Справа № 452/403/19
Провадження № 1-кп/452/153/2019
ВИРОК
Іменем України

12 березня 2019 року м.Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області
в складі: головуючого - судді ОСОБА_1
при секретарі с/з- ОСОБА_2
з участю: прокурора - ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Самборі кримінальне провадження, внесене до єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000121 від 17.07.2018 року,за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Калинів Самбірського району Львівської області, зареєстрованого та фактично проживаючого в АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, на утриманні якого знаходиться неповнолітня дитина, проходитьвійськовуслужбу за контрактом на посаді начальника групи обслуговування авіаційного озброєння авіаційно-технічного загону 1 вертолітної ескадрильї військової частини НОМЕР_1 , капітана, учасника бойових дій, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 413 КК України,-

встановив:

Капітан ОСОБА_4 , під час проходження військової службу за контрактом на посаді начальника групи обслуговування авіаційного озброєння авіаційно-технічного загону 1 вертолітної ескадрильї військової частини НОМЕР_1 , в проміжок часу з 03.08.2016 р. до 14.12.2016 р., в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, діючи всупереч вимогам ст.ст. 11, 16, 119, 120 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 6, 115 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, абз. 1, абз. 3, п. 4 розділу І, абз. 9 п. 14 розділу І, абз. 1 п. 2 розділу Х «Інструкції про організацію обліку, зберігання і видачі стрілецької зброї та боєприпасів у Збройних Силах України», затвердженої наказом Міністра оборони України від 29.06.2005 № 359,абз. 13, абз. 14 п.279, п. 318, п. 411 Наставлення з технічного забезпечення авіації Збройних Сил України (книга 2 «Інженерно-авіаційне забезпечення» ч. 1), затвердженої наказом заступника Міністра оборони України командувача Військово-повітряних сил України від 28.07.2000 р. №177 (було чинним до 28.12.2016) та абз. 6 п.50 Додатку №1 до вказаного Наставлення, абз.11, абз.12 п.3 гл.4 р.V, абз.2 п.11 гл.4 р.V, абз.1, абз. 3 п.15 гл.4 р.V, п.2 гл.14 р. V, абз.6 п.1 гл.12 р.ХІV Правил інженерно-авіаційного забезпечення державної авіації України, затверджених наказом Міністерства оборони України від 05.07.2016 № 343 (набрало чинності з 30.08.2016 р.), не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді втрати зброї, хоча повинен був і міг їх передбачити, порушуючи правила зберігання ввіреної йому зброї, не здавши її до спеціально обладнаного приміщення 1 вертолітної ескадрильї військової частини НОМЕР_1 чи на склад авіаційних засобів ураження даної військової частини, та тримаючи її в металевому контейнері на території стоянки 1 вертолітної ескадрильї військової частини НОМЕР_1 , залишаючи її без нагляду, втратив ввірений йому для службового користування кулемет ПКТ №Е9685, калібр 7,62 мм, 1988 року випуску, що призвело до заподіяння державі матеріальної шкоди на суму 83698,10 грн.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся у скоєному та повністю підтвердив обставини, викладені в обвинуваченні. Цивільний позов прокурора в інтересах держави в особі військової частини НОМЕР_1 про відшкодування майнової шкоди в розмірі 83 698,10 грн. визнав повністю, згоден із його задоволенням.

Оскільки обвинувачений повністю визнав вину у вчиненому злочині, і після роз`яснення учасникам судового розгляду положень ч.3 ст.349 КПК України, суд з`ясував, що вони правильно розуміють зміст обставин, встановлених у даному кримінальному провадженні та не оспорюють їх, і така позиція є добровільною, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку та отримавши згоду учасників судового провадження на проведення судового розгляду в такому порядку, прийшов довисновку про недоцільність дослідження доказів щодо обставин скоєння обвинуваченим зазначеного злочину, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням характеризуючих матеріалів.
Суд вважає, що в судовому засіданні винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2ст. 413 КК України доведена повністю та кваліфікація його дій є вірною, оскільки вінвтратив ввірену для службового користування зброю внаслідок порушення правил її зберігання, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.
При обранні міри та виду покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує особу обвинуваченого, який вперше притягається до кримінальної відповідальності,скоїв злочин середньої тяжкості, по місцю служби та проживання характеризується позитивно, має на утриманні малолітню дитину.

Як обставини, що пом`якшують відповідальність ОСОБА_4 , суд враховує щире каяття обвинуваченого у скоєному, активне сприяння розкриттю злочину, те, що він приймав участь в АТО на сході України, має нагороду «За участь в антитерористичній операції».

За таких обставин справи, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують його покарання, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання за ч. 2 ст. 413 КК України у виді позбавлення волі в межах санкції частини цієї статті.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 просив звільнити його від відбування покарання, застосувавши Закон України «Про амністію у 2016 році», як до особи, яка захищала незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, брала безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, що підтверджується довідкою № б/н від 2016 року командира військової частини польова пошта НОМЕР_2 ОСОБА_5 , посвідченням учасника бойових дій серії НОМЕР_3 від 07 серпня 2015 р.
Відповідно до ст. 2 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року, підлягають звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили, а також осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, що не є особливо тяжким злочином проти життя та здоров`я особи та не є діянням, передбаченим частинами другою, третьою і четвертою статті 408, статтею 410, частинами другою, третьою і четвертою статті 411 Кримінального кодексу України, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, отримали статус учасника бойових дій (крім осіб, зазначених у частині четвертій статті 86 Кримінального кодексу України, статті 4 Закону України "Про застосування амністії в Україні" та статті 9 цього Закону).
Тобто, на день набрання чинності Законом України «Про амністію у 2016 році»,що вступив законну силу 07.09.2017 року, ОСОБА_4 мав статус особи, яка брала безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районах проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей.
Обмежень щодо застосування амністії до ОСОБА_4 , згідно із Законом України «Про амністію у 2016 році» не встановлено.
За таких обставин суд вважає за можливе звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання.
Цивільний позов прокурора в інтересах держави в особі військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_4 про відшкодування майнової шкоди в розмірі 83 698,10 грн. слід задовольнити повністю, у зв`язку із його визнанням в повному обсязі обвинуваченим ОСОБА_4 . Стягнути із ОСОБА_4 на користь військової частини НОМЕР_1 майнову шкоду в розмірі 83 698 грн. 10 коп.

Процесуальних витрат по справі не має.

Речових доказів по справі не має.

Керуючись ст. ст. 370, 373-374, 395 КПК України, суд -

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.413 КК України та призначити йому покарання 2 (два) роки позбавлення волі.
На підставі ст. 2 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року ОСОБА_4 від відбування основного покарання.

Цивільний позов прокурора в інтересах держави в особі військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_4 про відшкодування майнової шкоди задовольнити повністю. Стягнути із ОСОБА_4 на користь військової частини НОМЕР_1 майнову шкоду в розмірі 83 698 (вісімдесят три тисячі шістсот дев`яносто вісім) грн. 10 коп.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Самбірський міськрайонний суд Львівської області протягом 30 днів з часу проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя