Справа № 539/482/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2019 року Лубенський міськрайонний суд

Полтавської області

В складі: головуючого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Лубни кримінальне провадження про обвинувачення :

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, українець, уродженець м. Лубни Полтавської області, освіта середня, не працює, розлученого, мешканець АДРЕСА_1 , раніше судимий:

1) 12.09.2003 року Лубенським міськрайонним судом Полтавської області за ч.2 ст. 186, ч.3 ст. 357 КК України на строк до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік.

2) 07.05.2007 року Лубенським міськрайонним судом Полтавської області за ч.1 ст. 309 КК України на строк до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік.

3) 18.01.2010 Лубенським міськрайонним судом Полтавської області за ч.3 ст. 152, ст.69, ч.1 ст.186 КК України на строк до 4 років 3 місяців позбавлення волі. Звільнений 11.04.2014 року, згідно ухвали Ленінського районного суду Полтавської області від 21.03.2014 року по відбуттю покарання. 05.11.2015 року Лубенським міськрайонним судом Полтавської області за ч. 1 ст. 286 КК України на строк до 3 років обмеження волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування основного покарання у виді обмеження волі з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки; на підставі ухвали Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 01.12.2016 року скасовано іспитовий строк та направлено в місця позбавлення волі, 07.12.2017 року на підставі ухвали Апеляційного суду Полтавської області звільнено з-під варти, 13.02.2019 року ухвалою Полтавського апеляційного суду закрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу Лубенського міськрайонного суду від 01.12.2016 року,

у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.389, ч.3 ст.15 ч.3 ст.185, ч.3 ст.185, ч.3 ст.15 ч.2 ст.185 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачений ОСОБА_5 05.11.2015 року був засуджений за вироком Лубенського міськрайонного суду Полтавської області за ч.1 ст.286 КК України до 3 років обмеження волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, згідно ст.75 КК України звільнений від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки.

Вказаний вирок набрав законної сили 07.12.2015 року і 10.12.2015 року прийнятий до виконання Лубенським МВ з питань пробації.

13.01.2016 року у засудженого до покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами ОСОБА_5 було відібрано підписку про ознайомлення з порядком та умовами відбуття покарання, а також його попереджено про відповідальність за ухилення від відбування покарання.

15.01.2016 року Лубенським МВ з питань пробації отримано підтвердження від територіального сервісного центру 5343 про те, що посвідчення водія на ім`я ОСОБА_5 знаходиться на зберіганні в даному сервісному центрі.

Однак, 06.09.2016 року працівниками поліції було складено постанову про притягнення обвинуваченого ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.126 КУпАП за керування транспортним засобом особою, позбавленого права керування транспортними засобами та накладено штраф в розмірі 510 гривень.

06.09.2016 працівниками поліції було складено протокол про вчинення ОСОБА_5 адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння.

19.10.2016 постановою Лубенського міськрайонного суду ОСОБА_5 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн.

Вищевказаними діями обвинувачений ОСОБА_5 порушив порядок та умови відбування додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

Крім цього, 04.02.2018 року, близько 01 год. 00 хв. обвинувачений ОСОБА_5 , перебуваючи поруч із домогосподарством по АДРЕСА_2 , належному потерпілій ОСОБА_6 , вирішив проникнути до гаражного приміщення у вказаному подвір`ї з метою крадіжки металобрухту. Так, обвинувачений ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у інше приміщення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою власної наживи, таємно, переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає, діючи повторно, проник до приміщення гаражу за вказаною адресою, звідки почав виносити до паркану металобрухт, на загальну вартість 676,8 грн., належний потерпілій ОСОБА_6 , але свій злочинний умисел, направлений на крадіжку чужого майна, поєднаного із проникненням до іншого приміщення, довести до кінця не зміг з причин, що не залежали від його волі, оскільки, не вчинивши усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, так як помітив у вікні будинку господаря та покинув місце вчинення злочину. Загальна вартість матеріального збитку, яку обвинувачений ОСОБА_5 намагався завдати потерпілій ОСОБА_6 , становить 678 гривень 80 копійок.

Крім цього, 04.02.2018 року близько 03 год. 00 хв., обвинувачений ОСОБА_5 , перебуваючи поруч із домогосподарством по АДРЕСА_2 , належному потерпілій ОСОБА_6 , в якому проживає ОСОБА_7 , вирішив проникнути до гаражного приміщення у вказаному подвір`ї з метою вчинення крадіжки майна. Так, обвинувачений ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у інше приміщення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою власної наживи, діючи таємно, умисно, повторно, переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає, переліз через паркан та проник у гаражне приміщення за вказаною адресою, де побачив газонокосарку «STURM», вартістю, згідно товарознавчої експертизи №205 від 08.02.2018 року 1 133 гривень 33 копійки та, викравши чуже майно, покинув місце вчинення злочину, викраденим розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_7 матеріальної шкоди на вказану суму.

Крім цього, 25.07.2018 близько 03 год. 30 хв., обвинувачений ОСОБА_5 , перебуваючи на подвір`ї будинку АДРЕСА_3 , вирішив проникнути до автомобіля ВАЗ 2108, д.н.з. НОМЕР_1 , належного потерпілому ОСОБА_8 , з метою вчинення крадіжки чужого майна.

Так, обвинувачений ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою власної наживи, таємно, переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає, діючи повторно, шляхом відчинення правих передніх пасажирських дверцят вказаного автомобіля, проник до салону, де, натиснувши на важіль, відкрив капот автомобіля та намагався викрасти акумуляторну батарею марки «Westa 74А», вартість якої згідно висновку судової автотоварознавчої експертизи №258 від 22.09.2018, становить 1045 грн., однак свій злочинний умисел до кінця не довів, так як не зміг відкрутити кріплення акумулятора.

Після цього, повернувшись в салон автомобіля ВАЗ 2108, д.н.з. НОМЕР_1 , продовжуючи свої злочинні дії, обвинувачений ОСОБА_5 , натиснувши необхідний важіль, відкрив багажне відділення вказаного автомобіля, в якому знайшов автомобільне колесо «Росава» БЦ-20, вартістю згідно висновку судової автотоварозначої експертизи №231 від 20.09.2018, 410 грн. 15 коп., витягнув його, але свій злочинний умисел, направлений на крадіжку чужого майна, довести до кінця не зміг з причин, що не залежали від його волі, оскільки, не вчинивши всіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, був помічений та затриманий власником майна.

В результаті свої своїх злочинних дій, обвинувачений ОСОБА_5 намагався завдати потерпілому ОСОБА_8 матеріальної шкоди на загальну суму 1455 гривень 15 копійок.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 винним себе у скоєнні кримінальних правопорушень при вищевказаних обставинах визнав повністю, щиро розкаявся у скоєному, пояснивши, що дійсно, буди засудженим до додаткового покарання у виді позбавлення прав керування, керував транспортним засобом, за що був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.126 КУпАП. Також він намагався викрасти металобрухт з приміщення гаражу потерпілої ОСОБА_6 , викрав газонну косарку потерпілого ОСОБА_7 . Крім цього, він намагався викрасти акумуляторну батарею та колесо з автомобіля потерпілого ОСОБА_8 , однак був помічений власником.

Згідно ч.3 ст.349 КПК України, за згодою всіх учасників кримінального провадження, яким роз`яснено зміст вищезазначеної процесуальної норми, судом не досліджувались докази вини обвинуваченого стосовно фактичних обставин справи.

Зважаючи на послідовність показів обвинуваченого ОСОБА_5 про обставини справи, суд вважає покази достовірними, а його вину встановленою та доведеною.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 щодо керування транспортним засобом, будучи позбавленим прав керування, слід кваліфікувати за ч.1 ст.389 КК України, тобто ухилення засудженого від відбування покарання у виді позбавлення права займатись певною діяльністю, а саме позбавлення права керувати транспортними засобами.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 по епізоду намагання викрадення металобрухту з приміщення гаража ОСОБА_6 , слід кваліфікувати за ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України, як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаному з проникненням в інше приміщення, вчиненому повторно.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 по епізоду викрадення газонної косарки потерпілого ОСОБА_7 з приміщення гаража, слід кваліфікувати за ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням в інше приміщення, вчинено повторно.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 по епізоду намагання викрадення акумуляторної батареї та колеса з автомобіля потерпілого ОСОБА_8 , слід кваліфікувати за ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, що визнається судом пом`якшуючими покарання обставинами, відповідно до ст.66 КК України.

Обставина, що в порядку ст. 67 КК України обтяжує покарання обвинуваченого рецидив злочину.

При обранні покарання обвинуваченому, суд, у відповідності до вимог ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які класифікуються як злочини середньої тяжкості та тяжкі злочини; особу обвинуваченого, який позитивно характеризується за місцем проживання (а.с.165), раніше судимий, обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання; відношення до вчиненого кримінального правопорушення і приходить до висновку, що необхідним покаранням для виправлення та попередження нових злочинів ОСОБА_5 буде покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до ч.1 ст.70 КК України, покарання обвинуваченому ОСОБА_5 слід призначити за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Крім цього, як раніше судом зазначалось, ОСОБА_5 був засуджений 05.11.2015 року Лубенським міськрайонним судом Полтавської області за ч.1 ст.286 КК України до 3 років обмеження волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки, тому при призначенні остаточного покарання також слід застосовувати правила ч.1 ст.71, ч.1 ст.72 КК України частково приєднати до покарання, призначеного за цим вироком, невідбуту частину покарання за попереднім вироком суду від 05.11.2015 року.

По кримінальному провадженню маються витрати за проведення судових експертиз на загальну суму 1716 гривень, які підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь держави.

Керуючись ст.ст.373, 374 КПК України , --

З А С У Д И В:

ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.389, ч.3 ст.15 ч.3 ст.185, ч.3 ст.185, ч.3 ст.15 ч.2 ст.185 КК України і призначити йому покарання:

- за ч.1 ст.389 КК України у виді 1 (одного) року обмеження волі ;

- за ч.3 ст.15 ч.3 ст.185 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі ;

- за ч.3 ст.185 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі;

- за ч.3 ст.15 ч.2 ст.185 КК України у виді 1 (одного) року 6 (шести) місяців позбавлення волі ;

Відповідно до ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_5 покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Відповідно до ч.1 ст.71, ч.1 ст.72 КК України, частково приєднати до покарання призначеного за цим вироком невідбуту частину покарання за попереднім вироком Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 05.11.2015 року і остаточно вважати ОСОБА_5 засудженим до 3 (трьох) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу залишити попередній тримання під вартою.

Відповідно до ч.5 ст. 72 КК України в строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_5 зарахувати час знаходження його під вартою : з 01.12.2016 року по 07.12.2017 року (включно) із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Також в строк покарання зарахувати строк перебування під вартою, тобто з 23.08.2018 року, із розрахунку один день попереднього ув`язнення відповідає одному дню позбавлення волі.

Речові докази по справі, а саме: металобрухт, який повернутий під зберігальну розписку потерпілій ОСОБА_6 залишити останній, як власнику майна; газонокосарку «STURM», яка повернута потерпілому ОСОБА_7 під зберігальну розписку залишити останньому; акумуляторну батарею марки «Westa 74А», автомобільне колесо «Росава» БЦ-20, три автомобільні ключі, які зберігаються в камері зберігання речових доказів Лубенського ВП ГУНП в Полтавській області - повернути потерпілому ОСОБА_8 , як власнику майна.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати за проведення судових екпертиз на загальну суму 1716 (одна тисяча сімсот шістнадцять) гривень.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Полтавського апеляційного суду через Лубенський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя Лубенського

міськрайонного суду ОСОБА_1