Справа № 645/4363/18
Провадження № 1-кп/645/609/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 грудня 2018 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

-у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 186, ч. 1 ст. 296 КК України,

встановив:

В провадженні Фрунзенського районного суду м. Харкова знаходиться кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 186, ч. 1 ст. 296 КК України.
Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 15.11.2018 року відносно ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на два місяці, тобто до 15.01.2019 року.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заявив клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обвинуваченому ОСОБА_4 оскільки 15.01.2019 року спливає строк, на який вказаний запобіжний захід було обрано, а підстав для звільнення останнього з під домашнього арешту не має, так як ризики, які послужили обранню запобіжного заходу у такому виді продовжують існувати.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечували проти обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. При цьому адвокат посилався, що обраний під час досудового розслідування відносно обвинуваченого запобіжний захід у вигляді домашнього арешту сплинув, підготовче судове засідання неодноразово відкладалося через неявку прокурора, проте обвинувачений ОСОБА_4 завжди з`являвся як за викликом суду, так і на виклик слідчого під час проведення досудового розслідування. Крім того, звертала увагу суду на безпідставність тверджень прокурора про тяжкість злочину, який після зміни обвинувачення відноситься до злочинів середньої тяжкості, надуманість тверджень про наявність у обвинуваченого спроб та можливостей впливати на інших учасників процесу. В той же час звертала увагу суду на наявність у обвинуваченого міцних соціальних зав`язків, зокрема сім`ї та малолітньої дитини. За таких обставин дотримання процесуальних обов`язків під час розгляду справи в суді захисник обвинуваченого вважала цілком можливим без обрання обвинуваченому запобіжного заходу.
Суд, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Відповідно до ч. 2 ст. 181 КПК України домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до ч. 6 цієї ж статті строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому для продовження строку тримання під вартою. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців.

Судом встановлено, ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 15.11.2018 року відносно ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на два місяці, тобто до 15.01.2019 року.

На даний час судовий розгляд триває, у зв`язку з неявкою потерпілої, суд вважає за необхідне відкласти розгляд справи до 29.03.2018 року о 09 год. 00 хв.

При прийнятті рішення щодо обґрунтованості доводів прокурора суд враховує, що на підставі обвинувального акту, який надійшов до Фрунзенського районного суду м.Харкова 02.08.2018 року ОСОБА_4 обвинувачується у злочинах невеликої та середньої тяжкості, в разі визнання його винуватим у вчиненні вказаних злочинів, ОСОБА_4 може бути обрано міру покарання у вигляді позбавлення волі. Крім того, з фабули обвинувального акту вбачається, що інкриміновані йому злочини мали місце у нічну пору доби, по відношенню до потерпілої жіночої статі, з корисливих мотивів, перебуваючи в нетверезому стані, в той час як на момент вказаних подій ОСОБА_4 був працівником правоохоронних органів. Даних про відшкодування потерпілій збитків, завданих злочином, на теперішній час суду не надано.
За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити спробу продовжити протиправну поведінку та вчинити інше кримінальне правопорушення (ч.1 ст.177 КПК України).

З огляду на те, що інші більш м`які запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України, можуть не забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків і його належну поведінку, а обвинувачений має на час судового розгляду справи має постійне місце проживання, суд вважає, що клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу саме у вигляді домашнього арешту обвинуваченому ОСОБА_4 є обґрунтованим.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 176-178, 181, 331 КПК України, суд, -

постановив:

Клопотання прокурора про продовження ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту задовольнити.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді домашнього арешту - продовжити на два місяці, тобто до 19 лютого 2019 року.
Виконання ухвали доручити Слов*янському відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокуратуру Харківської області.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя