Справа №284/126/19
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 березня 2019 року смт.Народичі

Народицький районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06 лютого 2019 року за №0000023 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Дворище, Хорошівського району Житомирської області, зареєстрованої АДРЕСА_1 , жительки АДРЕСА_2 , громадянки України, не заміжньої, не працюючої, освіта середня, не судимої,

за частиною 1 статті 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
24 січня 2019 року біля 23 години ОСОБА_4 , маючи корисливий мотив, з метою таємного викрадення чужого майна, перебуваючи в кімнаті АДРЕСА_3 разом із власником будинку ОСОБА_5 , побачила на столі мобільний телефон марки « SAMSUNG» моделі «GT-C3010» та вирішила його викрасти. Усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх карність та можливість настання суспільно-небезпечних наслідків, діючи умисно, з корисливих спонукань, скориставшись тим, що ОСОБА_6 заснув, шляхом вільного доступу, таємно викрала мобільний телефон марки « SAMSUNG» моделі «GT-C3010», вартістю 446 гривень, який належить ОСОБА_6 , чим заподіяла останньому матеріальну шкоду на зазначену суму, та з викраденим з місця події зникла.

26 лютого 2019 року між потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченою ОСОБА_7 укладено угоду про примирення у відповідності до вимог статті 471 КПК України, згідно якої обвинувачена та потерпілий дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченої за частиною 1 статті 185 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин; також сторони домовились про призначення ОСОБА_7 покарання за частиною 1 статті 185 КК України у виді 100 годин громадських робіт.

В судовому засіданні ОСОБА_7 вину визнала повністю, просила суд затвердити угоду про примирення та призначити їй узгоджену міру покарання.

Потерпілий ОСОБА_6 просив суд затвердити угоду про примирення та призначити обвинуваченій узгоджену міру покарання.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти затвердження угоди про примирення та просив призначити ОСОБА_7 узгоджену міру покарання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення суд виходив з наступного.

Пунктом 1 частини 1 статті 468 КПК України визначено, що у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

У відповідності до частини 3 статті 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом встановлено, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_7 , за правилами статті 12 КК України, є злочином середньої тяжкості, міра покарання, погоджена сторонами угоди, відповідає санкції частини 1 статті 185 КК України.

Також судом з`ясовано, що обвинувачена цілком розуміє права, визначені пунктом 1 частини 5 статті 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені пунктом 1 частини 1 статті 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом. Потерпілий також розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені пунктом 2 частини 1 статті 473 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.

Міра покарання, яка узгоджена сторонами, є достатньою для виправлення та перевиховання обвинуваченої, відповідає вимогам й загальним засадам призначення покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої, є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, не встановлено.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_4 й призначення обвинуваченій узгодженої сторонами міри покарання.

Керуючись статтями 373, 374, 475 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про примирення, укладену 26 лютого 2019 року між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 185 КК України, і призначити їй покарання у виді 100 годин громадських робіт.

Речовий доказ: мобільний телефон марки «SAMSUNG» моделі «GT-C3010», переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_5 - залишити у його володінні.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок до Житомирського апеляційного суду через Народицький районний суд Житомирської області може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з моменту його проголошення. При цьому вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку:

1) обвинуваченою, її захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без її згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 Кримінального процесуального Кодексу України, в тому числі нероз`яснення їй наслідків укладення угоди;

2) потерпілим виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 Кримінального процесуального Кодексу України;

3) прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 Кримінального процесуального Кодексу України угода не може бути укладена.

СУДДЯ: ОСОБА_1