Справа №212/933/19
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 квітня 2019 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ;

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кривому Розі кримінальне провадження за № 0003305 від 02 грудня 2018 року по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Кривого Рогу, Дніпропетровської області, громадянина України, українця, з середньою-спеціальною освітою, працюючого в ВДМ «Ресурс», одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України,

за участі прокурора Криворізької місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 ,-

ВСТАНОВИВ:

обвинувачений ОСОБА_3 , 01 грудня 2018 року близько 21 години 50 хвилин знаходячись біля будинку № 21, що розташований по вулиці Армавірській в Покровському районі міста Кривого Рогу, побачив раніше йому не знайомого ОСОБА_5 .. В цей час у ОСОБА_3 виник умисел на спричинення ОСОБА_5 тілесних ушкоджень та діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечні наслідки, свідомо припускаючи їх настання, наніс потерпілому ОСОБА_5 один удар своєю правою рукою зігнутою в кулак в область обличчя потерпілого, внаслідок якого потерпілий впав на землю, при цьому тримав в правій руці мобільний телефон марки «ERGO В501 Maximum» Dual SIM (Black) IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 .

Після чого, ОСОБА_3 , продовжуючи свої протиправні дії, умисно наніс ОСОБА_5 , який лежав на землі ще декілька ударів своєю правою ногою в область тулубу та голови потерпілого.

В цей час у ОСОБА_3 , виник намір на відкрите викрадення чужого майна та реалізуючі раптово виниклий злочинний намір, направлений на відкрите викрадення чужого майна, діючи із корисливих мотивів та діючи на досягнення злочинного результату, скориставшись відсутністю свідків та очевидців, безпорадним станом потерпілого, відкрито заволодів мобільним телефоном марки «ERGO B501 Maximum» Dual SIM (Black), який належить потерпілому ОСОБА_5 , вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 678 від 21 січня 2019 року складає 1712 гривень 26 копійок, в середині якого знаходилась сім карта мобільного оператора «Київстар», яка матеріальної цінності не представляє. Після чого, ОСОБА_3 , з місця вчинення кримінального правопорушення зник, обернувши викрадене на свою користь, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 , майнову шкоду на загальну суму 1712 гривень 26 копійок.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення визнав повністю, погодившись з кваліфікацією вчиненого ним діяння, щиро розкаявся та пояснив, що дійсно 01 грудня 2018 року близько 22:00 години, він знаходячись біля будинку № 21, по вулиці Армавірській в місті Кривому Розі, побачив невідомого йому хлопця, який йшов по вулиці на підозріло себе поводив. На його запитання, чим він займається, потерпілий почав його ображати, після чого він наніс потерпілому ОСОБА_5 , один удар рукою в обличчя потерпілого, внаслідок якого останній впав на землю. Після чого, він наніс потерпілому який лежав на землі, ще декілька ударів ногою в область тулубу та голови, та забрав у останнього мобільний телефон марки «ERGO B501 Maximum». Після чого, з викраденим з місця вчинення кримінального правопорушення зник. В подальшому обвинувачений ОСОБА_3 здав викрадений ним у потерпілого мобільний телефон в ломбард, а гроші потратив на власні потреби.

Даючи оцінку показанням обвинуваченого ОСОБА_3 , суд визнає їх правдивими і достовірними, оскільки вони послідовні, об`єктивно і досить повно відображають обстановку і обставини скоєного обвинуваченим кримінального правопорушення (злочину), пояснюють мотив скоєного, підстав для самообмови судом не встановлено.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_3 , визнав вину в повному обсязі, зі згоди учасників судового провадження, суд на підставі ч.3 ст.349 КПК України не досліджував всі докази, оскільки є переконання в тому, що обвинувачений правильно розуміє зміст фактичних обставин, які ним не оскаржуються, усвідомлює неможливість у подальшому оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, а тому відсутні сумніви відносно добровільності та істинності його позиції.

Дослідивши та аналізуючи вивчені в справі докази суд приходить до висновку, що обвинувачений ОСОБА_3 , винуватий у вчиненні зазначених вище дій, та кваліфікує його дії за ч.2 ст. 186 КК України за ознаками відкритого викрадення чужого майна (грабіж), поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

Згідно з ч. 3 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів. Виходячи із принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації - покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.

У відповідності до вимог ст. 50 КК України при призначенні міри покарання обвинуваченому, суд вважає за необхідне призначити такий захід примусу, який би був відповідною мірою кари за скоєне, сприяв виправленню засудженого та запобігав вчиненню інших злочинів.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , згідно з вимогами ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (з наступними змінами), суд з додержанням принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який, відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів, вчинений умисно, особу винного, який є раніше не судимим, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебував, та не перебуває, згідно характеристики за місцем проживання характеризується формально, одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, працює зварювальником в ВДМ «Ресурс», обставинами що пом`якшують покарання є щире каяття, обставин що обтяжують покарання обвинуваченого відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.

Суд також приймає до уваги заяву потерпілого ОСОБА_5 , відповідно до якої претензій до обвинуваченого ОСОБА_3 в нього немає, як встановлено в судовому засіданні шкода потерпілому відшкодована, майно повернуто. Крім цього суд бере до уваги досудову доповіль,складену відносно обвинуваченого ОСОБА_3 .

З врахуванням зазначених вище обставин, суд прийшов до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_3 , слід обрати покарання, достатнє і необхідне для його виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів, у виді позбавлення волі в межах санкції ч.2 ст.186 КК України та беручи до уваги вищенаведені обставини, застосувати до обвинуваченого ст.75 КК України та звільнити його від відбування покарання з випробуванням, оскільки на думку суду його виправлення можливе без реального відбування покарання.

Дане покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 і попередження вчинення ним нових злочинів.

Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати відсутні.

На досудовому розслідуванні щодо обвинуваченого обрано запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, який на думку суду слід залишити до набрання вироку законної сили.

На підставі ч.9 ст.100 КПК України питання про долю речових доказів вирішується судом при ухваленні судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Відтак, питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.368-371, 373-375 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання із випробуванням протягом іспитового строку тривалістю 2 (два) роки.

У відповідності зі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід ОСОБА_3 у виді особистого зобов`язання до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Речові докази: мобільний телефон марки «ERGO B501 Maximum» Dual SIM (Black) 1MEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , переданий під розписку збереження потерпілому ОСОБА_5 залишити у його власності.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1