Справа №463/548/19
Провадження №1-кс/463/1589/19
У Х В А Л А

08 травня 2019 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі слідчого судді - ОСОБА_1

з участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2

розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в м. Львові ОСОБА_4 від 22 березня 2019 року про відмову в задоволенні клопотання про визнання потерпілим та на постанову слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в м. Львові ОСОБА_4 від 22 березня 2019 року про закриття кримінального провадження, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 звернувся із скаргою до слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова про скасування постанови слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в м. Львові ОСОБА_4 від 22 березня 2019 року про відмову в задоволенні клопотання про визнання потерпілим та скасування постанови слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в м. Львові ОСОБА_4 від 22 березня 2019 року про закриття кримінального провадження.

Скаргу мотивує тим, що Другим слідчим відділом (відділом з розслідування злочинів працівниками правоохоронних органів та у сфері правосуддя) слідчого управління територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000170 від 30.11.2018 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.382, ч.5 ст.27 та ч.1 ст.396 КК України., за фактом невиконання слідчим СВ Луцького ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_5 ухвали слідчого судді Луцького ВП ГУНП у Львівській області від 15.05.2015 та за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27, ч.1 ст.396 КК України.

Постановою від 22.03.2019 слідчого Другого слідчого відділу (відділу з розслідування злочинів вчинених працівниками правоохоронних органів та у сфері правосуддя) слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові ОСОБА_4 відмовлено у визнанні його потерпілим у вказаному кримінальному провадженні, з даною постановою не погоджується, оскільки така винесена з грубим порушенням КПК України так як у постанові відсутня мотивувальна частина, а тому не доведено факту відсутності завданої йому шкоди.

Крім того, постановою від 22.03.2019 слідчого Другого слідчого відділу (відділу з розслідування злочинів вчинених працівниками правоохоронних органів та у сфері правосуддя) слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові ОСОБА_4 закрито кримінальне провадження №0000170 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.382, ч.5 ст.27 та ч.1 ст.396 КК України, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.11.2018, у зв`язку з відсутністю в діяннях слідчого СВ Луцького ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_5 ознак складу кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.382, ч.5 ст.27 та ч.1 ст.396 КК України. З даною постановою не погоджується вважає таку незаконною, оскільки слідчим не проведено усіх необхідних слідчих дій, досудове розслідування проведено упереджено, без всебічного, повного та об`єктивного дослідження та оцінки слідчим доказів, які стосуються цього кримінального провадження.
В судове засідання скаржник ОСОБА_3 не з`явився, подав клопотання про проведення судового розгляду скарги в його відсутності, скаргу підтримує, просить таку задоволити.
Суб`єкт оскарження слідчий ОСОБА_6 , в судове засідання не з`явився, у поданих ним письмових запереченнях просить проводити судовий розгляд даної скарги без його участі. Згідно письмових заперечень, проти задоволення скарги заперечує, вказує, що за результатами проведеного досудового розслідування кримінального провадження №0000170 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.382, ч.5 ст.27 та ч.1 ст.396 КК України, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.11.2018 він прийшов до висновку про те, що в діях слідчого СВ Луцького ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_5 відсутній склад кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.382, ч.5 ст.27 та ч.1 ст.396 КК України, тому ним прийнято рішення про закриття кримінального провадження. Також слідчий вказав,що в ході проведення досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_3 не завдано моральної,фізичної, чи майнової шкоди, тому законних підстав для визнання останнього потерпілим у вказаному кримінальному провадженні не було, том ним винесено постанову про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим.

Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши матеріали скарги, приходжу до висновку, що в задоволенні такої слід відмовити з таких підстав.

В ході розгляду даної скарги встановлено, що постановою слідчого Другого слідчого відділу (відділу з розслідування злочинів вчинених працівниками правоохоронних органів та у сфері правосуддя) слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові ОСОБА_4 закрито кримінальне провадження №0000170 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.382, ч.5 ст.27 та ч.1 ст.396 КК України, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.11.2018, у зв`язку з відсутністю в діяннях слідчого СВ Луцького ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_5 ознак складу кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.382, ч.5 ст.27 та ч.1 ст.396 КК України (а.с.9-16).

Відповідно до дизпозиції ч.3 ст.382 КК України кримінальна відповідальність за вказаноїю статтею настає у випадку умисного невиконання вироку,рішення,ухвали, постанови суду, що набрали законної сили або перешкоджання їх виконанню, вчинене службовою особою, яка займає відповідальне чи особливо відповідальне становище, або особою, раніше судимою за злочин, передбачений цією статтею, або якщо вони заподіяли істотну шкоду охоронюваним законом правам і свободам громадян, державним чи громадським інтересам або інтересам юридичних осіб.
Кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.396 КК України полягає у заздалегідь не обіцяному приховуванні тяжкого чи особливо тяжкого злочину.
Статтею 27 КК України пособником є особа, яка порадами, вказівками, наданням засобів чи знарядь або усуненням перешкод сприяла вчиненню злочину іншими співучасниками, а також особа, яка заздалегідь обіцяла переховати злочинця, знаряддя чи засоби вчинення злочину, сліди злочину чи предмети, здобуті злочинним шляхом, придбати чи збути такі предмети, або іншим чином сприяти приховуванню злочину.
Відповідно до ч.2 ст.9 КПК України слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до ст.94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
З наведеної вище постанови про закриття кримінального провадження вбачається, що 30.11.2018 Луцькою місцевою прокуратурою Волинської області на виконання ухвали слідчого судді Луцького міськрайонного суду від 27.11.2018 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000170 внесено відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.382 КК України за заявою ОСОБА_3 за фактом невиконання слідчим СВ Луцького ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_5 ухвали слідчого судді Луцького міськрайонного суду від 15.05.2015 та за ознаками кримінальних правопорушень. передбачених ч.5 ст.27,ч.1 ст.396 КК України за фактом пособництва та заздалегідь не обіцяного приховування тяжкого або особливо тяжкого злочину слідчим СВ Луцького ВП ГУНП в Волинській області ОСОБА_5 .

Зокрема в ході проведення досудового розслідування допитано в якості свідків ОСОБА_3 та його брата ОСОБА_7 , останні визнані потерпілими у кримінальномупровадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000170,під час якого останні ствердили, що 17.02.2014 у відділенні №15 в м. Луцьку по вул. Винниченка укладено договір банківського вкладу «З Любов`ю VAB Квартальний» за№746969/2014 та договір про вимогу «Для виплат» за №2368. На депозитний рахунок за договором «З Любов`ю VAB Квартальний» внесено 14 800 доларів США. 14.05.2014, за три дні до закінчення кварталу, ОСОБА_7 подано звернення до банку про розірвання депозитного договору та повернення вкладу. 19.05.2014 подано звернення до банку про отримання коштів з нарахованим за три місяці процентами в сумі 15229 доларів США,46 центів. Однак керівництвом відділення №15 банку відмовлено в поверненні коштів з посиланням на відповідну постанову НБУ. В подальшому рішенням Луцького міськрайонного суду від 17.09.2014 встановлено істотне та необгрунтоване порушення прав та законних інтересів зі сторони посадових осіб банку. Листом НБУ №20-0004/7143 від 21.01.2015 підтверджено порушення посадовими особами банку вимог ст.1075 ЦК України.

11.10.2016 року слідчим СВ Луцького ВП ГУНП в Волинській області ОСОБА_5 надіслано запит директору розпоряднику Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №30-4452/16 від 18.11.2016 встановлено, що Депозитний договір №746969/2014 між ПАТ «VAB Банк» та ОСОБА_7 закрито 19.05.2014, а грошові кошти в сумі 14800 доларів США перераховано на рахунок кореспорндент № НОМЕР_1 та станом на 21.11.2014 складав 13234 доларів США. Відповідно до звіту банку агенту Фонду ПАТ КБ «Приватбанк» встановлено, що на користь ОСОБА_8 виплачено грошові в сумі 200000 гривень, що є еквівалентно 13204 доларів США.

19.08.2017 р. слідчим ОСОБА_5 прийнято рішення про закриття кримінального провадження №0002837 на підставі ч.1 п.2 ст.284 КПК України у зв`язку з відсутністю в діянні посадових осіб банку складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.367 КК України. Постанова слідчого про закриття кримінального провадження скасована ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області за скаргою ОСОБА_3 , судом надано вказівки провести допити начальника, касира,бухгалтера відділення №15 ПАТ «VAB Банк», особи центрального органу банку, яка здійснювала безпосереднє керівництво відділенням №15, надати оцінку їх показанням. На виконання вказівок слідчим вживались заходи щодо допиту посадових осіб банку про що були надані відповідні доручення оперативним підрозділам банку.

В подальшому ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27.11.2018 за скаргою ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого СВ Луцького ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_5 чи інших слідчих, визначених у вказаному кримінальному провадженні зобов`язано провести відповідні слідчі дії, зокрема проведення допиту посадових осіб ПАТ «VAB Банк», звернення з клопотанням про дотримання копій відповідних банківських документів. Доручено Волинському УВБ ДВБ НП України провести службове розслідування стосовно наведених доводів в заяві ОСОБА_3 , за результатами якого слідчому оголошено зауваження.

Крім того, допитано в якості свідка слідчого СВ Луцького ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_5 , який вказав, що в ході проведення досудового слідства доводи наведені заявником не підтвердились, тому ним приймались рішення про закриття кримінального провадження на підставі ч.1 п.2 ст.284 КПК. Вказав, що здійснюючи досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні, він керувався виключно нормами КПК України.

З протоколу допиту в якості свідка слідчої ОСОБА_9 вбачається, що досудове розслідування у кримінальному провадженні №0002837 від 28.06.2016 триває.

Частина перша ст. 22 КПК України передбачає, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Як зазначалось вище відповідно до дизпозиції ч.3 ст.382 КК України кримінальна відповідальність за вказаної статтею настає у випадку умисного невиконання вироку,рішення,ухвали, постанови суду, що набрали законної сили або перешкоджання їх виконанню, вчинене службовою особою, яка займає відповідальне чи особливо відповідальне становище, або особою, раніше судимою за злочин, передбачений цією статтею, або якщо вони заподіяли істотну шкоду охоронюваним законом правам і свободам громадян, державним чи громадським інтересам або інтересам юридичних осіб.
Кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.396 КК України полягає у заздалегідь не обіцяному приховуванні тяжкого чи особливо тяжкого злочину.
Статтею 27 КК України пособником є особа, яка порадами, вказівками, наданням засобів чи знарядь або усуненням перешкод сприяла вчиненню злочину іншими співучасниками, а також особа, яка заздалегідь обіцяла переховати злочинця, знаряддя чи засоби вчинення злочину, сліди злочину чи предмети, здобуті злочинним шляхом, придбати чи збути такі предмети, або іншим чином сприяти приховуванню злочину.
Проте, в ході досудового розслідування фактів, викладених у заяві ОСОБА_3 щодо умисного невиконання слідчим СВ Луцького ВП ГУНП у Волинській області судового рішення, заздалегідь необіцяного приховування тяжкого чи особливо тяжкого злочину та пособництва не встановлено, відтак оскаржувана постанова слідчого Другого слідчого відділу (відділу з розслідування злочинів вчинених працівниками правоохоронних органів та у сфері правосуддя) слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові ОСОБА_4 від 22.03.2019, якою закрито кримінальне провадження №0000170 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.382, ч.5 ст.27 та ч.1 ст.396 КК України, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.11.2018, у зв`язку з відсутністю в діяннях слідчого СВ Луцького ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_5 ознак складу кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.382, ч.5 ст.27 та ч.1 ст.396 КК України є законною, а скарга ОСОБА_3 до задоволення не підлягає.

З врахуванням наведеного вище немає підстав і для скасування постанови слідчого Другого слідчого відділу (відділу з розслідування злочинів вчинених працівниками правоохоронних органів та у сфері правосуддя) слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові ОСОБА_4 про відмову у визнанні скаржника ОСОБА_3 потерпілим у вказаному вище кримінальному провадженні, тому в задоволенні даної скарги слід відмовити.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 9, 22, 26, 303-307, 309, 372, 395 КПК України, суд-

постановив:

відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в м. Львові ОСОБА_4 від 22 березня 2019 року про відмову в задоволенні клопотання про визнання потерпілим та на постанову слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в м. Львові ОСОБА_4 від 22 березня 2019 року про закриття кримінального провадження.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляція безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_10