Справа № 182/8609/18
Провадження № 1-кс/0182/3526/2018
У Х В А Л А
Іменем України

05.12.2018 року м. Нікополь

Слідчий-суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

слідчого ОСОБА_4

власника майна ОСОБА_5

адвоката ОСОБА_6

розглянувши клопотання слідчого Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:
Слідчий Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 звернулася до суду з клопотанням, погодженим з прокурором Нікопольської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, а саме на нежитлове приміщення, де з одного боку розташований продуктовий магазин, 1 колонку для подачі бензину та 1 колонку для подачі газу з газовою ємністю, три металеві прямокутні споруди, які є верхньою частиною резервуару для збереження рідкого палива, які розташовані на території Чкаловської ОТГ Нікопольського району Дніпропетровської області, за адресою: Дніпропетровська область, Нікопольський район, с. Чкалове, вул. 40 років Перемоги, 45а, з метою забезпечення збереження речових доказів та виконання завдань кримінального провадження.

В обґрунтуванні клопотання слідчим зазначено, що 17.10.2018 року до Нікопольського ВП ГУ НП в Дніпропетровській області надійшло повідомлення громадянина ОСОБА_7 про те, що невідомі особи, знаходячись на території м. Нікополь та Нікопольського району Дніпропетровської області, незаконно використовують земельні ділянки для розміщення автозаправних станцій.

Так, згідно з вимогами ст. 124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями шляхом укладання договору оренди земельної ділянки; а передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. Крім того, право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації таких прав, що визначено у ст.125 Земельного кодексу України.

Згідно з вимогами ст. 126 Земельного кодексу України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Згідно з вимогами ст. 211 Земельного кодексу України самовільне зайняття земельних ділянок віднесено до порушень земельного законодавства, за яке громадяни та юридичні особи несуть відповідальність відповідно до закону.

За даним фактом 17.10.2018 Нікопольською місцевою прокуратурою внесено відомості до ЄРДР № 0003267 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України.

В ході проведення досудового розслідування проведено огляд земельної ділянки, площею S-0,2657 га., P 305.29 м, яка розташована на території Чкалівської ОТГ Нікопольського району Дніпропетровської області, за адресою: АДРЕСА_1 , котра має кадастровий номер :01:005:0474, в ході огляду встановлено, що земельна ділянка використовується ОСОБА_5 , який проживає в АДРЕСА_2 , де на вказаній земельній ділянці розташоване автозаправна станція з нежитловим приміщенням, де з одного боку розташований продуктовий магазин. Також, на території за вищевказаною адресою розташовані 2 колонки: 1 для подачі бензину та 1 колонка для подачі газу з газовою ємністю. Також на вказаній земельній ділянці розташовані три металеві прямокутні споруди, які є верхньою частиною резервуару для збереження рідкого палива.

Постановою слідчого нежитлове приміщення, де з одного боку розташований продуктовий магазин, 1 колонку для подачі бензину та 1 колонку для подачі газу з газовою ємністю, три металеві прямокутні споруди, які є верхньою частиною резервуару для збереження рідкого палива, визнано речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні.

Згідно інформації, яку отримано з Публічної кадастрової карти України, земельна ділянка за «12.04 Для розміщення та експлуатації будівель та споруд автомобільного транспорту та дорожнього господарства».

Адміністрація Нікопольської РДА на даний час розпоряджається лише земельними ділянками приватної власності із земель не витребуваних часток паїв, до появи їх власників. Щодо земельної ділянки на території Чкаловської ОТГ Нікопольського району Дніпропетровської області за адресою: Дніпропетровська область, Нікопольський район, с. Чкалове, вул. 40 років Перемоги, 45а, нічого пояснити не може. На даній земельній ділянці розташована АЗС, земельна ділянка не перебуває у постійному користуванні.

Згідно відповіді з Держгеокадастру у Дніпропетровській області інформація про оренду та документації із землеустрою на вказану земельну ділянку відсутня.

Відповідно до положень ст. 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» самовільним зайняттям земельної ділянки є - будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.

Так, згідно з вимогами ст. 124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями шляхом укладання договору оренди земельної ділянки; а передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. Крім того, право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації таких прав, що визначено у ст. 125 Земельного кодексу України.

Згідно з вимогами ст. 126 Земельного кодексу України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Згідно з вимогами ст. 211 Земельного кодексу України самовільне зайняття земельних ділянок віднесено до порушень земельного законодавства, за яке громадяни та юридичні особи несуть відповідальність відповідно до закону.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 19 Земельного кодексу України земельні ділянки кожної категорії земель, які не надані у власність або користування громадян чи юридичних осіб, можуть перебувати у запасі.

Земельна ділянка є безпосереднім об`єктом злочину по кримінальному провадженню, на якій відбулась подія злочину, і підтверджується незаконне її використання невстановленими особами без оформлення відповідних правовстановлюючих документів.

Згідно ч. 1 ст. 131 КПК арешт майна відноситься до заходів забезпечення кримінального провадження, та застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Враховуючи викладене, виникла необхідність забезпечити збереження речових доказів у кримінальному провадженні, що розташовані на самовільно зайнятій земельній ділянці до прийняття остаточного рішення у кримінальному провадженні.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому КПК України порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.

Арешт майна допускається з метою збереження речових доказів.

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Згідно ч. 1 ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Не зважаючи на те, що на теперішній час досудовим розслідування не встановлено особу, яка самовільно зайняла вказану земельну ділянку та використовує її для діяльності автозаправної станції, проте відсутність винної особи не перешкоджає розгляду вказаного клопотання та накладення арешту на речові докази нежитлове приміщення, де з одного боку розташований продуктовий магазин, 1 колонку для подачі бензину та 1 колонку для подачі газу з газовою ємністю, три металеві прямокутні споруди, які є верхньою частиною резервуару для збереження рідкого палива, оскільки відповідно до вимог законодавства вони підлягають зверненню в дохід держави.

Згідно зі ст. 4 Конвенції Ради Європи «Про відмивання, виявлення, вилучення і конфіскацію доходів, одержаних злочинним шляхом, та про фінансування тероризму» (ратифіковану Законом України N 2698-VI від 17.11.2010) - «слідчі і тимчасові заходи» - Кожна Сторона зобов`язана вжити такі заходи, які можуть знадобитися для можливості її здатності швидко визначити, виявити, заблокувати або заарештувати майно, яке підлягає конфіскації для того, щоб, зокрема, сприяти здійсненню конфіскації надалі.

Згідно зі ст. 5 даної Конвенції, держава Україна зобов`язана вжити заходів, які можуть знадобитися для того, щоб забезпечити застосування заходів щодо блокування, арешту та конфіскації також до:

a) майна, в яке були перетворені або конвертовані доходи;

b) майна, отриманого із законних джерел, якщо до нього було повністю або частково приєднані доходи, отримані злочинним шляхом;

c) прибутку або інших вигод, отриманих від доходів, від майна, в яке були перетворені або конвертовані доходи, отримані злочинним шляхом, або від майна, до якого залучені доходи, отримані злочинним шляхом.

Згідно із ч. 2 ст. 167, ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт на майно може бути накладений зокрема у випадку, якщо речі, документи, гроші, тощо набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них або на які було спрямоване кримінальне правопорушення, речі, документи підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

Враховуючи викладене та беручи до уваги, що у кримінальному провадженні нежитлове приміщення, де з одного боку розташований продуктовий магазин, 1 колонку для подачі бензину та 1 колонку для подачі газу з газовою ємністю, три металеві прямокутні споруди, які є верхньою частиною резервуару для збереження рідкого палива, що розташовані на земельній ділянці, площею S-0,2657 га., P 305.29 м, яка розташована на території Чкалівської ОТГ Нікопольського району Дніпропетровської області, за адресою: АДРЕСА_1 , котра має кадастровий номер :01:005:0474, визнано у встановленому порядку речовими доказами, з метою їх збереження та недопущення їх знищення, приховування, перетворення, подальшого відчудження та конвертування доходу у готівку особами, що вчинили вказаний злочин, та на теперішній час не встановлені, на нього слід накласти арешт, який полягає в забороні розпоряджатись та використовувати вказаним майном.

В судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали клопотання в повному обсязі.

Власник майна та адвокат ОСОБА_6 заперечували проти задоволення клопотання слідчого, вважали його немотивованим.

Також захисник зазначив, що ОСОБА_5 законним шляхом набув право власності на майно яке слідча просить арештувати, а відповідно до вимог ст. 120 Земельного Кодексу України він отримав право користування земельною ділянкою на якій розташоване це майно. За думкою адвоката в діях ОСОБА_5 відсутній склад злочину, передбаченого ст. 197-1 КПК України.

Вислухавши сторони, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

За вказаним у клопотанні фактом 17.10.2018 Нікопольською місцевою прокуратурою внесено відомості до ЄРДР № 0003267 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України.

Нерухоме майно АЗС, розташоване на території за адресою Дніпропетровська область, Нікопольський район, с. Чкалове вул. 40 років Перемоги, 45а, згідно довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна зареєстроване за ОСОБА_5 .

Згідно з вимогами ст. 126 Земельного кодексу України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Згідно ч. 1 ст. 131 КПК арешт майна відноситься до заходів забезпечення кримінального провадження, та застосовується з метою досягнення дієвості кримінального провадження.

Частиною 1 ст. 170 КПК України передбачено :

Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно вимог ч.2 ст. 170 КК України :

Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Постановою слідчого Нікопольського ВП ГУНП у Дніпропетровській області вказане нежитлове приміщення, де з одного боку розташований продуктовий магазин, 1 колонку для подачі бензину та 1 колонку для подачі газу з газовою ємністю, три металеві прямокутні споруди, які є верхньою частиною резервуару для збереження рідкого палива, визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0003267.

Слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню частково.

Зазначене майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0003267, та відповідно до вимог ч.2 ст. 170 КК України є таким, на яке може бути накладено арешт.

Питання оцінки доказів та доведеності вини яких не будь осіб не входить до компетенції даного судового розгляду.

З метою збереження речових доказів та недопущення їх знищення, приховування, перетворення, подальшого відчуження на нього слід накласти арешт.

Проте слідчим і прокурором не доведена необхідність накладення арешту з забороною розпорядження та використовування вказаним майном, тому слідчий суддя вважає, що арешт повинен бути накладеним з забороною відчуження зазначеного майна.

Керуючись ст. 170, 172, 372 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Частково задовольнити клопотання слідчого Нікопольського ВП ГУНП у Дніпропетровської області ОСОБА_4 яке погоджене з прокурором Нікопольської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, та накласти арешт на нежитлове приміщення, де з одного боку розташований продуктовий магазин, 1 колонку для подачі бензину та 1 колонку для подачі газу з газовою ємністю, три металеві прямокутні споруди, які є верхньою частиною резервуару для збереження рідкого палива, які розташовані на території Чкаловської ОТГ Нікопольського району Дніпропетровської області, за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на яке зареєстроване за ОСОБА_5 , заборонивши відчуження заначеного майна.

контроль за виконанням арешту покаласти на слічого ОСОБА_4 .

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1