Справа № 344/19/15-к
Провадження № 11-сс/4808/1/19
Категорія ст. 459 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

05 лютого 2019 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду

в складі суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

з участю секретаря ОСОБА_6 ,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 29 листопада 2018 року, якою відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_7 про перегляд ухвали слідчого судді Івано-Франківського міського суду ОСОБА_8 від 12 січня 2015 року за нововиявленими обставинами,

за участю прокурора ОСОБА_9 ,

заявника ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИЛА:

15 січня 2019 року автоматизованою системою документообігу суду розподілена вказана апеляційна скарга для її розгляду в складі колегії суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .

17 січня 2019 року від ОСОБА_7 до апеляційного суду надійшла заява про відвід судді ОСОБА_5 від розгляду його апеляційної скарги. Таку заяву ОСОБА_7 мотивував тим, що суддя ОСОБА_5 при розгляді тотожної справи за № 344/19191/18 відмовив йому у відкритті апеляційного провадження, ухвалою Верховного Суду від 02 жовтня 2018 року по даній справі відкрито провадження та в подальшому було скасовано цю незаконну ухвалу. Зазначає, що, враховуючи ту обставину, що суддя ОСОБА_5 має свою протилежну думку з приводу того, що такі ухвали суду першої інстанції не оскаржуються, участь останнього вже в даній справі є сумнівною та аналогічною, якщо і не корупційною (вбачається конфлікт інтересів). Посилається на те, що суддя апеляційного суду не має права як порушувати норми КПК України, так і конституційні норми, в яких, зокрема, передбачено і право особи на апеляційне оскарження.

В судовому засіданні апеляційного суду суддя ОСОБА_5 заявив самовідвід на підставі того, що у вказаній заяві ОСОБА_7 допускає негативні висловлювання на його адресу та неодноразово негативно висловлювався на адресу суддів апеляційного суду, безпідставно звинувачував їх у вчиненні порушень. Наведені обставини не можуть не викликати у стороннього спостерігача сумніви в його неупередженості.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції:

- ОСОБА_7 підтримав вимоги своєї заяви про відвід судді ОСОБА_5 , не заперечував у задоволенні заяви судді ОСОБА_5 про самовідвід;

- прокурор заперечував проти задоволення заяви ОСОБА_7 про відвід судді ОСОБА_5 , а заяву судді ОСОБА_5 про самовідвід вважає обґрунтованою.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали кримінального провадження та доводи відводу та самовідводу, суд апеляційної інстанції вважає, що у задоволенні заяви ОСОБА_7 про відвід судді ОСОБА_5 необхідно відмовити, а заяву судді ОСОБА_5 про самовідвід задовольнити з наступних підстав.

Так, п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України передбачено, що суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

У своїй практиці Європейський суд з прав людини розмежував суб`єктивний та об`єктивний підходи до безсторонності та вказав на можливість її перевірки різними способами. Так, рішенням у справі «П`єрсак проти Бельгії» від 01 жовтня 1982 року у п. 30 зазначено, що, не дивлячись на те, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередження чи схильності, її відсутність чи, навпаки, наявність може бути перевірена різними способами відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. У цьому контексті можна провести розмежування між суб`єктивним підходом, що відображає особисті переконання конкретного судді з конкретної справи, і об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-який сумнів з цього приводу. Суд, суддя є безсторонні, поки зворотне не буде доведено. Будь-який суддя, стосовно неупередженості якого є обґрунтований сумнів, повинен заявити самовідвід. Правосуддя повинне не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться (справа «Де Куббер проти Бельгії»,«Фей проти Австрії», «Ветштайн проти Швейцарії», «Пуллар проти Сполученого Королівства», «Кипріану проти Кіпру»).

Суд апеляційної інстанції вважає, що в заяві ОСОБА_7 про відвід судді ОСОБА_5 не вказані обставини, які свідчать про упередженість судді. Більше того, рішення прийняте ОСОБА_5 по справі № 344/19191/18 про відмову у відкритті апеляційного провадження не скасоване Верховним Судом, як зазначає ОСОБА_7 у заяві про відвід, матеріали провадження за його касаційною скаргою цю на ухвалу апеляційного суду призначені до касаційного розгляду (http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/78298965). В той час, вказана заява містить висловлення, які носять образливий характер.

Такі дії ОСОБА_7 носять навмисний та послідовний характер, оскільки він неодноразово в образливій формі висловлювався на адресу суддів апеляційної інстанції та безпідставно звинувачував їх у вчиненні порушень, що очевидно виходить за межі наданих йому процесуальних прав та може бути розцінено стороннім спостерігачем як такі, що свідчать про наявність особистих конфліктних відносин між заявником та суддями суду апеляційної інстанції, зокрема з суддею ОСОБА_5 .

Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення по справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді (Бангалорські принципи поведінки суддів від 19 травня 2006 року, схвалені Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27 липня 2006 року № 2006/23).

Вищенаведені обставини можуть викликати сумнів у тому, що колегія суддів у складі з суддею ОСОБА_5 зможе забезпечити неупереджений судовий розгляд апеляційної скарги ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді та підривають довіру до майбутнього судового рішення.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що оскільки ОСОБА_7 не наведено переконливих доводів про наявність в даному випадку обставин, визначених ст. 75 КПК України, його заява про відвід судді не ґрунтується на вимогах закону, а тому в її задоволенні необхідно відмовити, а також, що за наявності в даному випадку обставини, визначеної п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, наведеної суддею ОСОБА_5 , його участь у даному провадженні виключена, а тому заяву про самовідвід необхідно задовольнити, апеляційну скаргу передати для здійснення повторного автоматизованого розподілу - заміни судді у складі колегії, згідно із ч. 3 ст. 82 КПК України.

На підставі наведеного та керуючись ч. 1 ст. 75, ч. 1 ст. 81, ч. 3 ст. 82 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

У задоволенні заяви ОСОБА_7 про відвід судді Івано-Франківського апеляційного суду ОСОБА_5 відмовити.

Заяву судді Івано-Франківського апеляційного суду ОСОБА_5 про самовідвід задовольнити.

Відвести суддю ОСОБА_5 від участі у апеляційному розгляді апеляційної скарги ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 29 листопада 2018 року, якою відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_7 про перегляд ухвали слідчого судді Івано-Франківського міського суду ОСОБА_8 від 12 січня 2015 року за нововиявленими обставинами.

Матеріали кримінального провадження передати для здійснення повторного автоматизованого розподілу у порядку, встановленому ч. 3 ст. 35 КПК України.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4

ОСОБА_5