Єдиний унікальний номер 722/1853/18
Номер провадження 1-кп/722/27/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 січня 2019 року Сокирянський районний суд Чернівецької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю: прокурора ОСОБА_3
потерпілої ОСОБА_4
та обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Сокиряни Чернівецької області кримінальне провадження №0000377 від 22.11.2018 року за обвинуваченням
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Виноградне Мурованокуриловецького району Вінницької області, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, розлученого, не працюючого, раніше не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ст.129 ч.1 КК України,-
ВСТАНОВИВ :
Обвинувачений ОСОБА_5 21.11.2018 року, приблизно о 22 год. 00 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, прийшов до господарства, що по АДРЕСА_1 , де проживає його колишня співмешканка ОСОБА_4 , та зайшов до подвір`я, де виявив біля будинку останню, і розпочав з нею словесну суперечку, висловлюючись на її адресу нецензурними словами, після чого діючи умисно, протиправно, на ґрунті раніше виниклих неприязних відносин по відношенню до ОСОБА_4 , схопив її своїми руками за шию, розпочавши стискувати її, при цьому, висловлюючи в адресу останньої погрозу вбивством, усвідомлюючи разом з тим, що у потерпілої є реальні підстави побоюватися такої погрози.
З метою припинення протиправних дій ОСОБА_5 , ОСОБА_4 відштовхнула його та зачинилася в будинку, однак через декілька хвилин ОСОБА_5 , продовжуючи свій злочинний умисел, повторно висловив ОСОБА_4 погрозу вбивством, після чого самостійно відчинив вхідні двері будинку та зайшов всередину, де в одній із кімнат схопив ОСОБА_4 своїми руками за шию та розпочав стискувати її.
У подальшому вищевказані неправомірні дії ОСОБА_5 були припинені ОСОБА_6 , яка відтягнула останнього назад та разом із ОСОБА_4 виштовхали із будинку.
У свою чергу вказана неправомірна поведінка ОСОБА_5 , конкретність змісту погрози та вчинюваних ним дій, надали ОСОБА_4 реальні підстави сприймати висловлену та вчинювану на її адресу погрозу вбивством як реальну та таку, яка може бути здійснена.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ст.129 ч.1 КК України визнав та дав суду показання, в яких підтвердив обставини, зазначені в обвинувальному акті. Пояснив, що з ОСОБА_4 він співмешкав з 2016 року по лютий 2018 року та має малолітнього сина. Після того він інколи приходив до потерпілої, допомагав їй по господарству та відвідував дитину. Оскільки він потерпілу ревнував, то раніше, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, неодноразово вчиняв щодо неї насильство, за що близько 5 разів притягувався до адміністративної відповідальності.
21.10.2018 року, приблизно о 22 год. перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, він знову прийшов в гості до потерпілої. Коли на його стук вона вийшла, то почав її ображати нецензурними словами, впіймав обома руками за шию, притиснув та почав душити, при цьому кричав, що вб`є її.
Коли потерпіла від нього вирвалася, то втекла в будинок і закрилася зсередини на клямку. Він з силою штовхнув двері і клямка вискочила, а двері відкрилися. Зайшовши в будинок, він продовжив нецензурно ображати ОСОБА_4 , взяв її обома руками за шию та почав душити, при цьому кричав, що вб`є її. Оскільки потерпіла виривалася від нього, то він сильніше стискав руками її шию. В цей час з іншої кімнати вибігла мати потерпілої, вони разом виштовхали його надвір і він пішов додому.
Крім повного визнання обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні злочину, вона також підтверджується показаннями в судовому засіданні потерпілої, яка пояснила, що підтверджує показання обвинуваченого щодо їх відносин до моменту події. 21.11.2018 року, коли вона перебувала у себе вдома, до неї прийшла її кума ОСОБА_7 з дітьми і вони вийшли на вулицю, де стояли за вуглом і пили каву. В цей час до неї прийшов обвинувачений, який перебував у стані алкогольного сп`яніння. Останній почав тягнути її в будинок, однак вона впиралася. Тоді ОСОБА_5 вхопив її обома руками за шию, стиснув та почав нецензурними словами ображати і кричати що вб`є її. В цей момент підбігла ОСОБА_7 та почала відштовхувати від неї обвинуваченого. Коли вона вдарила останнього кружкою від кави по обличчю, то він на мить відпустив її і вона побігла в будинок. Там ОСОБА_7 почала телефонувати, щоб викликати поліцію, а вона зателефонувала сестрі обвинуваченого.
В цей момент ОСОБА_5 силою вибив клямку дверей, зайшов в будинок, кинув її на софу, взяв обома руками за горло і почав душити, при цьому знову кричав, що вб`є її. До них підбігли її мати ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , відтягли обвинуваченого від неї і вони втрьох виштовхали його надвір.
Протягом події вона була наляканою та, оскільки обвинувачений, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння себе не контролює, вважала що він дійсно може її вбити.
Також, вина ОСОБА_5 у вчиненні злочину підтверджується дослідженими судом письмовими доказами із кримінального провадження, зокрема:
Витягом із Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000377 від 22.11.2018 року.
Письмовою заявою ОСОБА_4 на адресу слідчого від 21.11.2018 року про вчинене щодо неї ОСОБА_5 кримінальне правопорушення у виді погрози вбивством.
На підставі ст.349 ч.3 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що прокурор, потерпіла та обвинувачений правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає. Також, судом роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Оцінивши перевірені докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що вина ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого злочину повністю доведена. Встановлено, що обвинувачений діючи умисно, погрожував ОСОБА_4 вбивством та вчинив такі дії, що стали реальними підставами для побоювання потерпілої у здійсненні цієї погрози, отже, його дії слід правильно кваліфікувати за ст.129 ч.1 КК України. ОСОБА_5 є винуватим у вчиненні цього злочину, і підлягає покаранню.
Згідно ст.12 ч.2 КК України, вчинений обвинуваченим злочин є невеликої тяжкості.
Призначаючи покарання обвинуваченому, у відповідності зі ст.65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують покарання, а також матеріали складеної представником уповноваженого органу з питань пробації досудової доповіді.
ОСОБА_5 раніше до кримінальної відповідальності притягувався, однак є не судимим, за місцем проживання характеризується негативно, на диспансерному обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває.
Згідно складеної фахівцем Сокирянського міськрайонного сектору з питань пробації досудової доповіді виправлення ОСОБА_5 без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе, а ймовірність вчинення повторного правопорушення зводиться до середнього ризику, а також середнього рівня небезпеки, що становить обвинувачений для суспільства.
Обставиною, передбаченою ст.66 КК України, що пом`якшує покарання обвинуваченого, є щире каяття, що ґрунтується на повному визнанні ним своєї винуватості у вчиненні злочину.
Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого, згідно ст.67 КК України, є вчинення злочину особою, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння.
На підставі викладеного, з урахуванням відношення ОСОБА_5 до вчиненого, особи обвинуваченого, думки потерпілої, яка в судовому засіданні просила суд обвинуваченого суворо не карати, суд дійшов висновку, що ОСОБА_5 слід призначити покарання в межах, передбачених санкцією ст.129 ч.1 КК України у виді обмеження волі, оскільки таке покарання є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.
Суд вважає за доцільне застосувати щодо ОСОБА_5 ст.75 КК України, призначивши йому покарання з випробуванням з іспитовим строком та поклавши на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України.
Керуючись ст.ст.370, 374, 377 КПК України, суд,-
УХВАЛИВ :
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст.129 ч.1 КК України та призначити йому покарання 1 (один) рік обмеження волі.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування призначеного покарання, якщо він протягом однорічного іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки.

На підставі п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_5 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання.

Вирок може бути оскаржено до Чернівецького апеляційного суду через Сокирянський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Сокирянського
районного суду ОСОБА_1