КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-cc/824/595/2019 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 170 КПК України Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6

власника майна ОСОБА_7

представника власника майна , адвоката ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_7 , адвоката ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 29 листопада 2018 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого СВ УП в метрополітені ГУ НП в м. Києві ОСОБА_9 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури № 7 ОСОБА_6 , та накладено арешт на майно, яке виявлено та вилучено, 05.11.2018 в ході обшуку за місцем фактичного проживання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 ,
а саме: зошит зеленого, синього, жовтого кольорів з листами паперу, електронні ваги, чорного кольору, 2 (два) поліетиленові пакети, в кожному по 100 шт. поліетиленових пакетів, з пазовими застібками, електронні ваги чорного кольору, 7 (сім) паперових конвертів з написами, купюри номіналом: 100 (сто) дол. США - 19 (дев`ятнадцять) шт., 20 (двадцять) дол. США - 4 (чотири) шт., 10 (десять) дол. США - 4 (чотири) шт., 5 (п`ять) дол. США - 3 (три) шт., 2 (два) дол. США - 1 (одна) шт., 1 (один) дол. США - 4 (чотири) шт., 100 (сто) EUR - 3 (три) шт., 50 (п`ятдесят) EUR - 4 (чотири) шт., 20 (двадцять) EUR - 1 (одна) шт., 10 (десять) EUR - 2 (дві) шт., 20 (двадцять) фунтів - 2(дві) шт., 10 (десять) фунтів - 10 (десять) шт., 500 (п`ятсот) грн. - 35 (тридцять) шт., 200 (двісті) грн. - 34 (тридцять) шт., 100 (сто) грн. - 13(тринадцять) шт., 100 (сто) дол. США - 9 (дев`ять), 2 (два) дол. США - 1 (одна) шт., 1(один) дол. США - 2 (дві) шт., 50 (п`ятдесят) дол. США - 1 (одна) шт., 100 (сто) грн. - 2 (дві) шт., 20 (двадцять) грн. - 1 (одна) шт., 10 (десять) грн. - 1 (одна) шт., 5(п`ять) грн. - 1 (одна) шт., мобільний телефон марки iPhone 7 ІМЕІ НОМЕР_1 , чорного кольору, в чохлі з сім-карткою НОМЕР_2 , банківська картка monobank № НОМЕР_3 , банківська картка Приватбанк № НОМЕР_4 .
Приймаючи рішення, слідчий суддя врахував наявність правових підстав для накладення арешту на майно, та прийшов до висновку про необхідність задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на майно, з метою забезпечення збереження речових доказів.
Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, представник власника майна ОСОБА_7 , адвокат ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання слідчого про арешт майна відмовити та зобов`язати слідчого ОСОБА_9 повернути арештоване майно вилучене під час обшуку.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає про недотримання норм кримінального процесуального законодавства. Вказує, що клопотання про арешт майна подане з порушенням вимог ст. 171 КПК України.
Також апелянт зазначає про відсутність доказів та обґрунтувань пред`явленої підозри та вказує, що вилучені грошові кошти належать дружині ОСОБА_7 . Додає про відсутність обгрунтування прийнятого слідчим суддею рішення.
Одночасно автор апеляційної скарги ставить питання про поновлення строку на апеляційне оскарження. В обгрунтування причин пропуску цього строку апелянт вказує, що повний текст ухвали слідчого судді отримано 11.12.2018 року.
Заслухавши доповідь судді, пояснення власника майна та його представника, які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга представника власник майна задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.
Клопотання представника власника майна ОСОБА_7 , адвоката ОСОБА_8 , щодо поновлення строку на апеляційне оскарження з підстав, наведених в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає такими, що підлягають задоволенню, оскільки, на переконання колегії суддів, цей строк пропущений з поважних причин.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, в провадженні слідчого відділу УП в метрополітені ГУ Національної поліції у м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження № 0000105, відомості про яке 19.04.2018 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.

Слідчий СВ УП в метрополітені ГУ НП в м. Києві ОСОБА_9 , за погодженням із прокурором Київської місцевої прокуратури № 7 ОСОБА_6 , звернувся до Подільського районного суду міста Києва з клопотанням про накладення арешту на майно, яке виявлено та вилучено, 05.11.2018 в ході обшуку за місцем фактичного проживання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , яке ухвалою слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 29 листопада 2018 року задоволено.
Жодних об`єктивних даних, які б спростовували чи ставили під сумнів законність прийнятого слідчим суддею рішення колегія суддів в матеріалах судової справи по розгляду клопотання по накладенню арешту не вбачає, оскільки покладені в основу ухвали слідчого судді мотиви, що стали підставою для задоволення клопотання слідчого, слід визнати обґрунтованими, а доводи апеляційної скарги такими, що не заслуговують на увагу колегії суддів і не ґрунтуються на законі, виходячи з наступного.
КПК України вимагає обов`язкового дотримання вимог закону при оформленні всіх процесуальних документів, надаючи цим вимогам принциповий характер.
Отже, якщо закон визначив, що клопотання слідчого про накладення арешту повинно відповідати вимогам ст. 171 КПК України, то слідчий повинен неухильного їх дотримуватися.
Так, згідно ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого повинно бути зазначено правові (законні) підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна.
Вказана норма також узгоджується з ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідної до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Задовольняючи клопотання слідчого про арешт майна, слідчий суддя прийшов до правильного висновку, що клопотання відповідає вимогам ст. 171 КПК України та містить достатньо правових підстав для його задоволення.

З огляду на вищенаведене та враховуючи, що в засіданні суду першої інстанції ретельно перевірено майно і його відношення до матеріалів кримінального провадження, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на майно зазначене у клопотанні, з метою забезпечення збереження речових доказів.
Зважаючи на вищезазначене в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів об`єктивно переконана, що слідчий суддя, накладаючи арешт на майно зазначене у клопотанні слідчого, діяв у спосіб та у межах діючого законодавства, арешт застосував на засадах розумності та співмірності.
Підстав сумніватися в співмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження у колегії суддів не виникає.
Посилання апелянта про невідповідність клопотання слідчого вимогам ст. 171 КПК України, не заслуговують на увагу, оскільки клопотання містить підстави і мету арешту, обгрунтування необхідності арешту майна, перелік і види майна, що належить арештувати.

Твердження апелянта про відсутність доказів та обґрунтувань пред`явленої підозри, колегія суддів визнає необґрунтованими, оскільки додані до клопотання матеріали свідчать про наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, зокрема рапорт ст. о/у УНП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_10 , рапорт слідчого СВ управління поліції в метрополітені ГУ Національної поліції у м. Києві ОСОБА_11 , рапорт о/у ГУ НП у м. Києві ОСОБА_12 , протоколи допиту свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_10 , протокол обшуку від 05.11.2018.
Разом з цим, положення п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України не вимагають наявності обґрунтованої підозри щодо особи на відміну від пунктів 2, 3, 4 ч. 1 ст. 170 КПК України, проте такої мети, яка передбачена пунктами 2, 3, 4 ч. 1 ст. 170 КПК України у клопотанні не зазначено.
Крім того, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання відчуження, знищення чи пошкодження майна, що може перешкодити кримінальному провадженню.

Що стосується посилань адвоката на приналежність арештованих грошових коштів дружиніОСОБА_7 , то особа, яка вважає себе власником майна, на яке було накладено арешт і яка не була присутня при розгляді питання про арешт майна, має право заявити клопотання про скасування арешту. Тобто у разі якщо дружина підозрюваного вважає, що арештом було порушено її права, може подати клопотання в порядку, передбаченому ст. 174 КПК України.

Доводи апеляційної скарги в частині відсутності обгрунтування прийнятого слідчим суддею рішення, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду справи.

Зважаючи на вищевикладене, слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог ст.ст. 131-132, 170 173 КПК України, наклав арешт на майно зазначене у клопотанні слідчого, з метою забезпечення збереження речових доказів, врахувавши при цьому і наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб, та забезпечивши своїм рішенням розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а тому вимоги апелянта щодо недотримання норм кримінального процесуального законодавства, слід визнати непереконливими.
Інші доводи апеляційної скарги, з урахуванням наведеного, не є підставою для скасування оскаржуваного судового рішення.
Враховуючи встановлені обставини та відповідні їм правовідносини, колегія суддів вважає, що ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Керуючись ст.ст. 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,
УХВАЛИЛА:

Поновити представнику власника майна ОСОБА_7 , адвокату ОСОБА_8 , строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 29 листопада 2018 року.

Ухвалу слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 29 листопада 2018 року, якою задоволено клопотання слідчого СВ УП в метрополітені ГУ НП в м. Києві ОСОБА_9 та накладено арешт на майно, яке виявлено та вилучено, 05.11.2018 в ході обшуку за місцем фактичного проживання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , - залишити без змін, а апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_7 , адвоката ОСОБА_8 , - залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

______________________ ______________________ ______________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4