Номер провадження: 11-сс/785/1811/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.11.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

підозрюваної ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваної ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 26.10.2018 року про застосування запобіжного заходу в кримінальному провадженні №0000972 від 17.10.2018 року, -

встановив:

оскарженою ухвалою слідчого судді задоволено клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 , яке погоджене прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні № 0000972від 17.10.2018 року та застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 59 (п`ятдесят дев`ять) днів, тобто до 26.10.2018 року, щодо:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, українки, не працюючої, не одруженої, маючої на утриманні малолітню дитину, в силу ст. 89 КК України судимостей не має, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 ; АДРЕСА_3 ,
підозрюваної в кримінальному провадженні №0000972від 17.10.2018 рокуу вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.

Як убачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, в провадженні СУ ГУНП в Одеській областіперебуває кримінальне провадження №0000972внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.10.2018 рокуза ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.

Згідно матеріалів кримінального провадження ОСОБА_8 підозрюється в тому, що вона на початку жовтня 2018 року, точний час досудовим розслідуванням не встановлено, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, володіючи хорошими організаторськими здібностями, керуючись корисливим мотивом і прагненням до наживи, перебуваючи у дружніх стосунках із родиною ОСОБА_10 , маючи інформацію про те, що за місцем мешкання родини ОСОБА_10 за адресою: АДРЕСА_4 , зберігаються понад 350 000 гривень, маючи намір на незаконне заволодіння вказаними грошовими коштами вступила у попередню змову з ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та невстановленою особою, направлену на вчинення розбійного нападу на сім`ю ОСОБА_13 .
В подальшому для досягнення свого злочинного наміру, наприкінці жовтня 2018 року, точна дата досудовим розслідуванням не встановлена, ОСОБА_8 , організовуючи вчинення розбійного нападу на родину ОСОБА_10 призначила зустріч ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та невстановленій особі в смт. Саврань для вирішення організаційних питань, направлених на огляд будинку АДРЕСА_4 , прилеглої до нього території, з метою подальшого вчинення вказаними особами розбійного нападу на сім`ю ОСОБА_10 .
В подальшому, вказані особи отримавши наявну інформацію, якою володіла ОСОБА_8 про місце розташування кімнат в будинку АДРЕСА_4 , про місцезнаходження грошових коштів в будинку, а також інформацію про власників будинку, зорганізувавшись для спільної злочинної діяльності, ОСОБА_12 , ОСОБА_11 та невстановлені особи, для вчинення зазначеного злочину заготовили маски з прорізами для очей з в`язаних шапочок, рукавички, мотузку, скотч, пластикові хомути, металеву кийку, пістолет та ніж, визначили день для нападу 23.10.2018 року.
Так, 23.10.2018 року у вечірній час доби, точний час досудовим розслідуванням не встановлений, ОСОБА_11 за попередньою змовою з ОСОБА_12 та невстановленою особою, з метою вчинення розбійного нападу на сім`ю ОСОБА_13 , за інформацією ОСОБА_8 , яка після заволодіння грошовими коштами ОСОБА_10 отримає свій відсоток, який не менш, ніж у інших учасників, не невстановленому досудовим розслідуванням транспортному засобі з м. Одеси виїхали до смт. Саврань Одеської області.
В той же день, о 23 годині 50 хвилин, ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та невстановлена досудовим розслідуванням особа, маючи намір на незаконну заволодіння грошовими коштами родини ОСОБА_10 , усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх діянь, зупинилися в кількох метрах від будинку родини ОСОБА_13 , який розташований по АДРЕСА_4 , де одягли заздалегідь заготовлені маски з прорізами для очей та рукавички.
В свою чергу ОСОБА_11 взяв з собою заготовлену заздалегідь металеву кийку, з метою подавлення волі потерпілих під час нападу на них, спільно з ОСОБА_12 та невстановленою особою попрямували до будинку АДРЕСА_4 , що належить ОСОБА_13 .
Вказані особи через паркан проникли у двір будинку, де через незачинені вхідні двері ОСОБА_12 , ОСОБА_11 та невстановлена особа проникли до будинку з метою вчинення розбійного нападу на ОСОБА_13 та його дружину ОСОБА_14 , які на той час знаходились у будинку та бачили ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , невстановлену особу, обличчя яких було закрите, сприйняли побачене та отриману інформацію, як незаконне проникнення до їх житла, з метою вчинення розбійного нападу як реальну загрозу своєму життю.
17.10.2018року відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187КК Українита були внесені до ЄРДР за №0000972.
24.10.2018 року ОСОБА_12 та ОСОБА_11 були затримані на місці події за адресою: АДРЕСА_4 .
25.10.2018 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.
25.10.2018 року слідчий за погодженням з прокурором звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування до підозрюваної ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 26.10.2018 року задоволено клопотання слідчого та обрано запобіжний захід підозрюваній ОСОБА_8 у виді тримання під вартою, з визначенням розміру застави.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді захисник ОСОБА_7 в інтересах підозрюваної ОСОБА_8 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, обрати відносно ОСОБА_8 запобіжний захід у виді домашнього арешту. В апеляційній скарзі захисник зазначає, що слідчий суддя не дослідив всі обставини справи, які мали суттєве значення для прийняття законного та обґрунтованого рішення та постановив ухвалу про обрання запобіжного заходу, без наявності обґрунтованості підозри та ризиків, що підозрювана може переховуватися від слідства та суду, та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. В обґрунтування доводів апеляційної скарги, в судовому засіданні апеляційної інстанції, захисник надала суду копію довідки з місця проживання підозрюваної, копію свідоцтва про смерть її чоловіка, копію свідоцтва про народження дитини, та посилаючись на існування міцних соціальних зв`язків, просила при цьому не застосовувати до підозрюваної найсуворішого запобіжного заходу, оскільки на її утриманні перебуває малолітня донька, яка потребує догляду та батьківського піклування.
Заслухавши суддю-доповідача; підозрювану та її захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги; дослідивши матеріали справи; обговоривши доводи апеляційної скарги та провівши судові дебати; апеляційний суд приходить до висновку про таке.

Питання, які слідчий суддя повинен вирішити при застосуванні відносно особи запобіжного заходу у виді тримання під вартою визначені положеннями ст.ст. 177, 178, 183 КПК України.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше правопорушення.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, слідчий суддя та суд, відповідно до ст.178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Так, відповідно до ст.ст. 177, 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухиляння від органів влади), поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).
При цьому слідчому судді слід мати на увазі, що обмеження розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи, є порушенням вимог п. 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (Рішення Європейського суду з прав людини «Харченко проти України», «Белевитський проти Росії»).
Під час розгляду клопотання слідчого про застосування відносно підозрюваної ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою слідчий суддя районного суду не в повній мірі дотримався зазначених вимог закону.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе обґрунтованість підозри у вчиненні кримінального правопорушення за вчинення якого з урахуванням положень ч.2 ст.183 КПК України може бути застосований такий запобіжний захід, а також того, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.
Згідно п. 3 ч. 1 ст. 196 КПК України в ухвалі про застосування запобіжного заходу має бути викладено обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ст. 177 КПК України.
Оскаржуване рішення слідчий суддя мотивував обґрунтованістю підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.27, ч.3 ст.187 КК України, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваній у разі визнання її винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, зухвалістю інкримінованого кримінального правопорушення та ступенем її суспільної небезпеки, ролі, яку відігравала згідно матеріалів клопотання ОСОБА_8 , а саме роль організатора вчинення кримінального правопорушення, у зв`язку з чим слідчий суддя прийшов до переконання, що в рамках даного кримінального провадження наявний ризик можливого переховування підозрюваної ОСОБА_8 від органу досудового розслідування та суду.
Апеляційний суд вважає непереконливими доводи захисника щодо відсутності обґрунтованої підозри у вчинені ОСОБА_8 злочину, оскільки долучені до клопотання докази, а саме: протокол допиту підозрюваного ОСОБА_12 , протокол допиту підозрюваного ОСОБА_11 , а також наданий прокурором апеляційному суду протокол пред`явлення особи для впізнання від 06.11.2018 року, вказують на те, що на даній стадії досудового розслідування орган досудового розслідування має в розпорядженні докази, які вказують на можливу причетність ОСОБА_8 до інкримінованих їй дії.
Вважаючи доводи захисника щодо необґрунтованості висунутої підозри безпідставними, апеляційний суд наголошує, що на даній стадії кримінального провадження, судом лише вирішується питання про обґрунтованість підозри та наявність ризиків для обрання або продовження відповідного запобіжного заходу, а тому суд не може давати оцінку допустимості та належності доказів, оскільки справа не розглядається судом по суті пред`явленого обвинувачення.

Погоджуючись з рішенням слідчого судді щодо обґрунтованості підозри, апеляційний суд враховує те, що діючий Кримінальний процесуальний Кодекс України встановлює обов`язок розглядати обґрунтованість підозри, що за визначенням ЄСПЛ «є необхідною умовою законності тримання під вартою» («Нечипорук і Йонкало проти України», no. 42310/04, §219, 21 квітня 2011 року).

Відповідно до практики ЄСПЛ «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 §1(с) Конвенції». За визначенням ЄСПЛ «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 §1(с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» («K.-F. проти Німеччини», 27 листопада 1997, §57).

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Більш того, у п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.07 року Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Разом з цим, дослідивши матеріали справи, заслухавши сторони, апеляційний суд приходить до висновку, що обраний слідчим суддею запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно підозрюваної є занадто суворим, з урахування конкретних обставин справи, з огляду на таке.
Апеляційним судом встановлено, що підозрювана ОСОБА_8 є матір`ю малолітньої дитини ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дитина не має батька, а тому потребує піклування та догляду, що може забезпечити тільки мати.

При цьому апеляційний суд приймає до уваги практику Європейського Суду з прав людини щодо необхідності забезпечення реалізації права батьків і дітей бути поряд один з одним, що становить основоположну складову сімейного життя, а заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані ст.8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (пункт 47 рішення ЄСПЛ у справі «Савіни проти України», пункт 49 рішення у справі «Хант проти України»). Крім того, ЄСПЛ звертав увагу на те, що державні органи повинні забезпечити права дитини на організацію державою піклування про дитину (рішення ЄСПЛ у справі «Хаджиєва проти Болгарії» (заява № 45285/12, рішення від 01.02.2018 року, пункт 102 рішення у справі «Шторк проти Німеччини» від 16 червня 2005 року; пункт 120 рішення у справі «Станєв проти Болгарії» від 17 січня 2012 року).

У цьому аспекті слід зауважити, що питання дотримання державою своїх позитивних зобов`язань актуалізується як у практиці ЄСПЛ, так і в рішеннях Конституційного Суду України. Так КСУ вважає, що держава, виконуючи свій головний обов`язок утвердження і забезпечення прав і свобод людини (ч.2 ст.3 Конституції України) - повинна не тільки утримуватися від порушень чи непропорційних обмежень прав і свобод людини, але й вживати належних заходів для забезпечення можливості їх повної реалізації кожним, хто перебуває під її юрисдикцією. З цією метою законодавець та інші органи публічної влади мають забезпечувати ефективне правове регулювання, яке відповідає конституційним нормам і принципам, та створювати механізми, необхідні для задоволення потреб та інтересів людини. При цьому посилена увага має бути зосереджена на особливо вразливих категоріях осіб, до яких належать, зокрема, і малолітня дитина, яка має тільки одного з батьків.

Згідно з копією довідки Виконавчого комітету Сухолиманської сільської ради Овідіопольського району Одеської області №424 від 29.10.2018 року підозрювана ОСОБА_8 постійно проживає по АДРЕСА_3 , є вдовою, про що свідчіть копія свідоцтва про смерть її чоловіка та матір`ю малолітньої дитини, якій на момент апеляційного розгляду виповнилось 3 (три) місяці, яку вона повинна постійно доглядати на утримувати і, особи які б в наявний час здійснювали догляд за немовлям, в тому числі шляхом передачі останньої до відповідних державних дитячих закладів, відсутні. Матеріали провадження відомостей про таких осіб не містять, а прокурором не надані суду відомості щодо вжиття органом досудового розслідування та прокурором заходів, направлених на влаштування дитини та забезпечення її необхідним доглядом, який може забезпечити життєзабезпечення дитини.

Таким чином, враховуючи встановлені апеляційним судом обставини, з урахуванням положень ч.2 ст. 183 КПК України, на даній стадії досудового розслідування, відносно ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою не може бути застосований, оскільки він, з урахуванням конкретних обставин справи, є занадто суворим та може потягти за собою невідворотні та шкідливі наслідки для стану здоров`я малодітної доньки підозрюваної.
Разом з цим, оскільки матеріали кримінального провадження містять докази про можливу причетність ОСОБА_8 до вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, апеляційний суд вважає, що існують ризики, які обумовлюють необхідність обрання відносно підозрюваної запобіжного заходу, який забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваної.
З урахуванням існування обґрунтованої підозри ОСОБА_8 у причетності до вчинення особливо тяжкого злочину, відсутності у неї постійного місця роботи, існує ризик вчинення нею нових злочинів.
Апеляційний суд вважає, що з метою досягнення дієвості кримінального провадження та забезпечення виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків, а також з метою обмеження її вільного пересування, що буде запобіжником вчинення підозрюваною нових злочинів та реально забезпечить контроль за її поведінкою, до неї необхідно застосувати запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, який є цілком співмірним вчиненому та особі підозрюваної, та зможе забезпечити виконання підозрюваною процесуальних обов`язків.
Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді, суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін або скасувати ухвалу та постановити нову ухвалу.
З урахуванням встановлених апеляційним судом обставин, апеляційна скарга захисника підлягає задоволенню, оскаржувана ухвала слідчого судді, якою задоволено клопотання слідчого та обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою щодо підозрюваної ОСОБА_8 , як така, що постановлена з недотриманням вимог КПК України, вимог Конвенції про права людини та основоположні свободи та практики Європейського суду з прав людини підлягає скасуванню, з постановленням нової ухвали про застосування до підозрюваної запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, з покладенням на неї обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.
Керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 181, 376, 404, 405, 407, 409, 419, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,-
постановив:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваної ОСОБА_8 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 26.10.2018 року, якою в кримінальному провадженні №0000972 від 17.10.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, відносно підозрюваної ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 , погоджене прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_6 в кримінальному провадженні №0000972 від 17.10.2018 року про застосування до підозрюваної ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою залишити без задоволення.

Застосувати в кримінальному провадженні №0000972 від 17.10.2018 року до ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України,запобіжний захід у виді домашнього арешту, з забороною цілодобово залишати житло де вона мешкає, за адресою: АДРЕСА_3 , роз`яснивши підозрюваній її обов`язок щодо заборони залишати вказане житло цілодобово.

Покласти на підозрювану ОСОБА_8 обов`язки, передбачені п.п.1,2,3,8,9 ч.5 ст.194 КПК України, а саме:
- прибувати за першою вимогою до слідчого, прокурората суду;

- не відлучатися із населеного пункту, у якому вона проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватись від спілкування з іншими підозрюваними, потерпілими та свідками в даному кримінальному проваджені;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон (у разі існування такого), або інший документ, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- носити електронний засіб контролю.

Роз`яснити підозрюваній ОСОБА_8 , що в разі невиконання, покладених на неї обов`язків, до неї може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід та накладене грошове стягнення.

Виконання ухвали апеляційного суду Одеської області про обрання запобіжного заходу підозрюваній ОСОБА_8 у виді цілодобового домашнього арешту та контроль за поведінкою підозрюваної покласти на співробітників Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області.

Строк дії ухвали апеляційного суду Одеської області про обрання запобіжного заходу підозрюваній ОСОБА_8 у виді домашнього арешту обчислюється з моменту оголошення ухвали апеляційного суду, а саме з 07.11.2018 року та закінчується 24.12.2018 року, тобто в межах строку досудового розслідування в кримінальному проваджені №0000972 від 17.10.2018 року.

Підозрювану ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 звільнити з під варти в залі суду негайно.

Копію ухвали невідкладно надіслати на адресу ДУ «Одеська УВП-21» - до відома, та начальнику Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області - для виконання.

Судді апеляційного суду Одеської області

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4