуюче зіткнення передньою частиною керованого ним автомобілю «ВАЗ 21011», номер кузова НОМЕР_2 , з переднім колесом велосипеда «Фермер» зеленого кольору, під керуванням ОСОБА_4 , на лівому узбіччі по ходу руху ОСОБА_7 .

Згідно з судово-медичною експертизою № 101 від 06 березня 2018 року, ОСОБА_4 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди отримав тілесні ушкодження у вигляді: дрібних саден шкіри на тлі синця тильної поверхні правої кисті, саден шкіри передньої поверхні лівого колінного суглобу, забитої рани середньої третини передньої поверхні лівої гомілки.

Згідно представленої медичної документації у нього встановлені тілесні ушкодження у вигляді переломів: другої п`ясної кістки лівої кисті та шиловидного відростку лівої ліктьової кисті, гемартроз лівого колінного суглоба, саден, гематоми лівої гомілки.

Встановленні у нього тілесні ушкодження заподіяно одномоментною дією тупого твердого предмету (предметів), або при ударах об нього (них), і могли утворитися в строк, вказаний у постанові, у представленій медичній документації та самим потерпілим, тобто 26.02.2018 року в умовах ДТП.

Тілесні ушкодження у вигляді переломів: другої п`ясної кісти лівої кисті та шиловидного відростку лівої ліктьової кістки як кожне окремо, так і у своїй сукупності відповідають категорії тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я строком понад 3 тижні (більше як 21 день).

Своїми діями водій ОСОБА_5 грубо порушив вимоги п. п. 1.3, 1.5, 2.3«б» і 10.1 Правил дорожнього руху, в яких вказано:

- п. 1.3 «Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих правил, а так само бути взаємно ввічливими»;

- п. 1.5 «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»;

- п. 2.3 «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»;

- п. 10.1 «У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди».

Згідно з висновком автотехнічної експертизи № 9/10.1/54 від 25.05.2018 року у даній дорожній обстановці дії водія автомобіля «ВАЗ 21011», номерний знак ю НОМЕР_1 , ОСОБА_5 не відповідали вимогам п. 10.1 Правил дорожнього руху України, що з технічної точки зору перебуває у причинному зв`язку з настанням даної ДТП.

Будучи допитаним в судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину при зазначених вище обставинах визнав повністю, просив вибачення у потерпілого та суворо не карати. Пояснив, що пам`ятає як на автомобілі ВАЗ-21011 увечері 26.02.18 виїхав зі своїм дядьком з його двору, проїхав біля 300 метрів. Жодних перешкод не було. Повернувся до дядька, а коли від`їжджав вдруге то побачив на дорозі якихось людей і працівників поліції. Проїхав далі, але його догнали працівники поліції та повідомили, що він збив велосипедиста. Вийшовши з авто побачив, що відсутнє дзеркало, розбита ліва фара. Так як дзеркало приніс працівник поліції з місця ДТП то зрозумів, що дійсно міг допустити зіткнення, але самого удару не відчув. До цього вживав алкоголь. Автомобіль належить матері. Посвідчення водія отримував, однак у 2014 році був позбавлений права керування та посвідчення водія не забрав.

Таким чином, повне визнання обвинуваченим своєї вини має формальний характер так як останній дав показання, які суперечать встановленим під час розгляду кримінального провадження обставинам. Не зважаючи на це вина обвинуваченого повністю доведена у судовому засіданні показаннями потерпілого, свідків та письмовими доказами, які вивчені судом.

Потерпілий ОСОБА_4 у судовому засіданні пояснив, що 26.02.18 він увечері їхав на велосипеді з освітленням на роботу. Побачив як спереду загорілись фари автомобіля і той різко почав рух. При цьому автомобіль змінив напрямок руху і, не зважаючи на те, що він намагався уникнути небезпеки притиснувшись до узбіччя, збив його. Коли прийшов до тями і підійшов якийсь чоловік то викликали швидку медичну допомогу. Встиг побачити що автомобіль марки ВАЗ темного кольору з круглими передніми фарами, ймовірно модель 2101 «копійка». Поряд проїхало якесь авто і всі почали кричати, що то саме автомобіль за участі якого скоєно ДТП.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_8 пояснив, що 26.02.18 прийшов до обвинуваченого у гості і разом поїхали на його автомобілі до його дядька на ім`я ОСОБА_9 . Потім разом повернулись до обвинуваченого додому так як його дядько попросив зарядний пристрій до телефону. Взяли зарядний пристрій і повернулись до дядька. Там вживали пиво і потім поїхали додому. По дорозі бачили патрульний автомобіль поліції. Перед двором обвинуваченого їх догнав патрульний автомобіль та працівники поліції повідомили, що ОСОБА_10 збив велосипедиста. Пошкоджень на авто він не пам`ятає, якогось удару не відчував. За кермом був обвинувачений, а їздили утрьох. Він сидів на передньому пасажирському сидінні.

Свідок ОСОБА_11 у судовому засіданні пояснив, що пам`ятає як в лютому в темний час доби до нього на автомобілі ВАЗ-2101 приїхав обвинувачений, який є йому племінником. Видимих пошкоджень на автомобілі не бачив. Їздили за зарядним пристроєм до телефону. Жодних ДТП не пам`ятає бо був у стані алкогольного сп`яніння. Не бачив щоб обвинувачений вживав алкоголь.

Крім показань потерпілого та свідків, вина обвинуваченого повністю доведена дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами:
- протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 26.02.2018 року, схемою та фототаблицею до нього, відповідно до якого зафіксовано приблизне місце наїзду транспортного засобу на велосипедиста навпроти будинку № 17 по вулиці Незалежності в сел. Васильківка, Дніпропетровської області; під час огляду автомобіль відсутній, асфальтобетонне покриття дороги сухе та чисте, пошкодження дорожнього покриття відсутні, слідів, які б свідчили про переміщення транспортних засобів не виявлено, на велосипеді марки «Фермер» зеленого кольору виявлена деформація передньої частини зігнутий обід, пошкоджена передня вилка, руль зігнутий, переднє колесо пошкоджено), на місці зіткнення виявлено фрагменти фарби зеленого кольору, зовнішнє дзеркало заднього виду від автомобілю, уламки показників повороту (т. 2 а.с. 15-23);
- протоколом огляду від 26.02.2018 року, в ході якого в присутності понятих оглянуто автомобіль ВАЗ-2101, номерний знак ю НОМЕР_1 зеленого кольору, на якому виявлено пошкодження передньої лівої фари, переднього лівого повороту, на капоті з лівої сторони є вм`ятина та облущена фарба, відсутнє ліве дзеркало заднього виду (зовнішнє), на передньому номерному знаку на білому фоні виявлена пляма зеленого кольору (т. 2 а.с. 28-31);
- висновком судово-медичної експертизи № 101 від 06.03.2018 року, згідно з яким у ОСОБА_4 встановлені тілесні ушкодження у вигляді: дрібних саден шкіри на тлі синця тильної поверхні правої кисті, саден шкіри передньої поверхні лівого колінного суглобу, забитої рани середньої третини передньої поверхні лівої гомілки. Згідно представленої медичної документації у нього встановлені тілесні ушкодження у вигляді переломів: ІІ-ї п`ясної кістки лівої кисті та шиловидного відростку лівої ліктьової кисті, гемартроз лівого колінного суглоба, саден, гематоми лівої гомілки. Встановленні у нього тілесні ушкодження заподіяно одномоментною дією тупого твердого предмету (предметів), або при ударах об нього (них), і могли утворитися в строк, вказаний у постанові, у представленій медичній документації та самим потерпілим, тобто 26.02.2018 року в умовах ДТП. Тілесні ушкодження у вигляді переломів: ІІ-ї п`ясної кісти лівої кисті та шиловидного відростку лівої ліктьової кістки як кожне окремо, так і у своїй сукупності відповідають категорії тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я строком понад 3 тижні (більше як 21 день) (т. 2 а.с. 49-51);

- висновком експерта № 1/8.1/1365 від 10.04.2018 року, відповідно до якого частина фрагментів лакофарбового покриття, вилучена при огляді місця ДТП, має спільну родову належність із зразками лакофарбового покриття, вилученого при огляді автомобіля ВАЗ-2101, номерний знак ю НОМЕР_1 . Інша частина фрагментів лакофарбового покриття, вилучена при огляді місця ДТП, схожа зі зразками лакофарбового покриття, вилученого при огляді автомобіля ВАЗ-2101 за декоративним (поверхневим шаром) та одним шпаклювальним шаром і відрізняється за іншими шпаклювальними та ґрунтувальними шарами (т. 2 а.с. 34-42);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 07.05.2018 року у ході якого потерпілий ОСОБА_4 розказав та показав на місці як відбулося зіткнення автомобіля ВАЗ-2101 з велосипедом «Фермер», яким він керував (т.2 а.с. 71-75);
- висновком транспортно-трасологічної експертизи № 9/10.4/54 від 25.05.2018 року, яким встановлено, що місце зіткнення автомобіля «ВАЗ 21011», номерний знак ю НОМЕР_1 з велосипедом «Фермер» розташовується в поперечному напрямку (щодо проїзної частини) на лівому узбіччі за напрямком руху автомобіля ВАЗ-21011, номерний знак ю НОМЕР_1 на відстані 0,1 м від лівого краю проїзної частини та в повздовжньому напрямку на відстані 0,5 м до ближнього кута домоволодіння № 17 щодо напрямку руху автомобіля ВАЗ-21011, номерний знак ю НОМЕР_1 . В момент безпосереднього зіткнення автомобіль ВАЗ-21011 з велосипедом «Фермер», автомобіль знаходився в стані маневру праворуч щодо напрямку свого руху (т. 2 а.с. 85-88);

- висновком автотехнічної експертизи № 9/10.1/54 від 25.05.2018 року, яким встановлено, що при заданому механізмі пригоди в діях водія велосипеда «Фермер» ОСОБА_4 не вбачається невідповідностей вимогам п. 12.3 Правил дорожнього руху України, які б з технічної точки зору могли знаходитись в причинному зв`язку з настанням події даної ДТП. При заданому механізмі події дії водія автомобіля «ВАЗ 21011», номерний знак ю НОМЕР_1 , ОСОБА_5 не відповідають вимогам п. 10.1 Правил дорожнього руху України, що з технічної точки зору перебуває у причинному зв`язку з настанням даної ДТП (т. 2 а.с. 103-106);

- речовими доказами у справі дзеркалом заднього виду (зовнішнє) від автомобіля, уламками скла від повороту, частинками фарби зеленого кольору, частинками фарби з автомобіля ВАЗ 21011, велосипедом «Фермер» зеленого кольору;

Таким чином вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчинені інкримінованого йому злочину, повністю знайшла своє підтвердження в ході судового засідання, а його умисні дії правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху, особою яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.
Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_5 покарання, суд враховує, що обвинувачений вчинив злочин невеликої тяжкості, раніше неодноразово судимий, відбував покарання в місцях позбавлення волі, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, перебуває на обліку у лікаря нарколога з діагнозом «Хронічний алкоголізм», одружений, на утриманні нікого не має, офіційно не працевлаштований.

Обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 , відповідно до ст. 66 КК України судом не встановлено.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

З урахуванням обставин справи, думки прокурора, потерпілого, характеристики особи обвинуваченого, суд вважає за необхідне й доцільне призначити покарання в межах санкції статті КК України за якою ОСОБА_5 визнаний винним, у виді арешту з позбавленням права керувати транспортними засобами, вважаючи, що таке покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення, а також попередження скоєння ним нових злочинів.
До початку підготовчого судового засідання потерпілим ОСОБА_4 до обвинуваченого ОСОБА_5 заявлено цивільний позов про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в сумі 30 850 гривень.
У судовому засіданні цивільний позивач свої вимоги підтримав та просив задовольнити їх у повному обсязі.
Відповідач цивільний позов визнав повністю.
Заслухавши сторони та вивчивши матеріали справи суд приходить до такого.
Відповідно до положень ст. 1166 ЦК України, шкода, заподіяна злочинними діями, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала.
Проаналізувавши позовні вимоги в частині відшкодування матеріальної шкоди, суд приходить до висновку, що витрати на придбання палива для поїздок до лікувальної установи, на проходження рентгену в лікарні, а також витрати на придбання транспортного засобу велосипеду, і налобного ліхтаря, які після дорожньо-транспортної пригоди не підлягають відновленню та ремонту, підтверджуються належними та допустимими доказами, і підлягають стягненню з обвинуваченого на користь цивільного позивача на загальну суму 10 850 грн.
Щодо вимог цивільного позивача про відшкодування моральної шкоди суд виходить з такого.
Пунктом 3 постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» визначено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
Відповідно до вимог чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.
Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 матеріальної шкоди в розмірі 10 850 грн. та з урахуванням обставин справи, характеру спричинених тілесних ушкоджень потерпілому, глибини фізичних та душевних страждань потерпілого, а також виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості вважає за можливе стягнути з обвинуваченого на користь потерпілого 10 000 грн. моральної шкоди.
На досудовому розслідуванні проведені судові експертизи, витрати на які підлягають стягненню з обвинуваченого. Питання щодо речових доказів необхідно вирішити відповідно до
ст. 100 КПК України. Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 349, 369-371, 373, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді п`яти місяців арешту з позбавленням права керувати транспортними засобами строком три роки.

Цивільний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_3 , на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_4 , матеріальну шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в сумі 10 850 (десять тисяч вісімсот п`ятдесят) гривень та моральну шкоду в сумі 10 000 (десять тисяч) гривень.
Стягнути з ОСОБА_5 судові витрати, пов`язані із залученням експертів у розмірі 7 436 (сім тисяч чотириста тридцять шість) гривень.
Речові докази:

- дзеркало заднього виду (зовнішнє) від автомобіля повернути обвинуваченому ОСОБА_5 за належністю;

- уламки скла від повороту та частинки фарби зеленого кольору, частинки фарби з автомобіля ВАЗ 21011 знищити.

- ватні штани, велосипед «Фермер» зеленого кольору повернути потерпілому ОСОБА_4 за належністю.

Вирок може бути оскаржений до судової палати у кримінальних справах Дніпровського апеляційного суду через Васильківський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1