ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/113/19 Справа № 206/1793/18 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 січня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за 0000232 від 01 березня 2018 року, щодо
ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Дніпропетровську, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст. 185 КК України, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_5 на вирок Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 06 червня 2018 року,

за участю:

секретаря ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 06 червня 2018 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.1 ст.185 КК України і призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік 6 місяців. На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання, призначеного ОСОБА_5 за цим вироком, частково приєднано не відбуте покарання за вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 12.09.2017, і остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік 7 місяців.
Окрім того, судом вирішено питання речових доказів та судових витрат.
ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.1 ст.185 КК України, за таких обставин.
Так, 28.02.2018 року приблизно о 15:18 годин, ОСОБА_5 увійшов до приміщення торгівельної зали магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », де здійснює господарську діяльність фізична особа-підприємець ОСОБА_8 , який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , з метою покупки товарів. У той же час у нього раптово виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжку). Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), діючи умисно, з корисливих мотивів, в той же самий день, в період часу з 15:19 до 15:24 годин ОСОБА_5 , впевнившись в тому, що за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, шляхом вільного доступу з полиць викрав дві туші для вій марки «TopFace Big Volume Lash Long and Curl», вартість кожної з яких складає 36,00 грн., дві пудри «EVA Mineral Matte», вартість кожної з яких складає 36,00 грн., дві пари колгот жіночих «мікрофібра «Lady Sabina», 60 ден Anthracite», вартість кожної з яких складає 26,99 грн. та одну пару колгот жіночих «мікрофібра «Lady Sabina», 60 ден Natural», вартістю 22,00 грн., після чого зазначені товари сховав під одяг та до кишень одягненої на ньому болоневої зимової куртки чорного кольору.
Далі ОСОБА_5 направився із викраденими ним товарами до виходу з приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », не розрахувавшись за них. Однак ОСОБА_5 не зміг довести свій злочинний умисел до кінця, у зв`язку з тим, що був зупинений співробітником охорони магазину, який запобіг його злочинним діям .
Своїми умисними, незаконними діями ОСОБА_5 намагався завдати фізичній особі-підприємцю ОСОБА_8 матеріальний збиток на загальну суму 219,98 грн.
В апеляційній скарзі обвинувачений просить призначити покарання не пов`язане з позбавленням волі,
В обґрунтування доводів апеляційної скарги обвинувачений зазначив, що має трьох дітей, яких потрібно збирати до школи. Володіє професією автослюсаря, тому працевлаштується. Вказав, що вину у скоєному визнає повністю та жалкує про свій вчинок.
Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого, який апеляційну скаргу підтримав, прокурора, який проти задоволення скарги заперечував, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає вирок суду в межах апеляційної скарги.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що висновок суду про винуватість ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, за обставин, встановлених судом і викладених у вироку, та кваліфікація його дій, не оскаржуються, тому апеляційним судом не переглядається.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які є безумовною підставою для скасування вироку, колегією суддів не встановлено.

Вирішуючи питання про правильність застосування закону України про кримінальну відповідальність та відповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості вчиненого злочину і особі обвинуваченого ОСОБА_5 колегія суддів зазначає таке.

Згідно з вимогами ст. 50 КК України, покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи, яка вчинила злочин, та попередження вчиненню нею нових злочинів.

Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України, призначаючи покарання, суд повинен враховувати ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

На думку колегії суддів, покарання обвинуваченому ОСОБА_5 судом першої інстанції призначено відповідно до вказаних вимог закону України про кримінальну відповідальність.

Так, призначаючи ОСОБА_5 покарання, суд врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, який раніше судимий, за місцем проживання характеризується задовільно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває. В якості обставин, що пом`якшують покарання, суд визначив повне визнання обвинуваченим своєї вини та щире каяття, а в якості таких, що його обтяжують рецедив злочинів.

Надавши правову оцінку зазначеним судом відомостям та доказам на їх підтвердження, що містяться в матеріалах кримінального провадження, колегія суддів приходить до висновку про те, що призначене ОСОБА_5 покарання відповідає вимогам ст. ст. 50, 65 КК України і є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

З висновками суду першої інстанції про можливість виправлення обвинуваченого лише в умовах ізоляції від суспільства протягом визначеного судом строку колегія суддів погоджується.

Ті обставини, що ОСОБА_5 свою вину визнав та щиро розкаявся, на переконання колегії суддів, не дають підстави для призначення більш м`якого покарання, ніж визначеного судом.

Враховуючи те, що ОСОБА_5 вчинив умисний злочин середньої тяжкості злочини, раніше судимий, позитивної характеристики не має, його виправлення можливе лише в умовах позбавлення волі протягом визначеного судом строку, як ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, так і з застосуванням ст. 71 КК України, а тому покарання, призначене обвинуваченому, за своїм видом та розміром слід вважати справедливим.

З огляду на викладене, доводи ОСОБА_5 про невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості скоєного злочину та особі обвинуваченого через суворість, колегія суддів розцінює як необґрунтовані та такі, що не підлягають задоволенню.

Отже, колегія суддів приходить до висновку про законність, обґрунтованість і належну вмотивованість оскаржуваного вироку, який зміні чи скасуванню з викладених в апеляційній скарзі мотивів не підлягає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 залишити без задоволення.
Вирок Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 06 червня 2018 року, щодо ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст.185 КК України залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4