КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-cc/824/2547/2019 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 199 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 квітня 2019 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду з використанням відеоконференцзв`язку з Державною установою «Київський слідчий ізолятор» апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 03 квітня 2019 року,

за участю:
прокурора ОСОБА_8 ,

підозрюваного - ОСОБА_7 ,

захисників - ОСОБА_6 , ОСОБА_9 ,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 03.04.2019 року задоволено клопотання прокурора другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення у кримінальних провадженнях слідчого відділу управління з розслідування злочинів проти основ національної безпеки України, миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_10 про продовження строку тримання під вартою у кримінальному провадженні №0002555 та продовжено строк тримання під вартою до 16.05.2019 включно, в межах строку досудового розслідування, щодо:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лозівське Слов`яносербського району Луганської області, одруженого, маючого на утриманні доньку ОСОБА_11 2006 р.н., зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189 КК України.
Не погоджуючись з таким рішенням, захисник ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 03.04.2019 року та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора про продовження дії щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Мотивуючи апеляційні вимоги захисник ОСОБА_6 зазначає, що оскаржувана ухвала є незаконною та необґрунтованою з урахуванням того, що слідчий суддя безпідставно розглянув клопотання прокурора, яке було подане до суду з порушенням правил територіальної підсудності, оскільки орган досудового розслідування, відповідно до його фактичної адреси, мав би подавати вказане клопотання до Шевченківського районного суду міста Києва.
Також, захисник просить звернути увагу, що слідчий суддя не прийняв до уваги, що у прокурорів військової прокуратури, на думку сторони захисту, відсутні повноваження здійснювати процесуальне керівництво у даній категорії справ, адже підозрюваний ОСОБА_7 не є військовослужбовцем, не дивлячись на те, що працював у правоохоронних органах.
Крім того, на думку захисника ОСОБА_6 , було порушено процедуру повідомлення про підозру у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, а сама підозра є не обґрунтованою, та не мотивованою, не доведеною стороною обвинувачення та не підтверджується наявними в матеріалах провадження документами та протягом часу, що підозрюваний ОСОБА_7 , з останнім не проводилися жодні слідчі дії.
Апелянт зазначає, що особисті обставини життя підозрюваного, які не були враховані слідчим суддею при розгляді клопотання, дають підстави вважати про нівелювання зазначених прокурором у клопотанні ризиків, а саме того, що ОСОБА_7 раніше не судимий, має на утриманні малолітню дитину, батька-інваліда, був працівником правоохоронних органів та воїном АТО.
Заслухавши суддю-доповідача щодо змісту оскарженої ухвали слідчого судді, доводи підозрюваного та його захисника щодо обставин викладених в апеляційній скарзі, яку вони підтримали в судовому засіданні апеляційного суду за наведених у ній обставин і просили її задовольнити, доводи прокурора про законність та обґрунтованість ухвали слідчого судді та необхідність залишити її без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, вивчивши матеріали провадження за клопотанням прокурора, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

В матеріалів провадження, наданих до апеляційного суду, вбачається що слідчими Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0002555 від 19.10.2018 року за підозрою ОСОБА_12 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 365 КК України, ОСОБА_13 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 189, ч. 4 ст. 189 КК України та ОСОБА_14 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.
16.05.2018 року ОСОБА_15 затриманий на підставі п. 1 ч. 2 ст. 208 КПК України та його злочинна діяльність припинена.
17.05.2018 року ОСОБА_16 у порядку, передбаченому ч. 2 ст. 278 КПК України, повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255 та ч. З ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 189 КК України.
Цього ж дня, слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва, у даному кримінальному провадженні встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та до підозрюваного ОСОБА_14 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 14.07.2018 року, без визначення застави.
10.07.2018 року слідчим суддею Печерського районного суду міста Києва продовжено строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_14 до 04.09.2018 року.
29.08.2018 року слідчим суддею Печерського районного суду міста Києва продовжено строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_14 до 27.10.2018 року.
Постановою заступника Генерального прокурора - Головного військового прокурора від 18.10.2018 строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні продовжено до дванадцяти місяців, тобто до 16.05.2019 року.
23.10.2018 року слідчим суддею Печерського районного суду міста Києва продовжено строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 до 21.12.2018 року.
19.12.2018 року слідчим суддею Печерського районного суду міста Києва продовжено строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 до 17.02.2019 року.
14.01.2019 року прокурором у кримінальному провадженні матеріали за підозрою ОСОБА_17 , ОСОБА_13 та ОСОБА_7 у порядку ст.. 217 виділено в окреме провадження за № 0000011.
18.01.2019 року матеріали досудових розслідувань № 0000011 об`єднано із матеріалами досудового розслідування № 0002555 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України.
22.01.2019 року ОСОБА_18 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.
25.01.2019 року прокурором у провадженні прийнято рішення про закінчення досудового розслідування, про що у відповідності до вимог ч. 1 ст. 290 КПК України повідомлено учасникам кримінального провадження.
13.02.2019 року слідчим суддею Печерського районного суду місьта Києва продовжено строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 до 08.04.2019 року.
28.03.2019 року прокурор другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення у кримінальних провадженнях слідчого відділу управління з розслідування злочинів проти основ національної безпеки України, миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_10 звернувся до Печерського районного суду міста Києва з клопотанням про продовження строку тримання під вартою щодо ОСОБА_7 .
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 03.04.2019 року клопотання прокурора задоволено та продовжено щодо підозрюваного ОСОБА_7 строк тримання під вартою до 16.05.2019 включно, в межах строку досудового розслідування.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під варту для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу

Згідно з вимогами ст. ст. 197, 199 КПК України за відсутності підстав для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на такий, що не пов`язаний з ізоляцією від суспільства, строк тримання підозрюваного під вартою може бути продовжений у разі неможливості закінчення досудового розслідування в частині доведеного обвинувачення в строки, встановлені статтею 219 цього Кодексу.

Під час розгляду клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 , слідчий суддя правильно встановив, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні останнім кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

Як вбачається з ухвали слідчого судді, журналу судового засідання та технічного запису, на основі наданих прокурором матеріалів, які обґрунтовують клопотання, слідчий суддя дослідив клопотання і матеріали, які його обґрунтовують, та встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні прокурора та доданих до нього матеріалах.
Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі кримінального провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні прокурора та доданих до нього матеріалах дані у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого йому кримінального правопорушення.

В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня («Панченко проти Росії»). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню («Бекчиєв проти Молдови»).

Продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 не порушує його права на судовий розгляд упродовж розумного строку, оскільки відповідно до п.110 Рішення ЄСПЛ «Кудла проти Польщі», тривале тримання під вартою може бути виправдане у кожному окремому випадку за наявності конкретних ознак існуючої необхідності захисту інтересів суспільства, яка - незважаючи на презумпцію невинуватості - переважає принцип поваги до особистої свободи, встановлений ст. 5 Конвенції.

Згідно повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри від 22.01.2019 року, дії ОСОБА_7 кваліфіковано за ч. 4 ст. 189 КК України, при цьому наведено виклад фактичних обставин кримінального правопорушення у вчиненні якого останній підозрюється, у зв`язку з чим, доводи апеляційної скарги щодо необґрунтованості повідомлення про підозру, невідповідність викладених у ньому обставин реальним обставинам кримінального провадження, відсутності у діях підозрюваного складу інкримінованих йому кримінальних правопорушень, колегія суддів відхиляє, як необґрунтовані.

Отже, дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_7 , чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

Перевіряючи доводи клопотання сторони обвинувачення на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на суспільну небезпечність кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_7 , на тяжкість покарання, яке загрожує останньому у разі визнання його винним у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень, та конкретні обставини кримінального провадження.

Зокрема, наявні в матеріалах кримінального провадження докази та обставини, на які посилається прокурор у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_7 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, впливати на свідків та потерпілих у даному кримінальному провадженні, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, вчинити інші кримінальні правопорушення, тобто заявлені у клопотанні ризики з часу застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зменшилися та існують на теперішній час.
Також, слідчим суддею зазначено, що на теперішній час що на теперішній час у кримінальному провадженні досудове розслідування завершено та стороною обвинувачення відкрито матеріали досудового розслідування, проте обставиною, яка перешкоджає закінченню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали слідчого судді є виняткова складність кримінального провадження, та як наслідок великий обсяг матеріалів досудового розслідування, з якими необхідно ознайомити ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , їх захисників, а також потерпілих ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 і їх представників та необхідно врахувати, що сторона захисту може мати свої матеріали, які буде використовувати як докази у суді, та з якими сторона обвинувачення повинна ознайомитись.
Прокурором, у свою чергу, в достатній мірі доведено, що що виконати вимоги ст. 290 КПК України раніше, у межах строку дії ухвали слідчого судді, не виявилось можливим з об`єктивних причин, оскільки всі слідчі (розшукові) та процесуальні дії здійснювалися послідовно, по мірі проведення комплексу інших необхідних слідчих (розшукових) дій та після встановлення слідством свідків у кримінальному провадженні, нових даних щодо вчинених злочинів, а також зважаючи на великий обсяг запланованих слідчих (розшукових) дій, потреба у здійсненні яких була безпосередньо пов`язана з перевіркою показань учасників кримінального провадження та інших отриманих доказів і зумовлена метою забезпечення повноти, всебічності та неупередженості дослідження обставин кримінального провадження.
Варто зазначити, що виконання вимог ст. 290 КПК України має вирішальне значення для кримінального провадження, оскільки якщо сторона не здійснить відкриття матеріалів, суд не має права допустити відомості, що містяться в них, як докази.
Тому слідчий суддя обґрунтовано вказав, що більш м`які запобіжні заходи не здатні запобігти зазначеним ризикам, оскільки на даний час у кримінальному провадженні продовжують існувати обставини, з якими закон пов`язує можливість перебування особи під одним із запобіжних заходів, передбачених ст.176 КПК України.

Таким чином, викладені у апеляційній скарзі доводи захисника ОСОБА_6 про недоведеність та необґрунтованості передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків, колегія суддів до уваги не приймає.

Дослідивши належним чином всі матеріали провадження, дані, які характеризують особу підозрюваного, зокрема, і ті, на які захисник посилається у апеляційній скарзі, інші передбачені ч. 1 ст. 178 КПК України обставини, слідчий суддя навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення, а тому підстав для застосування щодо ОСОБА_7 , більш м`яких запобіжних заходів не вбачається.

Врахувавши встановлені підстави, а також конкретні обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , високу суспільну небезпечність інкримінованих діянь, а також того, що останні були вчинені із застосуванням насильства, слідчий суддя постановив правильне рішення, не визначивши підозрюваному заставу в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 183 КПК України.

Доводи захисника щодо того, що органом досудового розслідування порушено правила територіальної підсудності та відсутності повноважень щодо здійснення процесуального керівництва у вказаній категорії справ прокурорами військової прокуратури не заслуговують на увагу колегії суддів, оскільки вказані обставини не є безумовною підставою для скасування вказаної ухвали слідчого судді.

На підставі наведеного, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з рішенням слідчого судді місцевого суду щодо необхідності задоволення клопотання прокурора, оскільки він довів обставини, які виправдовують подальше обмеження права ОСОБА_7 перебувати на волі. Таке судове рішення не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та цілком відповідає практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Відтак, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою забезпечить виконання підозрюваним ОСОБА_7 процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні.

Істотних порушень вимог КПК України, які б перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді місцевого суду постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не виявлено.

Зважаючи на викладене, рішення слідчого судді є законним, обґрунтованим і вмотивованим, оскільки постановлене згідно норм кримінального процесуального закону з ретельним дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України, та ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та об`єктивно оціненими судом, в порядку та в межах, передбачених на даній стадії кримінального провадження, натомість доводи та твердження захисника, про які йдеться в поданій апеляційній скарзі, колегія суддів апеляційної інстанції вважає безпідставними, у зв`язку з чим приходить до висновку про залишення поданої апеляційної скарги без задоволення, а оскаржуваної ухвали слідчого судді без змін.

Керуючись ст. ст. 176 178, 183, 194, 199, 196, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 03 квітня 2019 року, якою задоволено клопотання прокурора другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення у кримінальних провадженнях слідчого відділу управління з розслідування злочинів проти основ національної безпеки України, миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_10 про продовження строку тримання під вартою у кримінальному провадженні №0002555 та продовжено строк тримання під вартою до 16 травня 2019 року включно, в межах строку досудового розслідування, щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , залишити без задоволення.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення є остаточною і оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________________ _______________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_23 ОСОБА_4