Суддя ОСОБА_1
Справа № 644/192/19
Провадження № 1-кс/644/115/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 січня 2019 року Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого слідчого судді ОСОБА_1

за участю прокурора ОСОБА_2

слідчого ОСОБА_3

підозрюваного ОСОБА_4

секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого Індустріального ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 по кримінальному провадженню № 0001802 від 01.07.2017 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Шевченкове Мангишлакської області, Республіка Казахстан, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, працюючого у приватному порядку, без реєстрації, фактично проживаючого: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 1) 18.08.2003 р. Балаклійським районним судом Харківської області за ч. З ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 1 рік; 2) 11.11.2003 р. Балаклійським районним судом Харківської області за ч. З ст. 185 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі; 3) 23.06.2005 р. Балаклійським районним судом Харківської області за ч. З ст. 185, 69, 71 КК України до 1 року 1 місяця позбавлення волі, 29.12.2005 звільненого умовно-достроково, на підставі постанови Першотравневого міського суду Харківської області від 21.12.2005, невідбутий строк - 5 місяців 8 днів; 4) 18.09.2009 р. Балаклійським районним судом Харківської області за ч. 2 ст.185 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 2 роки; 5) 15.03.2010 р. Балаклійським районним судом Харківської області за ч.2 ст. 190 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -

в с т а н о в и в :

11 січня 2019 року слідчий Індустріального ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 звернулася до суду із клопотанням, погодженим із прокурором Харківської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 .

Клопотання вмотивовано тим, що 01.07.2017 р. близько 05 години 00 хвилин ОСОБА_4 , діючи повторно, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись поблизу зупинки громадського транспорту напроти залізничної станції «Лосево 2», яка розташована за адресою: м. Харків, пр. Московський, 299-Д, діючи з умислом спрямованим на відкрите викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, підійшов до раніше незнайомої ОСОБА_7 , яка знаходилася на зупинці, після чого ОСОБА_4 із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, схопив руки ОСОБА_7 , які завів їй за спину, таким чином обмежуючи можливість до супротиву потерпілої, а потім зірвав з плеча її жіночу сумку, звідки дістав гроші у сумі 30 гривень (купюри номіналом 20 та 10 гривень) та мобільний телефон «Nокіа 2323с-2». Продовжуючи свої протиправні дії, ОСОБА_4 відкрито заволодів мобільним телефоном «Nокіа 2323с-2», вартістю - 190 гривень.

В клопотанні ставиться питання про застосування запобіжного заходу у відношенні ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою з тих підстав, що згідно до практики Європейського суду з прав людини суд своїми рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти

охорони загальносуспільних прав та інтересів. Метою застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчим зазначено забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування або суду; вчинити інше кримінальне правопорушення; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Також слідчий зазначив, що крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, слідчий суддя, на підставі наданих матеріалів, зобов`язаний оцінити у сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, наявність у підозрюваного постійного місця роботи, міцність його соціальних зв`язків, репутацію, майновий стан.

Слідчий вважав, що існує ризик вчинення ОСОБА_4 інших кримінальних правопорушень, оскільки він був раніше судимий, вчинив новий корисливий умисний злочин; не працює, не має постійного місця мешкання, не підтримує зв`язків зі своїми родичами, що свідчить про відсутність стійких соціальних зв`язків. Перебуваючи на волі, може переховуватись від органів досудового слідства та суду, можливість призначення покарання підозрюваному у вигляді реального позбавлення волі, може викликати загрозу його втечі, про що також викладено правову позицію в рішенні ЄСПЛ у справі «Ілійков проти Болгарії».

ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ч. 2 ст. 186 КК України є тяжким злочином, а також наявність вищезазначених ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити зазначені вище дії.

Крім цього, у розумінні положень, що наведені у численних рішеннях Європейського суду з прав людини («Нечипурук, Ионкало проти України» №42310/04 від 21.04.2011, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства №№12244/86, 12245/86, 12383/86 від 30.08.1990, «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 28.10.1994 та інші), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що особа про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Мета затримання полягає в сприянні розслідуванню злочину через підтвердження або спростування підозр, які стали підставою для затримання. «Для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5&1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинне підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання» ( справа «Чеботарь проти Молдови» №35615/06 від 13.1 1.2007).

Наведене вище, узгоджується з правовими позиціями, викладеними у рішеннях ЕСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії»№9627/81 від 14.03.1984. «питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою», у справі «Мюррей проти Сполученого королівства №14310/86від 23.10.1994 «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Більш того у п. 48 Рішення «Чеботарь проти Молдови» №35615/06 від 13.11.2007 ЕСПЛ зазначав «що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з ст. 5&1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинне підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання»

В судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримали.

Підозрюваний свою вину у вчиненні злочину визнав та зазначив, що дійсно перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння побачив потерпілу, яка сиділа на бордюрі, біля неї були розкидані її речі, він побачив на земля мобільний телефон і взяв його собі, а коли потерпіла почала на нього кричати пішов геть. Через незначний проміжок часу був затриманий та доставлений до відділу поліції де віддав

телефон. З того часу його ніхто до поліції не викликав. А 10.01.2019 року йому пред`явили підозру.

Просив обрати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, оскільки від органу досудового розслідування та суду ніколи не ухилявся. На цей час живе у тітки та баби.

Вислухавши думку прокурора, слідчого, підозрюваного, перевіривши матеріали клопотання, оцінив надані сторонами докази, суд вважає, підозру ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України обґрунтованою, за який може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк до 6 років або більш м`яке.

У відповідності до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

В клопотанні слідчим зазначені підстави обрання запобіжного заходу, разом з тим ризики передбачені п.п. 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України не доведені.

Як в самому клопотанні так і при судовому розгляді не доведена наявність ризику, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки не будучи затриманим з`являється за викликами, з пояснень слідчого вбачається, що з 01.07.2017 року до 10.01.2019 року ОСОБА_4 жодного разу не викликався, розшукові заходи щодо нього не застосовувались взагалі. Встановлено, що підозрюваний хоча і не має адресної реєстрації на цей час проживає у баби та тітки в будинку в якому проживав з батьками до їх смерті, отже має місце проживання яке відоме органу досудового розслідування, даних про ухилення від органів досудового розслідування не надано, в порядку ст. 208 КПК України він не затримувався, в судове засідання з`явився за першим викликом. Відомостей про вчинення інших злочинів після 01.07.2017 року суду не надано, відомостей про перебування у розшуку ОСОБА_8 раніше, суду також не надано.

Посилання ж слідчого на рішення ЕСПЛ в даному контексті є недоречними, оскільки сам слідчий не заперечував тієї обставини, що з 2017 року ним слідчі дії у кримінальному провадженні фактично не проводились, окрім допиту свідка ОСОБА_9 , його одночасного допиту з потерпілою. Крім того ряд рішень на які посилається слідчий стосуються затримання особи.

Крім того, слідчий суддя доходить висновку про часткову доведеність такого ризику як перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, оскільки ОСОБА_4 з його ж пояснень працює на будівництвах по різних регіонах України, періодично виїздить з території Харківської області, що може утруднити подальше проведення досудового розслідування.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу у відповідності до положень ст. 178 КПК України судом враховуються і інші обставини такі як наявність місця проживання, ставлення до вчиненого, каяття та визнання обставин вчинення злочину.

Згідно ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини передбачені п. п. 1, 2 ч. 1 цієї статті, але не доведе обставини передбачені п. 3 ч. 1 цієї статті, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки передбачені ч. 5 цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Виходячи з викладеного, суд вважає доцільним відмовити у задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою і застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід.

Враховуючи вагомість наявних в кримінальному провадженню доказів, якими обґрунтовуються вищенаведені обставини, слід дійти висновку, що в кримінальному провадженні наявні ризики, які дають достатні підстави вважати, що для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків і з метою забезпечення дієвості даного кримінального провадження, застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання слід визнати цілком доцільним.

Одночасно, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, слід визнати доцільним також покладення на підозрюваного додаткових обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 177, 178, 179, 193, 194, 196, 197, 206, 372, 395, 484, 485, 487, 488, 491, 492 КПК України,

п о с т а н о в и в :

В задоволенні клопотання слідчого Індустріального ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно: ОСОБА_4 відмовити.

Застосувати до підозрюваного: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Зобов`язати підозрюваного ОСОБА_4 протягом двох наступних місяців прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, а також виконувати покладені на нього обов`язки, а саме:

прибувати до слідчого Індустріального ВП ГУ НП в Харківський області ОСОБА_3 за першою вимогою;

не відлучатися з населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

Роз`яснити ОСОБА_4 , що в разі невиконання вказаних обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і накладене грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів мінімальної заробітної плати, що відповідає сумі від 1043,25 грн. до 8346 грн.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого, який здійснює досудове розслідування даного кримінального правопорушення, а на час перебування справу у провадженні суду - на прокурора.

Ухвала судді оскарженню не підлягає .

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя:

Копію ухвали отримав, про покладені на мене

обов`язки та наслідки їх невиконання повідомлений

«____»_________2019 р. ___год.__хв. _____________________ ОСОБА_4