Справа № 513/907/17
Провадження № 1-кс/513/71/19
Саратський районний суд Одеської області

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 березня 2019 року Слідчий суддя Саратського районного суду Одеської області ОСОБА_1 за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Саратського ВП Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 та погоджене прокурором Білгород-Дністровської місцевої прокуратури ОСОБА_4 про тимчасовий доступ до інформації, яка містить охоронювану законом таємницю за досудовим розслідуванням, внесеним до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000351 від 08.07.2017, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185КК України, -
в с т а н о в и в :
До Саратського районного суду Одеської області 20 лютого 2019 року звернувся слідчий СВ Саратського ВП Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 та погоджене прокурором Білгород-Дністровської місцевої прокуратури ОСОБА_4 про тимчасовий доступ до інформації, яка містить охоронювану законом таємницю за досудовим розслідуванням, внесеним до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000351 від 08.07.2017, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185КК України.

У клопотанні зазначено, що до чергової частини Саратського відділення поліції Білгород Дністровського відділу поліції ГУНП в Одеській області 08.07.2017 року надійшло повідомлення від ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щодо неправомірних дій з боку невстановлених осіб, які таємно шляхом вільного доступу з ПАТ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованого по АДРЕСА_1 , здійснили крадіжку його майна на суму 150 000 тисяч гривень, чим спричинили останньому матеріальну шкоду.

За даним фактом 08.07.2017 року розпочато кримінальне проваджень №0000351 за ознаками кримінального правопорушенню передбаченого ч. З ст. 185 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що в період часу з листопаду 2015 року по вересень 2016 року, невстановлені особи, таємно, шляхом вільного доступу з ПАТ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що розташоване по АДРЕСА_1 , скоїли крадіжку майна ОСОБА_5 , на суму 150 000 гривень.

Будучи допитаним в якості потерпілого, ОСОБА_5 вказав, що з 2003- 2004 року у його власності знаходиться ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », яке розташоване АДРЕСА_1 .

Дане підприємство займається вирощуванням сільгосппродукції. Навесні в 2014 році, на вищевказане підприємство працевлаштувалося два співробітника, один з яких влаштувався агрономом - ОСОБА_2 , а другий - ОСОБА_6 , влаштувався механіком.

Так, приблизно в грудні 2015 року, ОСОБА_5 виявив недостачу насіння соняшника, шляхом здійснення аналізу та виявлення завищення відсотка сміття в насінні соняшнику. Як виявилося, ОСОБА_6 разом зі своєї дружиною ОСОБА_7 взяли ключі від складу, де зберігалося насіння соняшнику, у завідуючої ОСОБА_8 , після чого без її дозволу виконали процедуру очищення насіння соняшнику від сміття. Після якої відсоток сміття практично не змінився, але при цьому було списано близько 10% сміття.

Після вказаних подій, у грудні 2015 року, ОСОБА_5 не звертався із заявою до поліції, оскільки поспілкувавшись з ОСОБА_6 , той запевнив його, що весь соняшник є десь на складі. Таким чином, чекаючи кінця продажу насіння соняшникунасіння соняшнику, ОСОБА_5 в травні 2016 року, остаточно переконався в тому, що ОСОБА_6 зі своєю дружиною ОСОБА_7 незаконно списали близько 120 (сто двадцяти) тонн насіння соняшнику. Після, зазначених подій ОСОБА_5 хотів звільнити вищевказаних осіб, але так як в цей період відбувалася процедура збирання врожаю пшениці та соняшнику, вирішив їх тимчасово не звільняти до закінчення вказаної процедури.

На початку збирання врожаю насіння соняшнику 2016 року, ОСОБА_5 приїхав на підприємство ПАТ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », самостійно перевірив врожайність з одного гектара поля №3, яка на той момент складалася 35 центнерів насіння соняшнику, хоча ОСОБА_2 в своїх звітах вказував, що з одного гектара поля №3 врожайність становить 27 центнерів.

В ході додаткового допиту потерпілий ОСОБА_5 , вказав, що підозрює у скоєнні злочину співробітників ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », які під час здійснення крадіжки майна останнього користувалися наступними мобільними номерами:

1)ОСОБА_2 - є абонентом контактного номеру оператора мобільної мережі ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » НОМЕР_1 ;

2)ОСОБА_9 - є абонентом контактних номерів оператора мобільної мережі ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » НОМЕР_2 ;

3)ОСОБА_6 - є абонентом контактного номеру оператора мобільної мережі ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » НОМЕР_3 ;

4)ОСОБА_10 - є абонентом контактного номеру оператора мобільної мережі ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » НОМЕР_4 ;

5)ОСОБА_11 - є абонентом контактного номеру оператора мобільної мережі ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » НОМЕР_5 ;

6)ОСОБА_12 - є абонентом контактних номерів оператора мобільної мережі ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » НОМЕР_6 і НОМЕР_7 .

Відповідно до п.7 ч. 1 ст. 162 КПК України інформація, яка знаходиться у операторів та провайдерів телекомунікацій, про зв`язок абонента, надання телекомунікаційних послуг, у тому числі отримання послуг, їх тривалості, змісту, маршрутів передавання тощо, відноситься до охоронюваної законом таємниці, яка міститься в речах і документах.

Надання тимчасового доступу до інформації, яка знаходиться в операторів телекомунікацій, необхідна для встановлення осіб, що причетні до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення, шляхом перевірки інформації про з`єднання (моніторинг з`єднань) абонентів стільникового зв`язку у зоні дії покриття зазначених базових станцій операторів мобільного зв`язку, а також дасть змогу встановити осіб, що були в момент вчинення кримінального правопорушення поблизу місця вчинення та яким можуть бути відомі обставини, що підлягають доказуванню під час кримінального провадження, передбачені ст.91 КПК України.

В даний час іншим способом неможливо отримати вказану інформацію, а в сукупності з іншими доказами по справі, інформація-роздруківка про телефонні з`єднання (моніторинг з`єднань) абонентів стільникового зв`язку у зоні дії покриття зазначених базових станцій операторів мобільного зв`язку, може дати змогу встановити винних осіб.

Оскільки, вказана інформація реєструється у серверах операторів мобільного зв`язку і зберігається певний час, то є загроза її знищення (втрати).

Отримані в операторів телекомунікацій зазначені відомості можуть бути використані як докази у кримінальному провадженні.

Дана інформація у відповідності до вимог п. 7 ст. 162 КПК України відноситься до охоронюваної законом таємниці.

Вказана інформація може містити відомості, які дадуть змогу встановити обставини вчинення кримінального правопорушення, винну особу, а в послідуючому може бути використана, як доказ в кримінальному провадженні

До початку судового розгляду слідчий подав письмову заяву, відповідно до якої вказав, що підтримує клопотання в повному обсягу, просить його задовольнити, а також провести судовий розгляд без його участі.

Таким чином, відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

За правилами ч. 2 ст. 163 КПК України, виклик володільця речей і документів не проводився, оскільки існує реальна загроза зміни або знищення документів.

Статтею 131 КПК України визначено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження та одним із таких є тимчасовий доступ до речей і документів.

Відповідно до ч.1 ст. 159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходиться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії, та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити їх виїмку).

Крім того, сторона кримінального провадження в порядку, передбаченому главою 15 КПК України, має право під час досудового розслідування чи суду, згідно з положеннями ст. 160 КПК України, звернутись до слідчого судді з клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів.

Разом з тим, положеннями ч.2ст. 160 КПК України встановлені чіткі вимоги до змісту клопотання, з яким звертається сторона кримінального провадження до слідчого судді, при цьому в змісті клопотання повинно бути зазначено короткий виклад обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з яким подається клопотання; правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; речі і документи, тимчасовий доступ до яких планується отримати; підстави вважати, що речі і документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; значення речей і документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні; можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю; обґрунтування необхідності вилучення речей і документів, якщо відповідне питання порушується стороною кримінального провадження.

Згідно ч.4 ст. 163 КПК України, клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів розглядається за участю сторони кримінального провадження, яка подала клопотання, та особи, у володінні якої знаходяться речі і документи, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Так, неявка слідчого або прокурора свідчить про фактичне не підтримання поданого клопотання, а також є фактично невиконанням цими субєктами обовязку довести обставини, передбачені ч. 5 та ч. 6 ст. 163 КПК України. Це, у свою чергу, позбавляє слідчого суддю можливості повно та всебічно зясувати сукупність обставин, із якими закон повязує вирішення питання про надання тимчасового доступу до речей і документів, а отже, є підставою для відмови у задоволенні клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів. Крім того, однією із загальних засад кримінального провадження визначено змагальність сторін (ст. 22 КПК), яка передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, а суд лише створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обовязків. Таким чином, саме сторона обвинувачення зобовязана забезпечити особисту явку та подання доказів.

На підставі наведеного, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність належного обґрунтування достатності підстав для надання тимчасового доступу інформації, яка перебуває у володінні ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » та що вказане клопотання задоволенню не підлягає.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 40, 107, 110, 131, 132, 159-166 КПК України,-

постановив:

У задоволені клопотання слідчого СВ Саратського ВП Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 та погоджене прокурором Білгород-Дністровської місцевої прокуратури ОСОБА_4 про тимчасовий доступ до інформації, яка містить охоронювану законом таємницю за досудовим розслідуванням, внесеним до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000351 від 08.07.2017, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185КК України - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя підпис. ОСОБА_1
З оригіналом згідно.
Ухвала набрала законної сили 07.03.2019року.
Слідчий суддя Саратського районного суду
Одеської області ОСОБА_1

Ухвала видана " " березня 2019року.
Секретар судового засідання ОСОБА_2