Дата документу 26.12.2018 Справа № 317/4373/14-к
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №317/4373/14-к Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11-кп/807/224/18 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2018 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Василівка Запорізької області, громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.п.6, 9, 12 ч.2 ст.115, ч.3 ст.289, ч.3 ст.15 - п.п.1, 5, 6, 8, 9, 12, 13 ч.2 ст.115, ч.1 ст.14 - ч.4 ст.187, ч.2 ст.15 - п.п.1, 5, 9, 12, 13 ч.2 ст.115, ч.1 ст.263 КК України,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Києва, громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.п.6, 9, 12 ч.2 ст.115, ч.3 ст.289, ч.3 ст.15 - п.п.1, 5, 6, 8, 9, 12, 13 ч.2 ст.115, ч.1 ст.14 - ч.4 ст.187, ч.2 ст.15 - п.п.1, 5, 9, 12, 13 ч.2 ст.115, ч.1 ст.263 КК України,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки м.Василівка Запорізької області, громадянки України, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимої, обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.15, ч.5 ст.27 - п.п.1, 5, 6, 8, 9, 12 ч.2 ст.115, ч.1 ст.14, ч.5 ст.27 - ч.4 ст.187 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_9 ,

захисників обвинуваченого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_12 ,

захисника обвинуваченої ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_13 ,

обвинувачених: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

потерпілої ОСОБА_14 ,

ВСТАНОВИЛА:

обвинувачений ОСОБА_6 та його захисники - ОСОБА_11 , адвокат ОСОБА_10 , обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник-адвокат ОСОБА_12 , обвинувачена ОСОБА_8 та її захисник-адвокат ОСОБА_13 звернулися до суду апеляційної інстанції з апеляційними скаргами на вирок Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 29 березня 2017 року, яким

ОСОБА_6 засуджено:

- за п.п.9, 12 ч.2 ст.115 КК України до 14 років позбавлення волі;

- за ч.3 ст.289 КК України до 8 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна;

- за ч.3 ст.15 п.п.1, 6, 8, 9, 12, 13 ч.2 ст.115 КК України, із застосуванням положень ч.3 ст.68 КК України, до 10 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна;

- за ч.1 ст.14 ч.4 ст.187 КК України, із застосуванням положень ч.2 ст.68 КК України, до 7 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна;

На підставі ч.1, ч.3 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі на строк 14 років з конфіскацією всього належного йому майна.

- за ч.1 ст.263 КК України (в редакції, яка діяла на момент вчинення злочину) до 3 років позбавлення волі.

На підставі ст.49, ч.5 ст.74 КК України, ОСОБА_6 звільнено від відбування призначеного покарання за ч.1 ст.263 КК України (в редакції, яка діяла на момент вчинення злочину), у зв`язку із закінченням строків давності.

Застосований до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту залишений без змін до набрання вироком законної сили. Строк відбування покарання постановлено рахувати з моменту його затримання в порядку виконання вироку суду, зарахувавши у строк покарання термін попереднього ув`язнення ОСОБА_6 з 05 липня 2011 року до 12 червня 2014 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Цим же вироком ОСОБА_6 виправдано за ч.2 ст.15 п.п.1, 5, 9, 12, 13 ч.2 ст.115 КК України, у зв`язку з недоведеністю, що вчинено кримінальне правопорушення, в якому він обвинувачується.

ОСОБА_7 засуджено:

- за п.п.9, 12 ч.2 ст.115 КК України до 14 років позбавлення волі;

- за ч.3 ст.289 КК України до 8 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна;

- за ч.3 ст.15 п.п.1, 6, 8, 9, 12, 13 ч.2 ст.115 КК України, із застосуванням положень ч.3 ст.68 КК України, до 10 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна;

- за ч.1 ст.14 ч.4 ст.187 КК України, із застосуванням положень ч.2 ст.68 КК України, до 7 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.

На підставі ч.1, ч.3 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на строк 14 років з конфіскацією всього належного йому майна.

- за ч.1 ст.263 КК України (в редакції, яка діяла на момент вчинення злочину) до 3 років позбавлення волі.

На підставі ст.49, ч.5 ст.74 КК України, ОСОБА_7 звільнено від відбування призначеного покарання за ч.1 ст.263 КК України (в редакції, яка діяла на момент вчинення злочину), у зв`язку із закінченням строків давності.

Застосований до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту залишений без змін до набрання вироком законної сили. Строк відбування покарання постановлено рахувати з моменту його затримання в порядку виконання вироку суду, зарахувавши у строк покарання термін попереднього ув`язнення ОСОБА_7 з 05 липня 2011 року до 31 липня 2014 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Цим же вироком ОСОБА_7 виправдано за ч.2 ст.15 п.п.1, 5, 9, 12, 13 ч.2 ст.115 КК України, у зв`язку із недоведеністю, що вчинено кримінальне правопорушення, в якому він обвинувачуються.

ОСОБА_8 засуджено:

- за ч.3 ст.15, ч.5 ст.27 п.п.1, 6, 8, 9, 12 ч.2 ст.115 КК України, із застосуванням положень ч.3 ст.68, ч.1 ст.69 КК України, до 7 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного їй майна;

- за ч.1 ст.14, ч.5 ст.27 ч.4 ст.187 КК України, із застосуванням положень ч.2 ст.68, ч.1 ст.69 КК України, до 6 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного їй майна.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років з конфіскацією всього належного їй майна.

Застосований до ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді застави залишений без змін до набрання вироком законної сили. Строк відбування покарання постановлено рахувати з моменту її затримання в порядку виконання вироку суду, зарахувавши у строк покарання термін попереднього ув`язнення ОСОБА_8 з 23 вересня 2011 року до 03 жовтня 2011 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Постановлено стягнути:

- солідарно з ОСОБА_6 , ОСОБА_7 на користь ОСОБА_14 , в рахунок відшкодування моральної шкоди завданої злочином, 600 000 грн, та в рахунок відшкодування матеріальної шкоди завданої злочином, 5000 грн.

- з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати пов`язані із залучення експертів для проведення експертиз у розмірі 23 867 грн 48 коп.;

- з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати пов`язані із залучення експертів для проведення експертиз у розмірі 23 867 грн 48 коп.;

- з ОСОБА_8 на користь держави процесуальні витрати пов`язані із залучення експертів для проведення експертиз у розмірі 12 224 грн 12 коп.

Вирішена доля речових доказів у кримінальному провадженні.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 просить вищевказаний вирок суду першої інстанції в частині визнання його винним скасувати та провадження в справі закрити, у зв`язку з недостатністю доказів та вичерпанням можливостей їх отримання. В обґрунтування своїх вимог вказує на те, що всі докази, які наявні в матеріалах справи, і які вказують на його причетність до вчинених злочинів, є сумнівними. Крім того зазначає, що він взагалі не спілкувався з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 з приводу вчинення будь-яких злочинів. До 06 січня 2011 року пару разів бачив ОСОБА_8 на своїй орендованій квартирі в м.Запоріжжя, яка спілкувалася з ОСОБА_7 , який у той час тимчасово мешкав у нього. Також вказує, що його показання, які надані на стадії досудового розслідування, отриманні незаконним шляхом, із застосуванням впливу на нього працівниками міліції.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_11 , яка діє в інтересах ОСОБА_6 , просить вищевказаний вирок суду першої інстанції відносно останнього скасувати, а провадження в справі закрити, у зв`язку з недоведеністю вини. В обґрунтування своїх вимог вказує на те, що матеріали кримінального провадження містять суперечності, які не усунуті під час розгляду справи в суді, в тому числі, з приводу знайдених на місці вчинення злочину недопалків, де висновки експертизи №52 суперечать висновкам експертиз №№7, 267, 269. Також зазначає, що всі показання отримані слідчим із застосування фізичного та психологічного впливу відносно ОСОБА_6 та ОСОБА_15 . Крім того апелянт вказує на суперечності у показаннях ОСОБА_15 та ОСОБА_8 щодо суми грошових коштів, які мали перевезти інкасатори.

В апеляційній скарзі та доповненнях до неї захисник-адвокат ОСОБА_10 , яка діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 , просить вищевказаний вирок суду першої інстанції відносно останнього скасувати та провадження в справі закрити, у зв`язку з не встановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи у суді і вичерпанням можливостей їх отримання. В обґрунтування своїх вимог вказує на те, що судом під час розгляду даного кримінального провадження не дотримано вимог ст.94 КПК України щодо оцінки кожного з наведених у вироку доказів з точки зору належності, допустимості та достовірності; порушено вимоги ч.4 ст.95 КПК України, якою заборонено суду обґрунтовувати свої висновки показаннями наданими слідчому, прокурору або посилатись на них. Також зазначає, що висновки суду, викладені у вироку, містять істотні суперечності, а ряд висновків суду, зокрема щодо наявності у обвинувачених умислу на вбивство інкасаторів та вчинення замаху на таке вбивство, взагалі носить уявних характер і ґрунтується на припущення. Крім того апелянт вказує на те, що суд у вироку послався на речові докази, які не були досліджені в судовому засіданні і взагалі відсутні в матеріалах справи, та поклав в обґрунтування свого вироку відомості, що містяться у зазначених речових доказах. Не взяв суд до уваги докази сторони захисту, які стосуються, зокрема, достовірності та допустимості висновків експертів та інших доказів, на які послався у вироку в якості доказів обвинувачення, і не зазначив, чому надані стороною захисту докази не взято до уваги. На думку апелянта, суд не звернув уваги на порушення процесуального порядку збирання та зберігання доказів під час досудового розслідування справи, що призвело в кінцевому підсумку до неможливості використання стороною захисту передбаченого ст.22 КПК України принципу змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів. Залишено поза увагою суду: 1) факт втрати органом досудового розслідування речових доказів недопалків сигарет, які було вилучено при огляді місця події і на яких нібито виявлено сліди ДНК підозрюваних; 2) факт зберігання речових доказів у відкритому вигляді без належного їх пакування, після розгляду даної справи вперше та направлення її на додаткове розслідування. Апелянт зазначає, що втрата цих речових доказів та неналежне зберігання інших речових доказів призвело до втрати можливості з боку сторони захисту провести по цим доказам повторні судові експертизи у відповідності до ст.242 КПК України, тим самим істотно обмежило право обвинувачених на захист.

Крім того вказує, що суд залишив поза увагою неповноту та однобічність досудового слідства, яким не було проведено належної перевірки щодо інших можливих версій вбивства таксиста ОСОБА_16 та причетності до цього вбивства інших осіб, не проведено своєчасно перевірку алібі ОСОБА_6 .

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просить вищевказаний вирок суду першої інстанції відносно нього скасувати, а провадження в справі закрити. В обґрунтування своїх вимог вказує на те, що досудове слідство проведено неповно, не були усунуті протиріччя у доказах сторони обвинувачення, не проведені очні ставки, по жодній зі своїх скарг він не був допитаний. Також вказує на порушення його права на захист, яке було допущено під час розслідування справи; застосування до нього на стадії досудового розслідування недозволених методів ведення слідства, через що у своїх зізнавальних показаннях він себе обмовив; наявність в матеріалах справи недопустимих доказів його вини.

В апеляційній скарзі та доповненнях до неї захисник-адвокат ОСОБА_12 , яка діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , просить вищевказаний вирок суду відносно останнього скасувати та провадження в справі закрити, у зв`язку з недоведеністю його вини. В обґрунтування своїх вимог вказує на незаконність та необґрунтованість ухваленого відносно ОСОБА_7 вироку. Зазначає, що оскільки суд визнав недопустимим доказами явки з повинними ОСОБА_7 від 06 липня 2011 року та від 16 вересня 2011 року, через виявленні істотні порушення вимог кримінально-процесуального закону, тому й інші докази вини ОСОБА_7 слід визнати недопустимими. На думку апелянта, протокол відтворення обстановки та обставин події від 17 вересня 2011 року складений з порушенням вимог ст.ст.194, 85, 85-1, 85-2 КПК України 1960 року, а сама процесуальна дія проведена без захисника. Крім того вказує на те, що суд у вироку не дав належної оцінки експертизам №№259, 267, 8301, 38, 7, 269, та не звернув уваги на те, що ряд експертиз проведений експертами, які не включені до Реєстру атестованих судових експертів і не підтвердили в установленому порядку своєї кваліфікації.

Також зазначає, що органом досудового слідства не встановлений умисел обвинувачених, спрямований на підготування розбійного нападу або замаху на вбивство інкасаторів ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , і не перевірено належним чином причетність інших осіб до вбивства ОСОБА_16 . Наявними в матеріалах справи доказами не доведені час та місце вбивства ОСОБА_16 .

В апеляційній скарзі обвинувачена ОСОБА_8 просить вищевказаний вирок суду першої інстанції відносно неї, в частині її засудження за ч.3 ст.15, ч.5 ст.27 п.п.1, 6, 8, 9, 12 ч.2 ст.115 КК України, скасувати, та провадження закрити, у зв`язку з відсутністю в її діях складу цього злочину, а в частині її засудження за ч.1 ст.14, ч.5 ст.27 - ч.4 ст.187 КК України, вирок змінити, зменшити призначене покарання, застосувати ст.79 КК України, та звільнити її від відбування покарання з іспитовим строком. В обґрунтування своїх вимог вказує на те, що жодного доказу, який би прямо вказував на її обізнаність про вибуховий (небезпечний) характер встановлених пристроїв, ані під час досудового розслідування, ані під час судового розгляду встановлено не було, та судом не наведено таких доказів у вироку, і не наведено мотивів неврахування її показань та показань ОСОБА_7 , хоча судом вони визнані достовірними. Крім того вказує, що призначене їй покарання не відповідає ані ступеню тяжкості вчиненого злочину, ані її особі, оскільки свою вину у вчиненому вона визнала, має на утриманні неповнолітню дитину, позитивно характеризується за місцем роботи та проживання. Крім того зазначає, що судом достовірно встановлено те, що вона відмовилася від доведення злочину до кінця та відмовила інших співучасників. Також зазначає, що на час подання апеляційної скарги вона перебувала у стані вагітності, що підтверджується ультразвуковим дослідженням.

В апеляційній скарзі захисник-адвокат ОСОБА_13 , який діє в інтересах ОСОБА_8 , просить вищевказаний вирок суду першої інстанції відносно останньої скасувати та провадження в справі закрити, у зв`язку з відсутністю в її діях складу кримінального правопорушення. В обґрунтування своїх вимог вказує на те, що суд, в порушення вимог ч.3 ст.373 КПК України, за відсутності суб`єктивної сторони, зробив висновок про доведеність винуватості ОСОБА_8 у скоєнні незакінченого замаху на вбивство інкасаторів ОСОБА_18 , ОСОБА_19 і ОСОБА_17 шляхом приведення в дію саморобних радіокерованих вибухових пристроїв. Апелянт зазначає, що жодного доказу, який би вказував на поінформованість ОСОБА_8 про вибуховий (небезпечний) характер встановлених пристроїв, ані під час досудового розслідування, ані під час судового розгляду встановлено не було, і судом не наведено таких доказів та мотивів неврахування показань ОСОБА_8 та ОСОБА_7 . Також зазначає, що в порушення вимог ст.374 КПК України, судом взагалі не прийнято до уваги висновок експертизи №378/14, та не усунені суперечності в показаннях ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , свідків та висновком зазначеної експертизи. На думку апелянта, не мотивовано судом і те, чому до частини обвинувачення ОСОБА_8 за ч.1 ст.14, ч.5 ст.27 ч.4 ст.187 КК України не застосовано положення ч.2 ст.31, ч.2 ст.17 КК України, адже на стадії приготування у будь-який момент можна відмовитись від доведення злочину до кінця.

В запереченнях на апеляційні скарги потерпіла ОСОБА_14 , вказуючи на необґрунтованість доводів, викладених в цих скаргах, просить залишити їх без задоволення, а оскаржуваний вирок суду без змін.

Згідно з вироком суду, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 визнано винними у вчиненні кримінальних правопорушень за наступних обставин.

Так, приблизно у листопаді 2010 року, ОСОБА_6 і ОСОБА_7 , обговорюючи між собою спосіб отримання матеріальних благ, вирішили заволодіти чужим майном і обрали об`єктом злочину грошові кошти в особливо великих розмірах, що перевозяться інкасаторами територіального відокремленого безбалансового відділення №10007/0224 І типу філії Запорізького обласного управління Відкритого акціонерного товариства «Ощадбанк», за адресою: Запорізька область, м.Василівка, вул.Театральна, 12. У результаті ОСОБА_6 і ОСОБА_7 вступили між собою у злочинну змову, спрямовану на здійснення нападу з метою заволодіння чужим майном в особливо великих розмірах, із застосуванням насильства, небезпечного для життя і здоров`я осіб, що зазнали нападу.

Після цього ОСОБА_6 і ОСОБА_7 , розуміючи, що самостійно отримати інформацію про час перевезення і суму грошових коштів вони не зможуть, тому приблизно у листопаді 2010 року, зустрілися в орендованій квартирі АДРЕСА_4 із керуючою на той час зазначеним територіальним відділенням ОСОБА_8 і, повідомивши їй про намір здійснити напад на інкасаторів під час доставки ними із Запорізького обласного управління Відкритого акціонерного товариства «Ощадбанк», розташованого за адресою: м.Запоріжжя, пр.Соборний (Леніна), 48, до територіального відділення №10007/0224 великої суми грошових коштів, запропонували сприяти у вчиненні даного злочину, а як винагороду отримати третю частину з викраденої суми, на що остання погодилася.

При цьому ОСОБА_6 , ОСОБА_7 і ОСОБА_8 достовірно знали, що інкасатори одягнуті в бронежилети, озброєні вогнепальною зброєю і при виконанні покладених на них обов`язків з охорони повіреного їм майна можуть і, у разі потреби, зобов`язані її застосувати, тому для подолання їх опору необхідно буде застосовувати насильство, небезпечне для життя і здоров`я.

Розробляючи тактику нападу на інкасаторів і спосіб подолання їх опору для заволодіння грошовими коштами, що перевозяться, ОСОБА_6 і ОСОБА_7 вирішили виготовити саморобний радіокерований вибуховий пристрій, що приводиться в дію за допомогою натиснення на кнопку брелока автомобільної сигналізації і, за сприянням ОСОБА_8 встановити його в салон службового інкасаторського автомобіля, на якому інкасатори перевозитимуть грошові кошти. У свою чергу, ОСОБА_8 повідомила ОСОБА_6 і ОСОБА_7 , що доставка грошових коштів здійснюється бригадою інкасаторів на службовому автомобілі марки ВАЗ-211440, д/Н НОМЕР_1 .

Крім того, згідно із злочинним наміром ОСОБА_6 і ОСОБА_7 перед нападом на автомобіль інкасаторів вони незаконно заволодіють іншим автомобілем, щоб використати його як засіб злочину. Потім, використовуючи отриманий злочинним шляхом автомобіль, вони дочекаються виїзду інкасаторів з м.Запоріжжя, прослідують за ними і, вибравши зручне для нападу місце, приведуть в дію вибуховий пристрій, у результаті чого інкасатори отримають смертельні поранення, тим самим позбудуться можливості керувати автомобілем і чинити опір. Після чого, ОСОБА_6 і ОСОБА_7 планували, використовуючи викрадений автомобіль, під`їхати до інкасаторського автомобіля, безперешкодно проникнути до салону і заволодіти грошовими коштами, що перевозяться інкасаторами, а потім зникнути з місця злочину.

Діючи згідно із злочинним наміром, ОСОБА_6 і ОСОБА_7 , приблизно в листопаді 2010 року, за місцем тимчасового мешкання в орендованій квартирі АДРЕСА_4 , через пошукову систему «Яндекс» в мережі Інтернет знайшли схему радіокерованого саморобного вибухового пристрою, список всіх необхідних для його виготовлення компонентів, а також інструкцію щодо його виготовлення. Протягом декількох днів ОСОБА_6 і ОСОБА_7 , використовуючи інформацію про складові компоненти вибухового пристрою, придбали на ринку «Анголенко» по вул.Гоголя, 32, у м.Запоріжжя, алюмінієву пудру в крафт-пакетах і аміачну селітру. Також ОСОБА_7 придбав у невстановленої особи на ринку, розташованому по вул.Оріхівське шосе, буд.36, в м.Запоріжжі автомобільну охоронну сигналізацію, щоб на основі принципу її дії створити саморобний радіокерований вибуховий пристрій, що приводиться в дію за допомогою натиснення на кнопку брелока автомобільної сигналізації. Потім в зазначеній вище квартирі, з придбаних компонентів ОСОБА_7 , використовуючи отримані в ході занять радіомеханікою і електронікою навички, а також отриману з мережі Інтернет інформацію, діючи умисно, спільно з ОСОБА_6 , без передбаченого законом дозволу, виготовили саморобний радіокерований вибуховий пристрій системи «паливо плюс окислювач», що має комбіновану фугасну, термічну і осколкову вражаючу дію.

Після цього, для випробування саморобного виготовленого вибухового пристрою ОСОБА_6 і ОСОБА_7 , приблизно в листопаді 2010 року, на автомобілі марки ВАЗ-2108, д/н НОМЕР_2 , виїхали на ділянку місцевості, яка знаходиться між електроопорами №6 і №7, розташованими уздовж автодороги, що сполучає селище Балабине Запорізького району Запорізької області і автодорогу, яка веде від виїзду з м.Запоріжжя до пам`ятника «Воїнам Автомобілістам», встановленого на автодорозі сполученням «Москва-Сімферополь», де випробували дію саморобного вибухового пристрою і, переконавшись в його функціональності реальній здатності за допомогою енергії вибуху заподіяти смерть людині, тобто, усвідомивши його дієві руйнуючі чинники здатність нейтралізувати інкасаторів, заподіяти їм смертельні поранення, і тим самим забезпечити можливість безперешкодного заволодіння грошовими коштами, що перевозяться.

Далі, для запланованого нападу на інкасаторів, ОСОБА_6 і ОСОБА_7 , вирішили виготовити аналогічний вибуховий пристрій і встановити його в службовий інкасаторський автомобіль марки ВАЗ 211440, д/н НОМЕР_1 . З цією метою ОСОБА_6 і ОСОБА_7 придбали у невстановленої особи на ринку «Анголенко» по вул.Гоголя, 32, у м.Запоріжжя, необхідні компоненти для виготовлення саморобного вибухового пристрою, після чого, знаходячись в квартирі АДРЕСА_4 , незаконно виготовили аналогічний першому саморобний радіокерований вибуховий пристрій системи «паливо плюс окислювач», що складається з корпусу заряду вибухової речовини; заряду вибухової речовини системи «паливо плюс окислювач», масою приблизно 342 г (механічна суміш аміачної селітри з алюмінієвою пудрою і сіркою); саморобного електричного засобу підривання (займання); радіокерованого вибухового механізму комбінованої вражаючої дії фугасної, термічної і уламкової. Після цього незаконно зберігали вибуховий пристрій за місцем виготовлення.

ОСОБА_6 і ОСОБА_7 вирішили помістити вибуховий пристрій в заздалегідь придбаний підголівник переднього сидіння автомобіля, який згодом замінити в самому автомобілі, що дозволить максимально скоротити час установки вибухового пристрою і забезпечити скритність дій. Далі, ОСОБА_6 і ОСОБА_7 на автомобільному ринку, розташованому по вул.Оріхівське шосе, 36, у м.Запоріжжя, приблизно у листопаді 2010 року придбали два підголівники ідентичні за візерунком і забарвленням з сидінням зазначеного інкасаторського автомобіля. Потім в орендованій квартирі АДРЕСА_4 , ОСОБА_6 і ОСОБА_7 , в одному з придбаних автомобільних підголівників, за допомогою ножа вирізали порожнини, в які помістили виготовлений ними саморобний радіокерований вибуховий пристрій системи «паливо плюс окислювач».

Для підтримки зв`язку із ОСОБА_8 і координації сумісних дій, ОСОБА_6 , в одному з торгівельних кіосків по вул.Сталеварів у м.Запоріжжя, придбав два мобільні телефони, виробництва компанії «Нокіа» і «Самсунг», в корпусі чорного кольору, а також дві сім-картки оператора мобільного зв`язку «Київстар».

ОСОБА_8 , діючи згідно із відведеної їй злочинній ролі, сприяючи приготуванню до нападу з метою заволодіння грошовими коштами в особливо великих розмірах, поєднаного із застосуванням насильства, небезпечного для життя і здоров`я осіб, що зазнали нападу, використовуючи своє службове становище, приблизно у грудні 2010 року передала ОСОБА_7 запасний ключ від службового інкасаторського автомобіля марки ВАЗ-211440, д/н НОМЕР_1 , який зберігався у неї в сейфі службового кабінету, з якого ОСОБА_7 і ОСОБА_6 у подальшому виготовили дублікат.

Приблизно на початку грудня 2010 року, ОСОБА_6 і ОСОБА_7 повідомили ОСОБА_8 про готовність встановити в салоні службового автомобіля інкасації саморобний радіокерований вибуховий пристрій. У свою чергу, ОСОБА_8 , діючи умисно і погоджено з ОСОБА_6 і ОСОБА_7 , усуваючи перешкоди в реалізації їх сумісного злочинного наміру, користуючись своїм службовим становищем керівника територіального відділення, в підпорядкуванні якої знаходився інкасатор-водій ОСОБА_17 , під приводом доставки особистого телевізора для здійснення ремонту, попросила останнього підвезти її за місцем мешкання.

Приблизно у грудні 2010 року, ввечері, прибувши за місцем мешкання до будинку АДРЕСА_5 , ОСОБА_8 запропонувала ОСОБА_17 припаркувати автомобіль біля будинку і зайти всередину, щоб забрати телевізор, відволікаючи тим самим його увагу від автомобіля. У цей час ОСОБА_6 і ОСОБА_7 на автомобілі марки ВАЗ 2108, д/н НОМЕР_2 , доставили саморобний радіокерований вибуховий пристрій до зазначеного будинку і, усвідомлюючи його руйнуючі властивості, а також здатність заподіяти смерть, з метою вбивства інкасаторів в ході запланованого нападу при виконанні останніми службового обов`язку з охорони грошових коштів, що перевозяться, за сприянням ОСОБА_8 , використовуючи дублікат ключа, проникли до салону службового інкасаторського автомобіля марки ВАЗ 211440, д/н НОМЕР_1 , зняли підголівник з переднього пасажирського сидіння автомобіля, а замість нього встановили підголівник з вмонтованим саморобним радіокерованим вибуховим пристроєм.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, ОСОБА_6 і ОСОБА_7 , приблизно у грудні 2010 року, вирішили виготовити ще один саморобний радіокерований вибуховий пристрій, щоб бути упевненими в тому, що інкасатори отримають смертельні поранення і не зможуть чинити їм опір при заволодінні грошовими коштами.

Дотримуючись запобіжних засобів, ОСОБА_7 , із спеціально заготовленого ОСОБА_6 мобільного телефону, дав вказівку ОСОБА_8 бути готовою сприяти в установці ще одного вибухового пристрою до салону інкасаторського автомобіля.

Далі ОСОБА_6 і ОСОБА_7 , в орендованій квартирі АДРЕСА_4 , незаконно виготовили і зберігали ще один саморобний радіокерований вибуховий пристрій системи «паливо плюс окислювач», помістили його в приготовлений підголівник і продовжували зберігати за вказаною адресою.

Приблизно в кінці грудня 2010 року, ОСОБА_6 і ОСОБА_7 повідомили ОСОБА_8 про готовність встановити вибуховий пристрій до салону автомобіля інкасаторів. У той же час, ОСОБА_8 повідомила їх про те, що приїде на автомобілі інкасації до свого будинку і відволіче на деякий час увагу водія, щоб надати їм можливість проникнути до салону і встановити саморобний радіокерований вибуховий пристрій.

Після чого, погодивши із ОСОБА_8 час і місце установки другого вибухового пристрою, ОСОБА_6 і ОСОБА_7 , на автомобілі марки ВАЗ 2108, д/н НОМЕР_2 , доставили виготовлений ними саморобний радіокерований вибуховий пристрій до м.Василівки Запорізької області.

У свою чергу ОСОБА_8 , діючи умисно і погоджено з ОСОБА_6 і ОСОБА_7 , усуваючи перешкоди в реалізації їх спільного злочинного наміру, користуючись своїм службовим становищем керівника, в підпорядкуванні якої знаходився інкасатор-водій ОСОБА_17 , під приводом забрати посуд і доставити його у приміщення вказаного відділення банку, запропонувала інкасаторові-водієві службового інкасаторського автомобіля марки ВАЗ 211440, д/н НОМЕР_1 ОСОБА_17 підвезти її за місцем мешкання.

Прибувши за місцем проживання до будинку АДРЕСА_5 , ОСОБА_8 запропонувала ОСОБА_17 припаркувати автомобіль біля будинку і зайти всередину, щоб допомогти забрати посуд, відволікаючи тим самим його увагу від автомобіля. В цей час ОСОБА_6 і ОСОБА_7 , прибувши до вказаного будинку, усвідомлюючи руйнуючі властивості виготовленого ними вибухового пристрою, його здатність заподіяти смерть, з метою вбивства інкасаторів при виконанні ними службового обов`язку з охороні грошових коштів, що перевозяться, за сприянням ОСОБА_8 , використовуючи дублікат ключа, проникли до салону службового інкасаторського автомобіля, зняли підголівник з водійського сидіння, а замість нього встановили підголовник з вмонтованим саморобним радіокерованим вибуховим пристроєм.

У результаті ОСОБА_6 і ОСОБА_7 своїми узгодженими діями незаконно виготовили вибухові пристрої, які потім незаконно зберігали і носили з метою подальшого використання.

06 січня 2011 року, приблизно о 09-00 годині, ОСОБА_8 , знаходячись на робочому місці в територіальному відділенні №10007/0224, маючи умисел на здійснення нападу з метою заволодіння чужим майном в особливо великих розмірах, із застосуванням насильства небезпечного для життя, виписала вимогу для підкріплення каси на суму 3,5 мільйони гривень на підставі замовлення Центру поштового зв`язку №3 м.Василівки Запорізької дирекції Українського державного підприємства поштового зв`язку «Укрпошта» для виплати пенсій. Після чого, ОСОБА_8 , сприяючи ОСОБА_6 і ОСОБА_7 у вчиненні даного злочину, по заздалегідь заготовленому мобільному телефону, повідомила їх, що бригада інкасації у складі інкасаторів ОСОБА_19 , ОСОБА_18 , а також інкасатора-водія ОСОБА_17 , на службовому автомобілі марки ВАЗ 211440, д/н НОМЕР_1 приїде у м.Запоріжжя, щоб отримати зазначені кошти і доставити їх до територіального відділення №10007/0224.

Отримавши від ОСОБА_8 вказану інформацію, ОСОБА_6 і ОСОБА_7 , знаходячись в орендованій квартирі АДРЕСА_4 , розробили план подальших дій, що полягали в незаконному заволодінні автомобілем, який можна використати як засіб переслідування інкасаторів для здійснення розбою.

Далі, ОСОБА_6 і ОСОБА_7 , виходячи за межі сумісної досягнутої домовленості із ОСОБА_8 , почали підшукувати автомобіль, щоб використати його як засіб вчинення злочину.

У період часу з 11-00 години до 11-30 години 06 січня 2011 року, на перехресті вулиць Комарова і Чумаченка у м.Запоріжжя, ОСОБА_6 і ОСОБА_7 побачили автомобіль таксі, марки «Daewoo Lanos», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , в салоні якого знаходився ОСОБА_16 . Потім, ОСОБА_6 і ОСОБА_7 , маючи умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, із застосуванням насильства, небезпечного для життя, підішли до вказаного автомобіля таксі, припаркованого біля будинку №9 по вул.Комарова в м.Запоріжжі, заздалегідь погодивши між собою план дій, а саме: під виглядом пасажирів сісти до салону автомобіля-таксі, доїхати до безлюдного місця і вчинити вбивство водія, позбавившись від можливого свідка їх злочинних дій. Після чого проїхати на даному автомобілі до маршруту руху інкасаторів, щоб використати його як засіб здійснення подальших злочинних дій.

Реалізовуючи сумісний злочинний умисел, виходячи за межі досягнутої домовленості із ОСОБА_8 , наміром якої охоплювалося лише умисне вбивство і напад на автомобіль інкасаторів, ОСОБА_6 і ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою між собою, з метою полегшити вчинення іншого злочину розбійного нападу на інкасаторський автомобіль для заволодіння грошовими коштами, домовилися з ОСОБА_16 проїхати на вул.Дослідна станція у м.Запоріжжя, в район розбірки автомобілів виробництва Японії. При цьому, ОСОБА_7 сів на переднє пасажирське сидіння, ОСОБА_6 сів на заднє сидіння за спиною водія, поклавши біля себе приготовлені для подальших злочинних дій предмети і ніж. Прибувши на вул.Дослідна станція, 47, у м.Запоріжжя, ОСОБА_6 і ОСОБА_7 зажадали від ОСОБА_16 зупинити автомобіль, після чого, знаходячись в автомобілі таксі, маючи умисел, направлений на умисне протиправне спричинення смерті іншій людині, за попередньою змовою, усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій, ОСОБА_6 , знаходячись на задньому сидінні зазначеного автомобіля за водієм, з відома, згоди і сприяння ОСОБА_7 , який тим часом стежив за обстановкою навколо, обхватив ОСОБА_16 лівою рукою за шию, а правою, спеціально приготовленим для вчинення злочину ножем, і завдав потерпілому не менше шести ударів в життєво важливі органи в область грудної клітини. Внаслідок нанесених поранень ОСОБА_16 не міг чинити опору. Після цього, ОСОБА_6 і ОСОБА_7 витягнули його з салону і помістили в багажне відділення автомобіля.

Незаконно заволодівши автомобілем, ОСОБА_6 і ОСОБА_7 проїхали на ньому до лісосмуги, розташованої поблизу селища Балабине Запорізького району Запорізької області, де витягнули ОСОБА_16 з багажника автомобіля. Потім, ОСОБА_7 дістав з багажника автомобіля дерев`яну біту і передав її ОСОБА_6 , який бажаючи, переконається в тому, що ОСОБА_16 заподіяні смертельні поранення, діючи узгоджено з ОСОБА_7 , завдав не менше двох ударів бітою в область голови потерпілого, після чого спільними зусиллями перетягнули ОСОБА_16 на відстань 12 м від ґрунтової дороги, що йде уздовж лісосмуги.

Згідно з висновком судово-медичної експертизи №82 від 20.02.2011 року потерпілому ОСОБА_20 було заподіяно тілесні ушкодження в області голови: 6 ран в м`яких покровах лівої потилично-тім`яної області; оскольчастий перелом кісток зводу черепа в лівій тім`яно-потиличній області без пошкодження оболонок і речовини головного мозку; в області грудної клітини: проникаюче колото-різане поранення на лівій передній поверхні грудної клітини з пошкодженням стінки грудного відділу аорти; поверхнева рана в області тіла грудини; поверхнева рана на лівій бічній поверхні грудної клітини; 3 садна на лівій задній поверхні грудної клітини; 3 садна в проекції лівої реберної дуги; в області верхніх кінцівок: 2 колото-різаних рани в області лівого передпліччя; 2 різаних рани на долонній поверхні правої кисті. Пошкодження, виявлені у ОСОБА_16 в області голови утворилися в посмертному періоді. Смерть ОСОБА_16 настала від одиночного, проникаючого колото-різаного поранення грудної клітини з пошкодженням стінки грудного відділу аорти, що супроводжувалося масивною крововтратою і в даному випадку стало безпосередньою причиною смерті. Вказане пошкодження у живих осіб мало б ознаки тяжких тілесних ушкоджень небезпечних для життя і в даному конкретному випадку полягає в прямому причинному зв`язку із смертю, що настала.

У результаті ОСОБА_6 і ОСОБА_7 , за попередньою змовою групою осіб, узгодженими і заздалегідь спланованими діями, вчинили незаконне заволодіння транспортним засобом автомобілем марки «Daewoo Lanos», д/н НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_21 і знаходився в користуванні ТОВ «Транс-Таксі» за договором оренди, поєднане з насильством, небезпечним для життя потерпілого, в процесі якого вчинили вбивство ОСОБА_16 , який згідно Наказу №20к-10 від 20 жовтня 2010 року працював водієм, після чого на викраденому автомобілі з місця злочину зникли.

Далі, ОСОБА_6 і ОСОБА_7 , використовуючи автомобіль марки «Daewoo Lanos», д/н НОМЕР_3 , проїхали до виїзду з м.Запоріжжя. Зупинившись на перехресті траси сполученням «Москва-Сімферополь» і дороги, яка веде в смт.Кушугум Запорізького району Запорізької області, почали чекати появи інкасаторського автомобіля.

Приблизно о 14-00 годині цього ж дня інкасатори територіального відділення № НОМЕР_4 ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , і інкасатор-водій ОСОБА_17 , отримавши в Запорізькому обласному управлінні відкритого акціонерного товариства «Ощадбанк», розташованого по пр.Соборному (Леніна), 48, в м.Запоріжжі, грошові кошти в сумі 3 500 091,00 гривень, попрямували до виїзду з м.Запоріжжя.

Цього ж дня, приблизно о 14-25 годині, ОСОБА_6 і ОСОБА_7 , знаходячись в салоні автомобіля марки «Daewoo Lanos», д/н НОМЕР_3 , побачили службовий автомобіль інкасаторів марки ВАЗ-211440, д/н НОМЕР_1 , який слідував у бік м.Василівки Запорізької області і, утілюючи в дію сумісний із ОСОБА_8 злочинний намір, проїхали за ним, щоб наблизитися на відстань дії радіосигналу автомобільної охоронної сигналізації на основі, яких виготовлені саморобні радіокеровані вибухові пристрої, привести їх у дію, тим самим вчинити вбивство інкасаторів.

При цьому ОСОБА_6 і ОСОБА_7 за попередньою змовою між собою, діючи з корисливих мотивів, з відома, згоди і сприяння ОСОБА_8 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, будучи особами що раніше вчинили умисне вбивство ОСОБА_16 , з метою заволодіння грошовими коштами, що перевозяться інкасаторами в сумі 3 500 091,00 гривень, що складає особливо великі розміри, оскільки дана сума більш ніж в 600 і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян, підшукавши засоби вчинення злочину і тим самим, створивши всі необхідні умови для нападу, поєднаного із застосуванням насильства, небезпечного для життя і здоров`я осіб, що зазнали нападу, з проникненням у спеціалізований інкасаторський автомобіль марки ВАЗ 211440, д/н НОМЕР_1 , який знаходився під охороною озброєних інкасаторів і, під час перевезення грошових коштів використовувався як тимчасове сховище, почали реалізовувати злочинний умисел, спрямований на вбивство інкасаторів ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , і інкасатора-водія ОСОБА_17 , що знаходилися в салоні автомобіля марки ВАЗ-211440, д/н НОМЕР_1 , у зв`язку з виконанням ними службового обов`язку з охорони ввіреного майна, а ОСОБА_8 , діючи умисно, за попередньою змовою з ОСОБА_6 і ОСОБА_7 , з метою заволодіння грошовими коштами в сумі 3 500 091,00 гривень, поєднаного з насильством, небезпечним для життя і здоров`я осіб, які зазнали нападу, з проникненням у спеціалізований інкасаторський автомобіль ВАЗ 211440, д/н НОМЕР_1 , який знаходився під охороною озброєних інкасаторів і під час перевезення грошових коштів використовувався як тимчасове сховище, з заподіянням тяжких тілесних ушкоджень інкасаторам ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_17 , виконала всі покладені на неї злочинним планом обов`язки, тим самим, сприяла ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у приготуванні до даного злочину.

Після чого, ОСОБА_6 і ОСОБА_7 , за попередньою змовою і за сприянням ОСОБА_8 , з корисливих мотивів, переслідуючи інкасаторський автомобіль, приготували брелоки від автомобільної охоронної сигналізації, на основі яких виготовлені саморобні радіокеровані вибухові пристрої, для подачі радіосигналу і приведення їх в дію, проте довести до кінця злочин ОСОБА_6 і ОСОБА_7 не змогли з причин, які не залежали від їх волі, оскільки використовуваний ними як засіб вчинення злочину автомобіль марки «Daewoo Lanos», д/н НОМЕР_3 , по технічним причинам зупинився, тому вони не змогли виконати усіх дій, які вважали за необхідні для доведення злочину до кінця, а саме наблизиться до автомобіля інкасаторів на відстань дії радіосигналу, привести в дію вибухові пристрої і шляхом вибуху заподіяти смертельні поранення інкасаторам, заволодіти грошовими коштами в особливо великих розмірах і зникнути з місця злочину.

Після чого, ОСОБА_6 і ОСОБА_7 , приблизно о 15-00 годині, прибули в смт.Кушугум Запорізького району Запорізької області, де на вул.Тельмана, 44, залишили використаний ними як засіб злочину автомобіль марки «Daewoo Lanos», д/н НОМЕР_3 .

Крім того, органом досудового розслідування ОСОБА_6 і ОСОБА_7 обвинувачувались в тому, що вони, виходячи за межі змови із ОСОБА_8 , усвідомлюючи тяжкість вчинених злочинів, з метою приховати скоєне вбивство ОСОБА_16 , незаконне заволодіння його транспортним засобом, а також замах на умисне вбивство інкасаторів і приготування до нападу, поєднаного з насильством, небезпечним для життя і здоров`я інкасаторів, приблизно о 15-00 годині 06 січня 2011 року, прибули в АДРЕСА_6 , зупинили використаний ними як засіб злочину автомобіль марки «Daewoo Lanos», д/н НОМЕР_3 . Далі, ОСОБА_7 , використовуючи навички і пізнання в області електротехніки і автотехніки, за сприянням ОСОБА_6 , підключив до контактів проводів приладу освітлення салону автомобіля заздалегідь заготовлену саморобну конструкцію, що складається з електричних дротів з приєднаною до них електричною лампочкою без скла. Потім ОСОБА_7 і ОСОБА_6 облили салон автомобіля бензином для створення пароповітряної суміші (бензину і повітря). В калюжу, що утворилася від розлитого бензину на задньому пасажирському сидінні, ОСОБА_7 , діючи узгоджено з ОСОБА_6 , помістив електричні дроти з приєднаною до них лампочкою без скла. Таким чином, діючи погоджено, ОСОБА_6 і ОСОБА_7 створили пристрій займання (вибуху) пароповітряної суміші (суміші бензину і повітря), що приводиться в дію при відкритті дверей автомобіля людиною замиканням електричного ланцюга освітлювача салону, від якої напруга по приєднаній до плафона конструкції передалася на нитку накалювання лампочки, яка перегорівши, ініціювала займання (вибух) пароповітряної суміші в салоні автомобіля. При цьому ОСОБА_6 і ОСОБА_7 , виходячи за межі злочинної змови із ОСОБА_8 , усвідомлювали і передбачали, що в результаті займання пароповітряної суміші в салоні автомобіля (вибуху), буде заподіяна смерть двом і більше особам, способом небезпечним для життя осіб, що виявили автомобіль і що відкрили його двері, але, не дивлячись на це, бажали настання суспільно небезпечного результату свого діяння у вигляді спричинення смерті двом і більше особам. Згідно з висновком експертизи №1 від 07 лютого 2012 року, іскри, які виникли на дротах, приєднаних до плафона освітлення салону автомобіля, у момент відкриття дверей, могли бути джерелом займання пароповітряної суміші у випадку, якщо концентрація парів бензину знаходилася між нижнім і верхнім концентраційними межами вибуховості; джерело займання знаходилося безпосередньо в пароповітряній суміші бензину. При займанні (вибуху) пароповітряної суміші бензину мав би місце вплив на людину (людей), що знаходиться в безпосередній близькості від автомобіля наступних вражаючих чинників: термічна дія, поразка фрагментами (осколками) автомобіля. Займання (вибух) пароповітряної суміші бензину в салоні автомобіля могли привести до фізичного вибуху газового балона встановленого в багажнику автомобіля, найімовірніше, лише після розвитку пожежі в автомобілі. Фізичний вибух балона в багажнику автомобіля мав би аналогічні вражаючі чинники вибуху пароповітряної суміші бензину в салоні автомобіля. Тим самим, ОСОБА_6 спільно з ОСОБА_7 , будучи особами, що раніше вчинили умисне вбивство, з метою приховати інший злочин вчинене умисне вбивство ОСОБА_16 , незаконне заволодіння його транспортним засобом, а також замах на умисне вбивство інкасаторів і приготування до нападу, поєднаного з насильством, небезпечним для життя і здоров`я інкасаторів, за попередньою змовою групою осіб, виконали всі необхідні і можливі дії для досягнення спільного наміру, а саме: умисного вбивства двох і більше осіб, способом, небезпечним для життя багатьох осіб працівників ТОВ «Транс-Таксі» ОСОБА_21 , ОСОБА_22 і ОСОБА_23 , які 07 січня 2011 року, о 14-45 годині, в смт.Кушугум Запорізького району Запорізької області виявили автомобіль «Daewoo Lanos», д/н НОМЕР_3 . І таким чином, для реалізації свого спільного злочинного наміру ОСОБА_6 і ОСОБА_7 виконали всі дії, які вважали за необхідні для спричинення смерті двом і більше особам, способом небезпечним для життя багатьох осіб, з метою приховати інші, вчиненні ними злочини, за попередньою змовою групою осіб, проте злочин не був доведений до кінця з причин, які не залежали від їх волі, оскільки зважаючи на перевищення концентраційної межі вибуховості пароповітряної суміші, в салоні автомобіля не відбулося займання пароповітряної суміші (вибуху), а ОСОБА_21 , ОСОБА_22 і ОСОБА_23 , які 07 січня 2011 року, приблизно о 14-45 годині, виявили автомобіль і відкрили двері, не отримали смертельних поранень.

Заслухавши доповідь судді; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційних скарг учасників провадження, і наполягав на законності та обґрунтованості вироку суду першої інстанції; обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисників ОСОБА_11 , адвоката ОСОБА_10 , обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_12 , обвинувачену ОСОБА_8 та її захисника адвоката ОСОБА_13 , які підтримали подані апеляційні скарги; потерпілу ОСОБА_14 , яка заперечувала проти задоволення апеляційних скарг і просила залишити оскаржуваний вирок суду без змін; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи викладені в апеляційних скаргах, переглядаючи вирок суду в межах поданих апеляційних скарг, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Згідно з вимогами ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Колегія суддів вважає, що оскаржуваний вирок суду цим вимогам відповідає.

Суд, розглядаючи кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , повно всебічно та об`єктивно дослідив всі обставини провадження, дав належну оцінку доказам з точки зору їх допустимості, достовірності і належності, а сукупності досліджених доказів з точки зору їх достатності та взаємозв`язку, свої висновки суд належним чином вмотивував.

В судовому засіданні суду першої інстанції обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень не визнав та пояснив, що з обвинуваченим ОСОБА_7 він знайомий зі школи, проте будь-яких відносин з ним не підтримував. Крім того, ОСОБА_7 одружений на його двоюрідній сестрі. В період 2010-2011 років він мешкав у м.Запоріжжя на орендованій квартирі по АДРЕСА_1 , працював на електронній біржі. В подальшому ОСОБА_7 почав мешкати разом з ним. Восени 2010 року у вказану квартиру до ОСОБА_7 приїжджала знайома останнього - ОСОБА_8 , яка, як йому було відомо, працювала разом з ОСОБА_7 в «Ощадбанку». На якій саме посаді працювала остання, йому було невідомо. 06 січня 2011 року він знаходився в м.Запоріжжя. Приблизно о 09-10 годині він зателефонував ОСОБА_24 та попросив про допомогу в придбанні жіночої спідньої білизни для подарунку. Вона погодилась, але запропонувала зустрітися пізніше. Він приїхав до ОСОБА_24 приблизно о 12-00 годині. До цього часу він їздив до радіоринку, де купував фотоапарат в подарунок дитині, та заїздив в інтернет-кафе. Приблизно о 12-00 годині він забрав з дому ОСОБА_24 і вони поїхали купувати білизну. Вони заїздили на Критий ринок, на пр.Металургів до магазину, потім в підземний перехід, який розташований по вул. Пушкіна, де і купили білизну. Приблизно о 14-00 годині він ОСОБА_24 відвіз додому. Далі, він заїздив в магазин «Амстор», до дитини к ОСОБА_25 , яка є його колишньою цивільною дружиною, і в них є спільна дитина. Після чого, він поїхав до себе на квартиру. Де знаходився ОСОБА_7 в цей день, він не пам`ятає. 04 липня 2011 року, приблизно о 09-30 годині, він разом з ОСОБА_7 знаходилися на СТО в м.Василівка. Вони приїхали на автомобілі «Тойота», червоного кольору, який належить ОСОБА_7 і на який необхідно було поставити підкрилки. ОСОБА_7 в цей день збирався продати цей автомобіль «Тойота» і вже був знайдений покупець. Коли вони знаходилися на СТО, то до них під`їхав автомобіль «Фольксваген», в якому знаходилися працівники міліції, які забрали ОСОБА_7 та поїхали. Приблизно через 20 хвилин під`їхав той самий автомобіль і його запросили проїхати до Василівського РВ. Автомобіль «Тойота» залишився на СТО. В міліції його зареєстрували у відповідному журналі та провели опитування слідчі ОСОБА_26 і ОСОБА_27 та два керівника Василівського РВ. Його питали, чим він займається, з ким товаришує, де був 06 січня 2011 року. Однак, він не зміг відповісти, де він знаходився 06 січня 2011 року, зокрема, чи в м. Василівка, чи в м. Запоріжжя, оскільки не пам`ятав. Оглядали його в пошуках шрамів та рубців. Приблизно о 16-00 годині ОСОБА_28 запропонував йому в вільній формі здати зразки букальних клітин, на що він погодився. Після чого, його відпустили. 05 липня 2011 року він поїхав в с.Орлянка для придбання продуктів. Біля ринку його автомобіль «підрізав» інший автомобіль, вийшли троє чоловіків в цивільному, одягли на нього кайданки і відвезли в обласне управління міліції по вул.Гагаріна в м.Запоріжжя, де в кабінеті на 6 поверсі його посадили на стілець, на руки за спиною одягли кайданки та запропонували розповідати. Він запитав, про що розповідати. Йому включили аудіозапис, який було зроблено на телефоні, з якого ОСОБА_7 давав пояснення з приводу вбивства. Він пояснив, що він нічого не знає з цих питань. Після цього, на голову йому одягли мішок, лишали кисню, виламували руки, били по голові. Також мав місце психологічний вплив та погрози. З цього питання він писав скарги. Після цього його відвезли в Запорізький РВ, де в присутності слідчих ОСОБА_26 і ОСОБА_27 запропонували дати показання. Він відмовився давати показання без захисника. На нього виписали протокол затримання, вилучили речі та відвезли до ізолятора тимчасового затримання. 06 липня 2011 року його вивозили на допит в УБОЗ по вул.40 років Радянської України в кабінет №309. Коли його завели до кабінету, там знаходився адвокат, який пояснив, що його батьки уклали з ним угоду і він буде захищати його права. В порядку ст. 63 Конституції України, він відмовився давати показання і не давав показання до закінчення слідства. Він, коли знаходився в слідчому ізолятові, писав клопотання про надання побачень з батьками, але йому відмовляли. Цивільний позов потерпілої ОСОБА_14 обвинувачений ОСОБА_6 не визнав у повному обсязі.

В судовому засіданні першої інстанції обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у скоєнні інкримінованих йому кримінальних правопорушень не визнав повністю та пояснив, що з 1997 року він мешкає в м.Василівка. До цього мешкав в м. Київ. З лютого 2007 року до вересня 2010 року, він працював в Василівському відділені «Ощадбанку» інженером-програмістом, хоча диплому про вищу освіту в нього не було. З колегами перебував у добрих стосунках. З інкасаторами відділення був добре знайомий. В «Ощадбанку» у нього був свій кабінет, де зберігалися сервер та запчастини до комп`ютерів. Окрім основної роботи, він підробляв ремонтом комп`ютерів, телефонів та інших електронних приборів. Також допомагав батькам утримувати продуктовий кіоск на ринку в м.Василівка. Він їздив в м.Запоріжжя, де закуповував продукти харчування для перепродажу. Він палить цигарки «Кент 8». ОСОБА_6 він знає як двоюрідного брата своєї першої дружини. ОСОБА_6 звертався до нього за допомогою в придбанні комп`ютера. Він знав, що ОСОБА_6 працює на електронній біржі, і попросив його навчити працювати на біржі. Він дивився як працює ОСОБА_6 і дублював його дії. Восени 2010 року ОСОБА_6 винаймав квартиру в АДРЕСА_1 , біля обласного УВС. Приблизно з жовтня 2010 року він також почав проживати на цій квартирі разом з ОСОБА_6 . Також до цієї квартири пару разів до нового року приїздила і ОСОБА_8 . В 2011 році вона вже на цю квартиру не приїздила. У ОСОБА_8 був номер телефону і його, і ОСОБА_6 З травня 2011 року його по телефону почали викликати у ОСОБА_29 для допитів. На допитах його запитували, чи працював він в «Ощадбанку», з ким із працівників він знайомий, в яких стосунках. Також у нього відібрали зразки букальних клітин. До Василівського РВ його викликали приблизно 5 разів. 04 липня 2011 року, приблизно о 09-00 годині, він разом з ОСОБА_6 приїхали на СТО в м.Василівка на автомобілі «Тойота» червоного кольору, який належить йому. На СТО вони хотіли замінити манжети на гальмівних циліндрах. У машині знаходилася барсетка з грошима і документами. Коли вони пили каву, до них під`їхав автомобіль «Фольксваген Бора», що належить ОСОБА_30 . Його силою посадили в автомобіль, забрали ключі від автомобілю «Тойота», барсетку і відвезли у ОСОБА_29 , де його зареєстрували в журналі, після чого відвели до якогось кабінету. В кабінеті було багато людей, серед яких знаходилися ОСОБА_31 та ОСОБА_32 . Його побили і відвезли у ОСОБА_33 . Там його запитували про вбивство таксиста, пограбування інкасаторів, при цьому били книгою по голові. Він відповідав, що нічого не знає про це. В цей же день, ввечері, його привезли до будинку по АДРЕСА_2 , де він мешкав, і провели обшук. Дома знаходився неповнолітній брат ОСОБА_34 . При обшуку були присутні приблизно чоловік 20, які ходили по дому, городу і садибі. В ході обшуку у нього вилучили два паяльники, дроти, ізоляційну стрічку та інше. Обшук було завершено приблизно о 22-00 годині, після чого його відвезли в ОСОБА_29 , а звідти в Запорізькій РВ, де зареєстрували в журналі, після чого відвели до кабінету на 2 поверсі. До цього кабінету зайшов слідчий ОСОБА_35 та склав протокол про його затримання. Він попросив надати йому адвоката. Коли ОСОБА_35 вийшов з кабінету, то зайшли працівники міліції і почали його бити. Він постійно знаходився в кайданках. На голову надягали пакети, обмежуючи надходження повітря, завалили на підлогу і викручували руки палкою. Він під тиском написав кілька явок з повинною під диктовку працівника міліції ОСОБА_36 . Наступного ранку, десь о 07-00 годині, його привели до кабінету, де вже чекав адвокат ОСОБА_37 , з яким його батьками було укладено договір. Коли адвокат побачив, що він побитий, то його відвезли на судово-медичну експертизу, де зняли побої. Після повернення в Запорізький РВ, його привели на допит, де він, скориставшись ст.63 Конституції України, відмовився давати показання. Коли адвокат поїхав, його знову змусили писати явку з повинною. Так в подальшому, він в присутності адвоката відмовлявся давати показання, а коли його починали бити співробітники міліції, він давав показання. Так продовжувалося три дні, доки він знаходився в Запорізькому РВ. Коли мати побачила його побитим, вона зверталася до прокуратури. В один з днів, в суді його заарештували на 2 місяця, після чого перевели до слідчого ізолятору. На протязі всього слідства слідчі здійснювали на нього фізичний і моральний тиск. Знаходячись в слідчому ізоляторі, він неодноразово писав скарги до прокуратури різних рівнів, по яким проводилися перевірки. У вересні 2011 року слідчі змусили його давати свідчення вже в присутності адвоката. 16 вересня 2011 року він написав ще одну явку з повинною, в якій указав, що до цієї справи причетні також ОСОБА_8 та брат ОСОБА_8 ОСОБА_38 , який десь в грудні 2010 року звільнився з місць позбавлення волі. Чуприну та ОСОБА_8 , він вказав в явці з повинною по вказівці слідчого Манжари. Слідчі розповідали йому, що і як йому треба говорити і робити. Так було зроблено два відтворення обставин події в присутності адвоката. При цих діях, в машині сиділи слідчий і співробітники міліції. В ході слідства, у нього неодноразово брали зразки букальних клітин і крові. Також він при відтворенні збору вибухового пристрою пояснив як його збирати, але при ньому не перевіряли, працює цей пристрій чи ні. Цивільний позов потерпілої ОСОБА_14 обвинувачений ОСОБА_7 не визнав у повному обсязі.

В судовому засіданні суду першої інстанції обвинувачена ОСОБА_8 свою вину у скоєнні інкримінованих їй кримінальних правопорушень визнала частково та повідомила, що ОСОБА_39 і ОСОБА_7 обіцяли їй, що ніхто не постраждає, як розподіляли в цьому злочині ролі ОСОБА_39 і ОСОБА_7 між собою, вона не знає. Десять років тому вона влаштувалася на роботу в Василівське відділення «Ощадбанк». Коли працювала в банку, вона познайомилась з ОСОБА_7 . Останній працював в банку програмістом приблизно 4 роки. В 2010 році ОСОБА_7 звільнився з «Ощадбанк», але вони продовжували з ним спілкуватися та деякий час в них були близькі стосунки. На той час в неї були складні взаємовідносини з чоловіком. Вона бажала розлучитися. Їй були необхідні гроші, щоб придбати житло, і на матеріальне забезпечення дитини. У жовтні 2010 року ОСОБА_7 подзвонив їй на мобільний телефон і запросив до себе у м.Запоріжжя. По приїзду на зустрічі, при розмові, ОСОБА_7 запропонував їй здійснити пограбування інкасаторів. Пізніше, в цей день, до квартири приїхав ОСОБА_6 і розмова про майбутній злочин продовжувалася вже втрьох. З ОСОБА_6 вона раніше була знайома візуально, стосунків ніяких не підтримувала. Від неї потрібно було повідомляти про перевезення грошей і переміщення інкасаторів в м. Запоріжжі за грошима, при цьому сама сума грошей не обговорювалась. Суми, які перевозилися з м.Запоріжжя до м.Василівка могли бути від кілька десятків тисяч гривень до кількох мільйонів гривень. Також не обговорювалась і состав бригади інкасаторів, на якій буде здійснено напад. Яким чином ОСОБА_7 і ОСОБА_6 заберуть гроші, вона не знала, оскільки їй не повідомляли. У разі успішного проведення пограбування, гроші вони мали б розділили на трьох, в рівних частинах. Пізніше, вони ще кілька разів зустрічалися - приблизно рази три. Зустрічі проходили не тільки в м.Запоріжжя, але і у м.Василівка. Були придбані два мобільних телефони. Їй телефон привезли у м.Василівка. В телефоні був внесений тільки один номер, здається оператора «Киівстар», точно вона не пам`ятає. З цього телефону вона повинна була дзвонити на другий придбаний номер телефону та повідомляти про кошти, що перевозилися. З цього телефону вона розмовляла як з ОСОБА_6 , так і з ОСОБА_7 . В один з днів, в грудні, подзвонив ОСОБА_7 і повідомив, що потрібно у автомобіль інкасаторів встановити пристрій, який повинен зупинити двигун. Для цього йому необхідно було проникнути до автомобілю. ОСОБА_7 знав, що в неї є запасний комплект ключів від автомобіля інкасаторів. ОСОБА_7 приїхав до неї на роботу, вона передала йому ключ. Вона розуміла, що ключі ОСОБА_7 і ОСОБА_6 необхідні для того, щоб проникнути до автомобілю інкасаторів і встановити пристрій. Наступного дня ОСОБА_7 повернув їй ключ. Чи зробили вони дублікат ключів, вона не знає, вони їй нічого з цього приводу не говорили та не повідомляли, яким чином хочуть скористуватися ключами. При зустрічі оговорювалося, що пристрій повинен зупинити двигун. Про вибуховий пристрій мови зовсім не було. Вона була впевнена, що пристрій встановлюється тільки для зупинки двигуна і при скоєнні злочину ніхто не постраждає ані інкасатори, ані інші люди. Вона була обізнана про те, що інкасатори озброєні, носять бронежилети, не їздять по одному. З ОСОБА_7 та ОСОБА_6 вони домовилися, що під приводом перевезення зламаного телевізора вона запросить ОСОБА_17 до себе додому, а вони в цей час встановлять пристрій. Для того, щоб встановити пристрій, вона звернулася до ОСОБА_17 з проханням перевезти телевізор для ремонту. Останній залишив машину біля її будинку та пройшов до будинку, щоб від`єднати телевізор та віднести його в машину. ОСОБА_17 знаходився у будинку дві-три хвилини. В цей час ключі від автомобілю знаходилися у ОСОБА_7 . Чи скористався ОСОБА_7 та ОСОБА_6 ключами, вона не знає. Як їй здавалося, ОСОБА_17 машину не запирав. Через деякий час, десь через тиждень, з`явилася необхідність встановити ще один пристрій чи замінити батарейки, вона не пам`ятає. Під приводом забрати телевізор з ремонту, вона знову запросила ОСОБА_17 . Пізніше, вона почала повідомляти про суми, які перевозять інкасатори. Інформацію про перевезення грошей вона повідомляла декілька разів, приблизно тричі. Перші рази, при повідомленні вона вказувала правдиві суми, але вони були маленькі. Через деякий час вона злякалась, що їх можуть розкрити і повідомила ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , що не треба цього роби, що вона злякалася. При цьому ОСОБА_6 та ОСОБА_7 прямого тиску на неї не здійснювали, але відповіли, що з нею, чи без неї, вони це все одно зроблять. Вона почала повідомляти ОСОБА_6 та ОСОБА_7 неправдиву інформацію про суми, які перевозили інкасатори. Суми вона зменшувала, чи казала, що інкасатори зовсім не їздили. Якось ОСОБА_6 і ОСОБА_7 домовилися з нею про зустріч. Зустріч відбулася в м.Василівка, десь в грудні-січні, біля стадіону, в машині. Коли вони зустрілися, то ОСОБА_6 і ОСОБА_7 повідомили їй, що в них нічого не вийшло, так як їхало два інкасаторських автомобіля. Яка сума грошей перевозилась інкасаторами, вона не пам`ятає, чи повідомляла вона їм про суму взагалі цього разу, вона також не пам`ятає, але слідчий на допиті, повідомляв їй суму 3500000,00 чи 5000000,00 грн. На цій зустрічі, вона продовжувала вмовляти ОСОБА_6 та ОСОБА_7 відмовитися від задуманого та далі не ризикувати. Вони домовилися, що не будуть надалі нічого робити. Домовилися викинути телефони і пульт від пристрою. Свій телефон вона викинула у туалет на базарі в м.Василівка. У неї, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 була можливість продовжувати діяльність щодо заволодіння грошей, оскільки пристрій був у машині інкасаторів, але вони відмовилися від подальших дій. Прилади домовилися не виймати з автомобілів, так як вважали, що батарейки все одно сядуть. Про те, що пристрій був вибуховим, вона почула від слідчого. До цього вона була впевнена, що пристрій слугував для зупинки двигуна. Коли вона знаходилася в кабінеті слідчого, перед тим як погодилася давати показання, слідчий повідомив, що загинула людина, було здійснено вбивство ОСОБА_16 , і тоді вона погодилася давати показання. Вони разом зі слідчим обговорювали, як буде здійснюватись попередній допит не на камеру, слідчий повідомив їй про суму, яка знаходилася у інкасаторів. Після того, як вона дала показаня, її відпустили додому під заставу. Вона, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 відмовились від подальших планів від пограбування ще до того, як було знайдено вибухові пристрої в автомобілі інкасаторів. Ця зустріч була взимку, а вибухові пристрої було знайдено навесні. Обвинувачена підтвердила всі показання, які надавала на попередньому слідстві та вказала на те, що шкодує, що так все вийшло. Вона не хотіла нічиєї смерті, та ОСОБА_6 і ОСОБА_7 їй обіцяли, що ніхто не постраждає. Вони розповідали, що коли пристрій спрацює, машина зупиниться, інкасатори вийдуть до мотору, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 заволодіють грошима. ОСОБА_7 товаришував з сином інкасатора ОСОБА_18 і не вчинив би лиха його батькові. Цивільний позов потерпілої ОСОБА_14 не визнає у повному обсязі.

При апеляційному розгляді всі обвинувачені фактично підтримали свої показання.

Незважаючи на невизнання обвинуваченими ОСОБА_6 та ОСОБА_7 своєї вини та часткове визнання своєї вини обвинуваченою ОСОБА_8 , колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що вина кожного з обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушень при обставинах, викладених у вироку, підтверджується дослідженими в установленому законом порядку доказами в їх сукупності, на які послався суд у вироку.

Так, в судовому засіданні суду першої інстанції допитано потерпілого ОСОБА_21 , який повідомив, що є власником автомобіля, на якому працював ОСОБА_16 , та саме він разом з потерпілими ОСОБА_22 та ОСОБА_23 07 січня 2011 року виявив вищевказаний автомобіль в смт. Кушугум. Автомобіль знаходився на пустирі, салон був залитий бензином. На передньому лівому сидінні автомобіля були плями крові, у зв`язку з чим вони викликали міліцію. Крім того, ОСОБА_21 повідомив, що переднє скло автомобіля було пробито з внутрішньої сторони навпроти голови водія і спочатку їм здалося, що це постріл. Також в автомобілі були обірвані проводи від таксометру чорного і красного кольору, які були приєднані до плафону, розбита лампочка (без скла) приєднана ізоляційною стрічкою до кінцівки проводу, проводки йшли від стелі автомобіля до підстаканника. На його думку, при відчиненні автомобіля мав би відбутися вибух і автомобіль мав би згоріти, але цього не відбулося, оскільки на вулиці була мінусова температура. Експерти, що приїхали на місце події пояснили, що оскільки концентрація бензину була менше, аніж допустима для вибуху, його не відбулося. По приїзду оперативної групи відчинили багажник автомобіля, в якому вони помітили плями крові. В автомобілі на правому килимку знаходилися недопалки сигарет. Останній раз він бачив ОСОБА_16 напередодні за добу, коли їздив в смт.Балабіно на СТО 06 січня 2011 року. У проміжок часу з 8-00 години до 10-00 години ОСОБА_16 знаходився в районі автосалону «Прогрес» по вул.Східна, а коли повертались, приблизно через півтори години, бачили автомобіль ОСОБА_16 в районі СТО «Регіон» на Дослідній станції, за кермом був ОСОБА_16 , а на пасажирському сидіння чоловік, обличчя якого не було видно, оскільки він був у капюшоні. Стосовно конфліктних ситуацій з ОСОБА_16 , йому про це нічого не відомо, до роботи той ставився відповідально. Автомобіль ОСОБА_16 відрізнявся від інших тим, що вікна були затоновані. Автомобіль ОСОБА_16 завжди тримав у доглянутому стані, відеореєстратором автомобіль обладнаний не був. Стосовно шашки таксі потерпілий повідомив суду, що звичайно вони кріпляться за допомогою магніту, проводки шашки приєднуються через багажник. Після вказаних подій, приблизно через 2-3 місяця, автомобіль був переданий йому на зберігання. Зобов`язання зберігати автомобіль в первинному стані не було, на сьогоднішній день автомобіль експлуатується. На питання суду щодо побоювання за своє життя, коли знайшли автомобіль в описаному стані, потерпілий пояснив, що спочатку страху за життя не було, лише потім, усвідомивши ситуацію, зрозумів, що була загроза його життю чи здоров`ю, у випадку здійснення вибуху.

Аналогічні за змістом показання надали суду потерпілі ОСОБА_23 та ОСОБА_22 . Останній лише додатково зазначив, що після подій автомобіль ОСОБА_16 доставляли в Транс-Таксі з Запорізького райвідділу, оскільки самостійно він не заводився, з якої причини він не пам`ятає. Після доставки автомобіля його привели в технічно справний стан, пошкоджене скло утилізували.

Отже, зазначені пояснення потерпілого ОСОБА_22 спростовують доводи сторони захисту стосовно того, що несправність автомобіля не підтвердилась робітниками таксопарку.

Вказані показання узгоджуються з показаннями потерпілої ОСОБА_14 , яка також була допитана в судовому засіданні суду першої інстанції та повідомила, що 07 січня 2011 року їй зателефонували з роботи сина - ОСОБА_16 , і питали про його місцезнаходження, оскілки не змогли його відшукати, на що вона повідомила, що вдома сина немає. Потім їй повідомили, що знайшли в смт.Кушугум автомобіль сина залитий кров`ю. Також потерпіла повідомила, що її син ОСОБА_16 завжди відповідально ставився до своєї роботи, не мав шкідливих звичок, був позитивною людиною, працював на двох роботах таксистом та підробляв на будівництві. Стосовно автомобіля, яким керував син, зазначила, що в ньому було тоноване скло, автосалон був прикрашений іграшками, син дбайливо ставився до автомобіля, завжди тримав його в чистоті та технічно справному стані. Щодо будь-яких конфліктів сина з пасажирами таксі їй не відомо.

Потерпілий ОСОБА_17 пояснив суду, що він працював в Василівському відділенні «Ощадбанк», знайомий з обвинуваченими ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , оскільки вони разом працювали. 06 січня 2011 року вони разом з ОСОБА_18 виїхали за рейсом, останній спитав у нього, чому підголівник не тримається на місті, на що він відповів, що не користується ним. Потім вони зняли підголівник, розібрали його і побачили, що там знаходиться банка з-під пасти «ГАЛА», в якій містилась «сріблянка» і стирчали 2 проводки, 4 батарейки «крона» і плати. Усе було перемотане чорною ізоляційною стрічкою. Одразу ж після цього вони повідомили про знайдене своє керівництво, а саме начальника служби інкасації ОСОБА_40 . Приблизно через місяць він разом з начальником банківської безпеки ОСОБА_41 та керуючим відділенням ОСОБА_42 поїхали до смт.Степногірськ. Дорогою вони помітили, що з підголівника пасажирського сидіння стирчать проводки, та розібравши підголівник, побачили, що там така ж система, як була й в підголівнику водія. Їх відрізняло лише те, що в попередньому не було тумблера (перемикача), а в цьому він був присутній. Розбирав пристрій ОСОБА_43 в його присутності, після цього вони поклали його в багажник автомобіля. Про цю ситуацію доклали в обласне відділення банку начальнику банківської безпеки ОСОБА_44 , після чого приїхали працівники міліції, підірвали обидва пристрої. Все це відбувалось у м.Василівка навпроти ощадкаси. Пристрій, який вони знайшли першим, весь час зберігався в гаражі. Після вибуху, слідчий повідомив, що змісту вибухового пристрою достатньо було щоб підірвати людей. Інколи вони використовували автомобіль в особистих цілях, але з дозволу та в присутності управляючої відділення ОСОБА_8 , та за проханням останньої. Приблизно за тиждень до нового року (2011 року) ОСОБА_8 попросила його відвезти у ремонт її телевізор. Після роботи вони заїхали до неї додому, брат ОСОБА_8 виніс телевізор і вони відвезли його в ремонт, приблизно він був відсутній в автомобілі декілька хвилин. Ще одного разу 25 чи 26 грудня 2010 року, на день створення Ощадбанку, ОСОБА_8 попрохала поїхати до неї додому за посудом для святкування, цього разу він був відсутній приблизно хвилин 40, автомобіль знаходився поза межами його огляду. Окрім нього інкасаторський автомобіль ніхто не використовував (автомобіль ВАЗ 21044, державний номер НОМЕР_5 ), лише в його вихідні міг ним користуватись начальник служби інкасації ОСОБА_45 . В цілях пожежної безпеки автомобілі в гаражі не зачинялись, ключі від автомобілів знаходилися в замку запалювання, ключі від гаража мали, як йому відомо, він та ОСОБА_18 . Гараж зачинявся на навісний замок та клямку. На початку 2011 року (після 6 січня) ОСОБА_18 загубив ключі від гаражу. Стосовно підголівників потерпілий повідомив, що зовнішньо вони не відрізнялися, коли була здійснена їх заміна, він повідомити не може, оскільки не користувався ними. Першим помітив, що підголівники несправні, ОСОБА_18 , і спочатку вони припустили, що пристрій, який вони знайшли в ньому, це підігрів підголівників. Про суму грошових коштів, які мали перевозитись, знала управляюча відділенням ОСОБА_8 , також про це могло бути відомо завідуючій коморі. Інкасаторам сума відома не була. Грошові суми в розмірі близько трьох-чотирьох мільйонів перевозили приблизно раз на місяць, але бувало й більше. У середньому вони перевозили близько мільйона. Серед засобів захисту у інкасаторів є бронежилети і пістолети.

Вказані показання узгоджуються з показаннями ОСОБА_8 від 23 вересня 2011 року, які вона давала у статусі підозрюваної та зазначила, що дійсно в грудні 2010 року, вона просила водія інкасаторського автомобіля ОСОБА_17 відвезти з її дому зламаний телевізор. Коли ОСОБА_17 знаходився в її домі, ОСОБА_7 та ОСОБА_6 встановлювали пристрій в автомобіль інкасаторів. Через кілька днів, на прохання ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , вона ще раз запрошувала ОСОБА_17 до себе додому. Усього вона кілька разів повідомляла ОСОБА_6 і ОСОБА_7 про перевезення великих грошових коштів з м.Запоріжжя, але їй не було відомо, чи здійснювали вони у кожному конкретному випадку якісь дії.

Крім того, ОСОБА_8 пояснила, що у період з 10 вересня 2001 року вона працювала в Василівському відділенні «Ощадбанку». 14 жовтня 2010 року, її було призначено керуючим Василівського відділення «Ощадбанку». Приблизно в 2008 році в відділення прийшов на роботу в якості інженера-програміста ОСОБА_7 , з яким в неї склалися дружні стосунки. У вересні 2010 року ОСОБА_7 звільнили, але вони продовжували спілкуватися. Приблизно в жовтні 2010 року до неї подзвонив ОСОБА_7 і запропонував зустрітися з ним в м. Запоріжжя, на квартирі, яку він разом з ОСОБА_6 орендували. Коли вони зустрілися, то ОСОБА_7 запропонував їй здійснити напад на інкасаторський автомобіль. При цьому ОСОБА_7 знав, що інкасація по даному маршруту перевозить тільки великі суми грошей. ОСОБА_7 цікавили суми в кілька мільйонів гривень. Вона погодилась. В той же день до них прийшов ОСОБА_6 і розповів ОСОБА_8 , що від неї буде потрібно тільки повідомляти про суми грошей, які будуть перевозити інкасатори, і що в розбійному нападі вона безпосередньо участі приймати не буде. ОСОБА_8 дала згоду та після закінчення розмови поїхала додому. В листопаді 2010 року, в м.Василивка, ОСОБА_7 та ОСОБА_6 передали їй мобільний телефон «Нокіа» з сім-карткою «Київстар» для зв`язку з ними. Вона, ОСОБА_7 і ОСОБА_6 ще кілька разів зустрічалися. На зустрічах обговорювався план нападу на інкасаторський автомобіль. Від неї також було потрібно надати запасні ключі від інкасаторського автомобілю, для встановлення пристрою, для зупинки автомобіля, як їй повідомили ОСОБА_7 та ОСОБА_6 . Одного разу ОСОБА_7 попросив її повідомляти їм про перевезення великих сум грошей, коли в бригаді інкасаторів не буде ОСОБА_18 . Це він пояснив дружніми стосунками з сином останнього. Після цієї розмови вона зрозуміла, що при скоєнні нападу на автомобіль інкасаторів, хтось з інкасаторів може постраждати. Після цього вона почала надавати ОСОБА_6 і ОСОБА_7 неправдиву інформацію про суми грошей, що перевозяться. Через деякий час ОСОБА_6 почав підозрювати, що ОСОБА_8 каже їм неправду і став нарікати їй про це, повідомивши, що з нею, або без неї вони здійснять свій план нападу. Останній раз вона надавала інформацію про кошти 06 січня 2011 року. Більше вона їм не дзвонила і позбулася телефону «Нокіа». В той же день, ввечері, на її телефон подзвонив ОСОБА_7 і повідомив, що 07 січня 2011 року їм втрьох необхідно зустрітися в м.Василівка. Коли вони зустрілися в районі футбольного поля в м.Василівка, знаходячись в автомобілі ВАЗ 2108, який належить ОСОБА_6 , останній запитав в неї, чого було два автомобілі. ОСОБА_6 пояснив, що з інкасаторським автомобілем Василівського відділення їхав ще один інкасаторський автомобіль, що належить «Ощадбанку».

Також під час допиту ОСОБА_8 в якості обвинуваченої 25 листопада 2011 року, остання повідомила, що їй було відомо, що інкасатори при перевезенні грошових коштів мають вогнепальну зброю, пістолети «ТТ». У зв`язку з виконанням своїх посадових обов`язків, вона була обізнана, що 06 січня 2011 року інкасатори будуть перевозити в Василівське відділення «Ощадбанку» грошові кошти. Заявка про необхідність перевозки грошових коштів поступає з ранку в день перевезення. З ранку з почти приносили чек. При наявності чека вони робили заявку на грошові кошти, заповнювали необхідний бланк, відправляли його в електронному вигляді в м. Запоріжжя і їхали за грошима. Точної дати вона не пам`ятає, але про перевезення грошей вона знала зранку та подзвонила з телефону, який їй було передано для зв`язку, на записаний номер та повідомила, що в цей день буде здійснено перевезення грошей. Кому конкретно - ОСОБА_7 чи ОСОБА_6 вона про це повідомила, не пам`ятає.

Згідно з висновком судово-психологічної експертизи № 6398/28 від 12 квітня 2012 року, вказані показання ОСОБА_8 давала самостійно, психологічний тиск на неї з боку сторонніх осіб, які брали участь під час проведення слідчої дії, відсутні.

Крім того, вказані показання ОСОБА_8 узгоджуються з її показаннями під час проведення відтворення обстановки та обставин подій 30 вересня 2011 року за участю її захисника адвоката ОСОБА_46 та в присутності понятих, а також 16 січня 2012 року за участю її захисника адвоката ОСОБА_13 та в присутності понятих.

Обвинувачений ОСОБА_7 під час допиту в якості обвинуваченого 16 вересня 2011 року в присутності захисника ОСОБА_47 зазначив, що деякий час він працював в Василівському відділені «Ощадбанку» в якості інженера-програміста. Про це знав ОСОБА_6 . Приблизно в листопаді 2010 року, ОСОБА_6 запропонував йому здійснити напад на інкасаторський автомобіль Василівського відділення «Ощадбанку» з метою заволодіння грошовими коштами. Він був винен ОСОБА_6 гроші і останній сказав, що він таким чином може розрахуватися з боргами, на що він дав свою згоду. ОСОБА_6 попросив його організувати йому зустріч з ОСОБА_8 , так як знав, що він підтримує з останньою добрі, теплі стосунки, на що він також погодився. Десь в середині листопада 2010 року, він запросив до квартири, яку він разом з ОСОБА_6 винаймали в м.Запоріжжя, ОСОБА_8 . В ході розмови ОСОБА_6 повідомив ОСОБА_8 , що він раніше працював в міліції, знає як міліція працює, що їй ніхто не затримає і запропонував здійснити разом з ними напад на інкасаторів. ОСОБА_8 дала згоду. ОСОБА_6 повідомив ОСОБА_8 , що вона повинна буде надавати інформацію про суму грошей, які будуть перевозитися інкасаторами і час перевезення. Він і ОСОБА_6 , знаходячись в м. Запоріжжя, через Інтернет, знайшли схему виготовлення радіокерованого вибухового пристрою. Схема була простою: автомобільна сигналізація любого типу, «серебрянка», селітра, порох з петард, лампочка 1,5 або 3,5 вольта. Зупинившись на цьому пристрої, на ринку по вул.Анголенко в м.Запоріжжя вони придбали «серебрянку» в крафт-пакетах, селітру. Інгредієнти вони підбирали з разрахунку в 400 грамів суміші. Автосігналізацію купляв ОСОБА_7 на авторинку по Оріховській трасі. Таким чином, на виготовлення одного вибухового пристрою було витрачено приблизно 400 гривень. На квартирі вони з ОСОБА_6 почали збирати вибуховий пристрій. Він робив електричне живлення з пальчикових батарейок та «Крони», а також виводив дроти з електричною лампочкою. ОСОБА_6 змішував проміж собою компоненти. Спаяв між собою електричний ланцюг, він з плати автосигналізації вилучив усі непотрібні дроти. До лампочки було припаяно два дроти і розбито скління. Для корпусу вибухового пристрою вибрали пластикову банку з-під шампуню, ємністю 500 грамів. В цю банку ОСОБА_6 помістив заряд пристрою, а потім детонатор, металева колба з порохом від петарди, куди було поміщено лампочку без скла. Цей перший вибуховий пристрій вони для перевірки працездатності підірвали неподалік пам`ятника «Воїнам автомобілістам». Плату від сигналізації відвели в сторону, щоб не пошкодити, та натиснули кнопку пульта. Пристрій спрацював. Вибух був як вибух петарди. Воронки від вибуху не залишилося. Вони з ОСОБА_6 вирішили встановити вибухові пристрої в підголівники інкасаторського автомобілю. З цією метою, вони знову на вул.Анголенко закупила інгредієнти, а ОСОБА_7 придбав на авторинку на Оріховській трасі два підголівники для автомобіля ВАЗ 2114. Колір і візерунок він пам`ятав візуально. В квартирі, яку вони винаймали, виготовили саморобний вибуховий пристрій. Для корпусу пристрою взяли пластикову банку від миючого засобу «Гала» синього кольору, ємністю 500 грамів. Взяв один підголівник, вони його розібрали, вирізав ніши в каркасі та поролоні, помістили туди вибуховий пристрій, і зібрали підголівник. З метою встановлення вибухового пристрою в автомобіль інкасаторів, ОСОБА_6 зателефонував ОСОБА_8 і повідомив, що необхідно встановити в інкасаторський автомобіль пристрій, який зупинить двигун автомобіля. Правду ОСОБА_8 вони не казали. Вони домовилися з ОСОБА_8 про місце і час заміни підголівника. Десь у кінці листопаду 2010 року ОСОБА_8 повідомила, коли вона запросить водія інкасаторської автомашини до себе додому, вони будуть мати змогу замінити підголівник. Він на автомобілі ВАЗ 2108 красного кольору, що належить ОСОБА_6 , разом з останнім приїхали в м. Василівка, до дому ОСОБА_8 . Коли приїхав інкасаторський автомобіль водій ОСОБА_17 пішов до дому ОСОБА_8 , не закривши машину. Вони замінили підголівник на передньому пасажирському сидінні. Коли ОСОБА_17 поїхав, до них вийшла ОСОБА_8 і ОСОБА_6 віддав їй мобільний телефон «Нокіа», який той придбав для зв`язку. Також ОСОБА_8 повідомили, що пристрій встановлено. Приблизно через тиждень, ОСОБА_6 запропонував встановити ще один пристрій. Вони зробили другий пристрій і також за допомогою ОСОБА_8 встановили його на водійське сидіння інкасаторського автомобіля. Далі ОСОБА_6 повідомив, що їм необхідно знайти автомобіль, на якому вони будуть переслідувати інкасаторський автомобіль і запропонував йому здійснити напад на водія таксі і заволодіти автомобілем. Вранці 06.01.2011 року ОСОБА_6 його розбудив і наполіг виключити мобільний телефон. Потім повідомив, що в цей день інкасатори будуть перевозити крупну суму грошей, про це йому повідомила ОСОБА_8 . На автомобілі ВАЗ 2108, вони з ОСОБА_6 разом поїхали у Комунарський район м. Запоріжжя. Приблизно об 11-00 годині 11-30 годині вони побачили автомобіль «Daewoo Lanos» білого кольору з надписами «Транс-таксі». Водій був за кермом. Скло автомобіля було затоноване. Хто з них звертався до водія, він не пам`ятає. Водій був десь 170 см на зріст, худенький, 23-24 роки. ОСОБА_6 кивнув. Він сів на переднє пасажирське сидіння, а ОСОБА_6 на заднє за водієм. Вони сказали водію, щоб той відвіз їх на вул.Дослідну станцію, де відбувається розібрання японських автомобілів. Вони шукали місцевість, де було малолюдно. Коли вони під`їхали, то ОСОБА_6 з заднього сидіння лівою рукою обхопив водія, а правою ножем почав наносити удари водію. Після чого, ОСОБА_6 вийшов з автомобілю, підійшов до водія і забрав мобільні телефони, потім відвів водія до задньої частини автомобіля і закрив його в багажнику. Вони поїхали в сторону пам`ятника «Воїнам автомобілістам». По дорозі він через вікно викинув телефони таксиста, ніж і рацію. Ніж виглядав наступним чином: старий кухонний ніж, довжиною десь 20 см, довжина леза 11-12 см, ширина десь 2 см, без зазублин та узорів. Рукоятка ножа була обмотана ізоляційною стрічкою чорного кольору. ОСОБА_6 сів за кермо таксі. Перед заправкою «Лукойл», що перед пам`ятником «Воїнам автомобілістам», ОСОБА_6 поїхав в сторону лісосмуги і десь через 30 м зупинив автомобіль. Коли вони зупинилися, то відкрили багажник автомобіля, таксист був живий. Вони витягли таксиста з багажника. ОСОБА_6 відвів таксиста в сторону від автомобіля і наказав лягти на землю. Після чого биткою чорного кольору, яка знаходилась в багажнику автомобіля, ОСОБА_6 почав наносити удари по голові таксиста. Коли таксист перестав подавати ознаки життя, вони відтягли тіло таксиста в лісосмугу і закидали гілками. Після чого, на автомобілі таксі, вони виїхали біля пам`ятника «Воїнам автомобілістам» на трасу «Москва-Симфіропіль» та доїхали до повороту в с.Малоекатерінівка, де зупинилися, і почали чекати автомобіль інкасаторів. Коли повз них проїхала інкасаторська машина Василівського відділення, вони почали переслідувати її. Вони побачили, що за ОСОБА_48 інкасаторською машиною їде ще один інкасаторський автомобіль «Ощадбанку» ВАЗ 2114 червоного кольору. Коли вони з ОСОБА_49 переслідували автомобіль інкасаторів, в салоні таксі з`явився запах гарі і двигун почав працювати з перебоями. Вони зупинилися. Коли автомобіль інкасаторів від`їхав на значну відстань, вони в районі с.Григорівка звернули з траси та поїхали в смт.Кушугум, де залишили автомобіль. Попередньо ОСОБА_6 протер салон автомобіля ганчіркою. Після чого він поїхав до м.Запоріжжя. На наступний день вони поїхали в м.Василівка, де повідомили ОСОБА_8 , що з нападом нічого не вийшло.

Зазначені показання повністю узгоджуються з показаннями, які обвинувачений ОСОБА_7 надавав під час проведення відтворення обстановки та обставин подій від 17 вересня 2011 року, у присутності понятих, захисника ОСОБА_47 та за участю спеціаліста.

Відповідно до висновку судово-психологічної експертизи №6397/28 від 29 лютого 2012 року, вказані показання ОСОБА_7 надавав самостійно, психологічний тиск на останнього з боку сторонніх осіб, які брали участь під час проведення слідчої дії, відсутні.

Отже, доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_6 з приводу того, що жодних розмов про вчинення будь-яких злочинів з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у нього не було, повністю спростовуються наведеними вище показаннями як ОСОБА_8 так і ОСОБА_7 .

Під час проведення очної ставки від 06 квітня 2012 року між ОСОБА_7 і ОСОБА_8 остання пояснила, що вони з ОСОБА_7 знайомі з 2007 року, коли останній влаштувався працювати програмістом у Василівське відділення ВАТ «Ощадбанк», де вона вже працювала керівником кредитного відділу. В жовтні 2010 року ОСОБА_7 домовився з нею про зустріч. Коли вона приїхала у м.Запоріжжя, ОСОБА_7 зустрів її на зупинці громадського транспорту «Вулиця Гагаріна», після чого вони направилися до будинку біля ГУМВС області. В квартирі, куди їй привів ОСОБА_7 нікого не було. У розмові ОСОБА_7 запропонував їй скоїти розбійний напад на інкасаторський автомобіль. В цей час до квартири зайшов ОСОБА_6 , який також запропонував її скоїти зазначений напад, а гроші розподілити порівну, на що вона погодилася. Під час цієї слідчої дії ОСОБА_7 підтвердив, що зустрічався з ОСОБА_8 і ОСОБА_6 у вказаній квартирі, однак розмови щодо нападу на інкасаторський автомобіль не було. Також при проведенні зазначеної слідчої дії ОСОБА_8 пояснила, що ОСОБА_7 і ОСОБА_6 , коли встановлювали пристрій до інкасаторського автомобілю приїжджали на автомобілі ВАЗ 2108, вишневого кольору, номер якого вона не пам`ятає, і зупинялися на відстані 100 м від будинку АДРЕСА_5 , на ґрунтовій дорозі. Під час слідчої дії ОСОБА_7 заперечив вказані обставини. Також при проведенні зазначеної слідчої дії ОСОБА_8 пояснила, що дублікат ключів від інкасаторського автомобіля вона передавала ОСОБА_7 в своєму службовому кабінеті, про що вони домовилися раніше по телефону. ОСОБА_7 дзвонив їй на номер НОМЕР_6 . Під час слідчої дії ОСОБА_7 заперечував і ці обставини. Крім того, при проведенні зазначеної слідчої дії ОСОБА_8 і ОСОБА_7 пояснили, що знали про маршрут інкасаторів з м.Запоріжжя у м.Василівка, зокрема, що інкасатори виїжджаючи з м.Запоріжжя через кільце (Космічний мікрорайон) слідують по трасі населених пунктів Приморське, Степногірськ, Кам`янське, Григорівка, а також про те, що інкасатори мають вогнепальну зброю і знаходяться на зміні в бронежилетах.

Свідок ОСОБА_50 в судовому засіданні суду першої інстанції повідомила, що вона мешкає в м.Василівка та товаришувала з матір`ю обвинуваченого ОСОБА_7 06 січня 2011 року, вона приходила до ОСОБА_51 на Вечерю. Дома були вітчим, ОСОБА_52 і молодший брат ОСОБА_53 , як його ім`я, вона не пам`ятає. Вони сиділи в літній кухні. ОСОБА_53 вона не бачила. Зі слів ОСОБА_54 , ОСОБА_55 знаходився в м.Запоріжжя. Вона знала, що ОСОБА_7 працював в «Ощадбанку». Приблизно в березні 2012 року, вона зустріла ОСОБА_56 , яка повідомила їй, що ОСОБА_7 звинувачують у вбивстві таксиста та мінуванні автомобіля інкасаторів і просила, щоб вона підтвердила в міліції, що 06 січня 2011 року, ОСОБА_7 знаходився вдома і вона його бачила, однак вона відмовилась це робити.

Свідок ОСОБА_57 пояснив суду, що в період 2010-2011 року він працював в таксі. З ОСОБА_7 він знайомий, як з клієнтом, який часто користувався його послугами як таксиста. Інколи ОСОБА_7 на його автомобілі їздив з ОСОБА_8 . В м. Запоріжжя він ОСОБА_7 не відвозив. Він не пам`ятає, коли, але до нього звернулася ОСОБА_58 та попросила, щоб він підтвердив слідчому, що напередодні свята він возив ОСОБА_7 у м.Василівка. На що - він відмовився.

Свідок ОСОБА_59 повідомила суду, що допитувала ОСОБА_24 , але точно за яких обставин і у зв`язку з чим проводився допит, та які питання вона задавала, не пам`ятає. Всі питання, які задавались на допиті, та відповіді на них зафіксовані в протоколі допиту в повному обсязі, нарікань з боку ОСОБА_24 стосовно тексту протоколу не було. Також свідок пояснила, що здійснювалась вибірка дзвінків ОСОБА_24 , але які саме там телефони були та дати, не пам`ятає. Висловила припущення, що ОСОБА_24 могла бути викликана на допит в зв`язку з тим, що при перевірці телефонних дзвінків ОСОБА_6 було встановлено, що вона з ним спілкувалась 06 січня 2011 року. Стосовно невідповідності речових доказів, вилучених на місці події і наявних в матеріалах справи, пояснила, що пам`ятає про недопалки (на місці події вилучено 2, а в справі було 5), але щодо футболки та брюк не пригадує. Речові докази нікому не пред`являла, після експертизи вони надходили в запечатаному вигляді та направлялись до камери схову. Після ознайомлення з протоколом допиту ОСОБА_24 , свідок підтвердила, що на допиті ставила останній питання, чи спілкувалася вона 06 січня 2011 року з ОСОБА_6 , на що та відповіла, що спілкувалась і погодилась позичити йому 200,00 гривень, питання чи бачились вони в той день на допиті не ставилось, оскільки допит відбувався у довільній формі, сама ОСОБА_24 не згадувала про те, чи бачилась вона з ОСОБА_6 в той день.

Свідок ОСОБА_60 повідомила в судовому засіданні, що знайома з ОСОБА_6 , оскільки він є чоловіком її подруги. Вона бачила ОСОБА_7 разом з ОСОБА_6 два рази у 2010 році. ОСОБА_8 їй не знайома. По суті справи свідок пояснила, що вранці 06 січня 2011 року їй зателефонував ОСОБА_6 і попросив надати йому у борг 200,00 гривень і допомогти обрати подарунок цивільній дружині, на що вона погодилась. Через декілька годин він їй передзвонив, вони зустрілися і спочатку поїхали на Критий ринок придбати їй харчі, потім в перехід по вул.Пушкіна, де придбали білизну, по дорозі заїжджали в магазин білизни по вул. Сталеварів, це відбувалось приблизно з 12-00 години до 14-00 години. Також свідок пояснила суду, що вони спілкувались родинами, у ОСОБА_61 з ОСОБА_62 є спільна дитина, стосунки у них дружні. Взимку 2012 чи 2013 року, точно не пам`ятає, її викликали на допит в 6-й відділ біля управління архітектури. Проте, слідча занотувала не всі її показання.

Свідок ОСОБА_63 повідомила, що з обвинувачених лише одного разу бачила ОСОБА_64 вдома у своєї доньки ОСОБА_65 (на той час її прізвище було ОСОБА_66 ) на святкуванні дня народження онука, він призвів на неї враження серйозного, доброго хлопця. Також вона пояснила, що у січні 2011 року, приблизно 04 або 05 числа, вона гостювала у доньки, яка на той час проживала на орендованій квартирі по АДРЕСА_7 . Чоловік з сином гостювали в іншому місці по вул. Сталеварів, але увесь час вдень вони перебували усі разом. Вранці 06 січня 2011 року вона перебувала вдома у доньки з нею та її дитиною. Вранці, приблизно о 09-30 годині 10-00 годині донька пішла у магазин за овочами, вона була відсутня тривалий час, приблизно годину-півтори. Чи розповідала донька про те, що зустрічалась з ким-небудь чи ходила по іншим крамницям, не пам`ятає.

Свідок ОСОБА_25 пояснила суду, що з 2007 року по 2009 рік мешкала в цивільному шлюбі з ОСОБА_6 , та вони мають спільну дитину. З обвинуваченими ОСОБА_7 і ОСОБА_8 вона не знайома. Охарактеризувала ОСОБА_6 як дбайливого гарного батька, з яким вони по теперішній час підтримують дружні стосунки, увесь цей час ОСОБА_6 спілкується з дитиною і допомагає їй добровільно. Повідомила суду, що ОСОБА_6 працював оперуповноваженим у Шевенківському райвідділі. В зв`язку необхідністю допомагати і доглядати за нею та за дитиною, оскільки у дитини ускладнення за станом здоров`я, змушений був звільниться. По справі пояснила, що на Різдво, 06 січня 2011 року, можливо ще й 07 січня 2011 року ОСОБА_6 , як завжди приїздив до них привітати сина і її зі святом, сину подарував фотоапарат, а їй комплект спідньої білизни.

Свідок ОСОБА_67 повідомив, що 07 січня 2011 року, на Різдво, близько 10-00 години ранку, вони з сином пішли обходити поле. Напередодні, 06 січня 2011 року, приблизно з обіду до вечора йшов сніг, о котрій годині він завершився, точно сказати не може. Під кінець обходу поля в лісопосадці вони виявили труп людини, а на снігу були сліди «ніби як його тягли». Біля трупу були сліди крові, закривавлена купюра номіналом 10 гривень, які не були засипані снігом. Також біля трупу була бита та хустина на рослинах полині. Через дорогу знаходився чехол від мобільного телефону. Труп і предмети біля трупу не були присипані снігом, оскільки, на його думку, вони потрапили на місце вже після того, як сніг перестав йти. Повернувшись додому, хвилин через 10, вони викликали міліцію.

Допитаний у судовому засіданні експерт ОСОБА_68 повідомив, що 24 липня 2011 року він приймав участь в обшуку будинку обвинуваченого ОСОБА_69 , за адресою: АДРЕСА_2 . Під час обшуку в будинку був присутній власник будинку, хто ще там знаходився він не пам`ятає. Взагалі події, що відбувалися під час обшуку пам`ятає в загальних рисах без подробиць. Пам`ятає, що обшук здійснювався таким чином, що група з власником будинку переходила з однієї кімнати до іншої, де здійснювався обшук. Хто саме і які предмети були вилучені під час обшуку і яким чином здійснювалось фотографування, він не пам`ятає. Стосовно експертизи №11 від 08 лютого 2011 року, яку він проводив, щодо змиву з внутрішньої поверхні скла автомобіля «Daewoo Lanos». зазначив, що не був присутній на вилучені змиву зі скла. Свідок пояснив, що визначення зовнішньої і внутрішньої сторони наскрізного отвору є криміналістичним питанням і встановлюється за характерними трасологічними особливостями. Хімічним способом це визначити можливо за продуктами пострілу, найбільш інформативна частина яких не є органічними продуктами, і пояснив, що він досліджував їх лише частково, досліджував органіку (дифеніламін, сіру), оскільки на момент проведення експертизи не було відповідного спеціального обладнання. Сліди металізації в ході експертизи не досліджувались, оскільки свідок не має відповідного допуску. Досліджуваний ним продукт дифеніламін це рідкісна в природі речовина, яка може зустрічатись на руках людей, що палять та входить до складу пороху в якості стабілізатора, і припустив, що він може входити до складу петард. Стосовно експертизи №334 від 05 квітня 2012 року, на вирішення якої ставилось питання щодо наявності вибухових часток на об`єктах, що надані на дослідження та можливості їх входження до саморобних вибухових приладів, пояснив наступне. За результатами дослідження було встановлено, що на досліджуваних предметах були знайдені мілкоподріблені однорідні аморфні частинки срібного кольору без сторонніх включень і забруднень. Додатково пояснив, що в такому стані, тобто без домішок, досліджувані предмети могли зберегтись протягом 13 місяців у випадку збереження їх в запакованому стані та малоймовірним є збереження однорідності у випадку їх перебування на відкритому просторі. Стосовно комплексної експертизи № 15 від 21 квітня 2011 року пояснив, що в цій експертизі він приймав участь в частині дослідження вибухових частин та продуктів пострілів, а саме речовин, що являють собою мілкоподрібнені неоднорідні аморфні речовини сріблястого кольору з включенням кристалічної речовини білого кольору та аморфної речовини жовтого кольору. Об`єкти з металевим блиском представляють собою частки невизначеної форми з металевим блиском, розмір переважної фракції складає 3-9 мкм, присутні частки розміром від менше ніж 1 мікрон до 18 мікрон. Дослідження проводилось за гранулометричним складом, а саме: речовини розділяються на декілька груп за розміром. Також пояснив, що як на час дослідження так і на теперішній час відсутня чітка методика розділення речовин за розмірами, при дослідженнях розділення здійснюється візуальною. Цей параметр має малоінформативний характер. Стосовно експертизи № 181 від 26 серпня 2011 року пояснив, що на експертизу було представлено 5 поліетиленових крафт-пакетів з порошкообразною речовиною сірого кольору, що були вилучені 08 липня 2011 року в ході проведення обшуку, за адресою: АДРЕСА_1 , та об`єкти знайдені в ході огляду місця пригоди від 24 березня 2011 року, проведеного за адресою АДРЕСА_8 , та знаходились на дослідженні НДЄКЦ при ГУМВС України в Запорізькій області. На дослідження було поставлене питання «Чи мають представлені на дослідження речовини загальну родову та видову приналежність з об`єктами, знайденими в ході огляду місця події від 24 березня 2011 року, який проводився за адресою: Запорізька область, м.Василівка, вул.Театральна, 12». У результаті дослідження було встановлено, що об`єкти представляють собою частки невизначеної форми з металевим блиском, розмір переважної фракції складає відповідно 16-24 мкм, присутні частки розмірами від менше 1 мікрона до 80 мікронів і зроблено висновок, що відповісти на питання, що ставилось на вирішення експертизи не представляється можливим. Стосовно експертизи № 93 від 29 квітня 2011 року пояснив наступне. На дослідження експертизи був наданий об`єкт, що представляє собою частки невизначеної форми з металевим блиском розміром переважної фракції 8-40 мкм з присутніми частками розмірами від менше ніж 1 мікрон до 80 мікрон. Ця речовина срібного кольору знаходилась в банці з-під миючого засобу «Gala». Вона порівнювалась з 5 поліетиленових крафт-пакетами з порошкообразною речовиною сірого кольору.

Крім того, в судовому засіданні був допитаний свідок ОСОБА_70 , який надав пояснення з приводу того, що до нього підійшов ОСОБА_71 , прізвище якого він не пам`ятає, який працює водієм машини ощадкаси і якого він знає, оскільки у них службові гаражі, та продемонстрував два проводки, які стирчали з підголівника. Ще там був тумблер та якась ємність чимось залита, походження якої вони не зрозуміли, розміром приблизно 7-8 см, діаметром близько 4 см, можливо металева. Всі ці предмети було з`єднані разом. Пояснив, що вони подумали, що це підігрів для підголівників в автомобілі п`ятої чи сьомої моделі, точно не пам`ятає. Те, що це може бути вибуховий пристрій, йому на гадку не спало. Про те, чи знаходилося щось в другому підголівнику, він не пам`ятає.

Свідок ОСОБА_26 пояснив, що на той час приймав участь у розкритті злочинів, які спочатку були порушені за фактом виявлення трупа ОСОБА_16 і фактом замаху на життя ОСОБА_17 , мінуванням інкасаторського автомобіля. У процесі розслідування вказаних справ ними було отримано лист від Науково-дослідного інституту, в якому зазначалось, що в рамкам молекулярно-генетичної експертизи було виявлено ДНК профіль на скрутках дротів, ізоляційній стрічці та перемикачі, знайдених в інкасаторській машині, який належав невідомій особі. Генетичною експертизою недопалків, знайдених в машині, на якій працював ОСОБА_16 , виявлені ДНК профілі 2-х невстановлених осіб. Зазначені ДНК з недопалків і з предметів з інкасаторської машини співпадали. В зв`язку з цим, у слідства виникла версія, що можливо водія було вбито, щоб на його автомобілі здійснити напад на інкасаторську машину. Зазначені справи були поєднані. Експертизами по справі було встановлено, що ізоляційна стрічка, виявлена в машині ОСОБА_16 , та ізоляційна стрічка, виявлена в інкасаторській машині, мають родову приналежність та могли бути раніше одним цілим. Крім того, маркування на проводах вказувало на те, що такі проводки використовуються в системному блоці ПК. У зв`язку з висновками експертизи, перевірялись усі працівники банку, в тому числі і колишні. Таким чином, слідство вийшло на ОСОБА_7 , який раніше працював програмістом у банку, мав дружні стосунки з інкасаторами і досвід роботи з пайками і електронним обладнанням. У ОСОБА_7 були взяті зразки ДНК профілю, і в результаті експертизи встановлено, що вони співпадають з ДНК профілями на ізоляційній стрічці, дротах з машини інкасаторів та недопалками сигарет, вилучених в машині ОСОБА_16 . У ході проведення слідчих дій встановлено зв`язок ОСОБА_7 з ОСОБА_6 , за результатами експертизи ДНК профілю якого встановлено, що він співпадає з ДНК профілем одного з недопалку з машини ОСОБА_16 . Після цього ОСОБА_7 і ОСОБА_6 було пред`явлено обвинувачення і обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Оскільки для здійснення такого злочину як напад на інкасаторів необхідно бути обізнаним про суми та дати перевезення грошових коштів, а саме, що шостого січня перевозились кошти в розмірі більше трьох з половиною мільйонів гривен, слідством проводились дії щодо виявлення інформатора. З моніторингу дзвінків ОСОБА_7 вбачалось, що він достатньо часто спілкувався з ОСОБА_8 , яка на той час обіймала посаду керівника відділення, на інкасаторів якого було здійснено замах. Крім того, на той час ОСОБА_7 вже надав явку з повинною, в якій зазначив про те, яким чином було здійснено злочин, в тому числі за участі ОСОБА_8 . В подальшому всі слідчі дії та експертизи по справі підтвердили обставини злочину і причетність зазначених осіб до нього. Також він зазначив, що в ході слідчих дій приймав участь в обшуку будинків ОСОБА_6 і ОСОБА_7 , але подробиць обшуку не пам`ятає, обшуки проводились у відповідності до інструкції, всі предмети, що вилучались пред`являлись до огляду всім учасникам слідчої дії. Стосовно оформлення протоколу огляду диску зі зйомкою руху автомобіля ОСОБА_16 пояснив, що диск оглядався і протокол складався у присутності понятих з фіксацією часу руху автомобіля, що відповідав часу на диску. Хронометраж руху ОСОБА_16 складався на підставі матеріалів кримінальної справи, проведених слідчих дій і пояснень свідків, можливо ще за допомогою бази, доступ до якої він мав на той час. Щодо речових доказів у справі пояснив, що за протоколом виїмки з місця події зазначена футболка чорного кольору, але на справді в матеріалах кримінальної справи були чорні брюки з відрізаною штаниною, яка, за матеріалами справи, була знайдена в машині ОСОБА_16 . Особисто участі у виїмці він не приймав. Щодо порядку залучення до слідчих дій понятих він пояснив, що залучалися особи, які на момент таких дій мали можливість взяти в них участь, в тому числі студенти, які проходять практику. Щодо понятих Черевань та ОСОБА_72 зазначив, що особисто знайомий з ними, іноді підтримує стосунки, але залучення їх до слідчих дій не заборонено законом, оскільки вони не є родичами обвинувачених, працівника міліції і досягли 18-річного віку. Стосовно допиту обвинуваченої ОСОБА_73 та пред`явлення їй запису цієї слідчої дії, свідок пояснив, що допит проводив не він, але пред`явлення запису здійснював він. Стосовно можливості пред`явлення 3-годинного запису протягом 45 хвилин зазначив, що це можливо, якщо пред`явлення здійснювати фрагментально, про що має бути відповідна примітка в протоколі. Чому в протоколі про це не зазначено, пояснити не зміг.

Свідок ОСОБА_74 пояснив суду, що в січні 2011 року інкасаторський автомобіль був на маршруті, йому подзвонив ОСОБА_43 (начальник служби безпеки) і повідомив, що в автомобілі знайшли вибуховий пристрій. Після того як машина повернулася, викликали міліцію, яка забрала цей автомобіль, і більше доступу до неї вони не мали. Також свідок зазначив, що ще у листопаді 2010 року інкасатори ОСОБА_17 , ОСОБА_18 і ОСОБА_19 повідомили йому, що вони знайшли в інкасаторському автомобілю вибуховий пристрій, потім сказали, що це начебто був підігрів підголівників, який вони розібрали і залишили біля обласного відділення банку. Особисто свідок цей пристрій не бачив, в службу безпеки про даний випадок не повідомляв, оскільки сам пристрій інкасатори викинули, якщо щось і залишилось, йому вони не показували. Стосовно порядку збереження автомобілів пояснив, що інкасаторські автомобілі зберігались у гаражі, що знаходиться на території Василівської прокуратури. На дверях гаражу було 2 замки, а саме: один навісний і один врізний, він особисто відкривав гараж відкруткою. Ключі від гаражу знаходились у інкасаторів та дублікат у керуючої відділенням. Як автомобілі, так і гараж не були обладнані системою сигналізації. Автомобілі зазвичай використовувались за призначенням, інколи їх використовували в робочих цілях працівники банку (не для інкасації), щодо використання їх в особистих цілях свідку нічого не відомо.

Свідок ОСОБА_75 пояснив суду, що у січні 2011 року працював на маршрутному таксі. Узимку вранці, років 5 тому він вийшов з його двору, за адресою: АДРЕСА_6 , бачив людей і автомобіль біля рову. Автомобіль білого кольору марки «Daewoo Lanos» з написом «Таксі». Біля автомобіля він бачив проводки, що висіли від плафону, були якісь сумки з речами, якими-саме не пам`ятає, на килимку стояла баклажка ніби з бензином, недопалки сигарет 2-3 шт, біля бардачка були розкидані візитки, тхнуло бензином. Будь-яких пошкоджень на автомобілі свідок не помітив, зазначив лише, що був відкол на склі, як від пулі, але де саме він не пам`ятає. Свідок пояснив, що оскільки він був найближче до слідчих, він нібито щось підписував. Через деякій достатньо тривалий час після цих подій його допитувала слідча, якій він розповів вищезазначене, оскільки на той час він більшого не пам`ятав.

Свідок ОСОБА_76 пояснила, що вночі з 06 січня 2011 року на 07 січня 2011 року, приблизно о 01-00 годині 01-30 годині їх з чоловіком розбудив достатньо тривалий лай собаки. Вони з чоловіком ОСОБА_77 вийшли на двір і побачили, що за двором приблизно у 20-30 метрах від забору стояв білий Ланос, біля автомобіля нікого не бачили, вони заспокоїли собаку та повернулись у будинок. Коли приїхали з ринку близько 13-00 годині 14-00 годині побачили, що біля машини знаходяться сусіди, міліція. Особисто до машини не підходила.

Свідок ОСОБА_78 пояснив суду, в ніч з 06 січня 2011 року на 07 січня 2011 року, приблизно о 01-00 годині 02-00 годині його розбудив достатньо тривалий лай собаки. Він вийшов і помітив автомобіль «Daewoo Lanos». На ранок приблизно о 07-30 годині, коли він їхав на ринок цей автомобіль стояв. Повернувшись з ринку близько 13-00 години 13-30 години біля автомобіля були люди. Приблизно о 15-00 годині працівники міліції попросили його бути понятим. Підійшовши до машини, він відчув різкий запах бензину, автомобіль був залитий бензином, салон був мокрий, бачив 1,5-л чи 2-л баклажку, проводки, які на думку свідка були проводами від шашки таксі. Також бачив якийсь старий пакет та речі. Особисто свідок в машині не бачив шапок-масок, але слідчі, які приходили до нього наступного дня сказали, що вони знаходились в машині. Другим понятим був ОСОБА_79 .

Свідок ОСОБА_80 повідомив суду, що в 2011 році працював оперуповноваженим ГУМВД України в Запорізькій області. ОСОБА_7 в усній бесіді з ним виявив бажання надати явку з повинною. Він приймав участь при відбиранні явки з повинною у ОСОБА_7 і в якості конвоїра при відтворенні обставин подій.

Експерти: ОСОБА_81 , ОСОБА_82 , ОСОБА_83 , ОСОБА_84 , допитані в судовому засіданні, повідомили обставини проведених ними експертиз. Будь-яких порушень під час проведення зазначених експертиз, з наданих ними показань не вбачається.

Свідки ОСОБА_85 та ОСОБА_86 зазначили, що до ОСОБА_7 засоби фізичного та морального впливу співробітниками міліції не застосовувались.

Свідок ОСОБА_87 пояснив суду, що в 2011 році, він працював в вибухо-експертному відділі ЕКЦ при УВС України в Запорізькій області експертом. Приблизно 5 років тому (вже було тепло) він разом з групою вибухотехників виїздив в м.Василівка на знешкодження вибухового пристрою. Коли вони приїхали в м.Василівка, то побачили, що в багажнику автомобіля, на його думку ВАЗ 2109, знаходяться вибухові пристрої. Згідно з нормативною документацією вибухотехників, він провів огляд та знешкодження вибухових пристроїв, та після знешкодження, разом з іншими вибухотехніками, збирав залишки речовини та фрагменти пристроїв, дроти, уламки та інші фрагменти, для проведення експертизи. Вибухових пристроїв було два. Один пристрій був в зборі, від другого були від`єднанні елементи живлення. Один пристрій, який був в зборі та за виглядом дієздатним, згідно з інструкцією, він знешкодив за допомогою гідродинамічного руйнівника, розташувавши пристрій в вибухозахисному контейнері. На його погляд, цей пристрій по силі вибуху, можливо прирівняти до 200 г в тротиловому еквіваленті. Якби цей вибуховий пристрій спрацював в запертому просторі, то сила вибуху збільшився б вдвічі. Якби цей пристрій вибухнув в районі шиї людини, то це могло б призвести до її смерті. Він точно не пам`ятає, але другий вибуховий пристрій, на його думку, не знешкоджувався. Від нього було знешкоджено тільки детонатор. Всі його дії були зафіксовані в протоколах і на фото. Детонатори з себе були дві алюмінієві ємкості, обмотані ізолентою. Після оголошення протоколу його допиту від 12 квітня 2011 року, свідок підтвердив свої показання, надані під час досудового розслідування, а саме, що 24 березня 2011 року, в складі вибухово-технічної групи він виїхав в АДРЕСА_8 , по повідомленню, що в інкасаторському автомобілі в підголівниках сидінь ВАЗ 211440 знайдено вибуховий пристрій. Прибувши на місце, він згідно з наказом МВС №415, в багажнику інкасаторського автомобіля візуально оглянув два вибухових пристрої і прийняв рішення про знешкодження пристроїв гідродинамічним ударом. Пристрої були перенесені в місце знешкодження та знешкоджені. За насадами цього складено акт №18/409 від 24 березня 2011 року. Другий пристрій було прийнято рішення знешкодити шляхом під`єднання проводів та подачі струму з допомогою підривної машини. Пристрій не здетонував. Цей пристрій було знешкоджено за допомогою промислового детонатору. Після чого, в міста вибуху було вилучено усі залишки знешкоджених вибухових пристроїв. Вибуховий пристрій №1 виявляв собою полімерну ємність з написом «Гала лаванда», верхня частина замотана ізоляційною стрічкою чорного кольору, та із неї виходили електричні дроти у вигляді електричного ланцюга, елементи живлення типу «Крона» та «АА», змотані стрічкою чорного кольору, та електрона плата, обмотана ізоляційною стрічкою чорного кольору. Пристрій №2 складався з металевої ємності світло-сірого кольору, з однієї сторони приплюснуто механічним способом, з якої виходили багатожильні електричні дроти, елементи живлення типу «Крона» та «АА» обмотані ізоляційною стрічною чорного кольору.

Свідок ОСОБА_88 пояснив суду, що в 2011 році, він працював старшим експертом-кріміналистом НДЕКЦ. 07 січня 2011 року в якості спеціаліста він приймав участь в огляді автомобіля «Daewoo Lanos», який знаходився біля газоросподільничої колонки в смт.Кушугум. Було холодно. Біля автомобілю стояли троє чоловіків. Вони назвалися товаришами по роботі водія автомобіля ДЕУ. Також вони пояснили, що водій не виходив на зв`язок і вони знайшли автомобіль, і викликали міліцію. Вони проводили огляд автомобіля. Він також проводив фотозйомку. Протокол огляду місця події вів слідчий. Салон автомобіля було залито бензином. Також в салоні автомобіля був сильний запах бензину та йому стало погано. В салоні також була кров. Де вона знаходилася, він не пам`ятає. Від плафону салону до заднього сидіння, або до полу, він точно не пам`ятає, звисали дроти, на кінці яких була лампочка, скло якої було розбито. Ці дроти було з`єднано з дротами плафону шляхом скрутки. Яким чином він від`єднував дроти, він не пам`ятає. На полу, біля передніх сидінь знаходилися недопалки сигарет. Недопалків було два біля водійського сидіння, які він вилучив в один пакунок, та два біля пасажирського, які він вилучив в другий пакунок. Всі пакунки були підписані ним, слідчим і понятими, а також вписані в протокол огляду місця події. Після огляду фототаблиці до огляду місця події від 07 січня 2011 року він підтвердив, що на пакунках вилучених недопалків цигарок стоїть його підпис. Взагалі було чотири недопалки сигарет. Вилучення недопалків він робив в окремих гумових рукавичках, з допомогою пінцетів. Між передніми сидіннями, в підлокітнику виблискувала якась рідина. Коли він її понюхав, виявилося, що це бензин. На задньому сидінні були розкидані якісь речі, які саме, він не пам`ятає. Всі предмети, які вилучалися з місця огляду автомобіля, було вписано до протоколу. Як транспортувався автомобіль з смт.Кушугум в Запорізькій РВ, він не знає. Також він приймав участь в додатковому огляді автомобіля ДЕУ у дворі Запорізького РВ, де оглядали спідометр автомобіля та кількість пального в паливному баку. Чи вилучалися якісь речі при цьому огляді, окрім пального, він не пам`ятає. При огляді місця події автомобіля ДЕУ в смт.Кушугум 07 січня 2011 року ним було використано 7 чи 8 пар гумових рукавичок. При огляді він користувався двома пінцетами. Усі ці міри застереження він використовував, щоб не нашкодити речовим доказам. Після огляду багатожильних дротів, штекеру і лампочки, він підтвердив, що впізнає ці предмети як ті, що були наявні при огляді автомобіля ДЕУ 07 січня 2011 року, і саме вони були закріплені до плафону освітлення салону, і на другому кінці дротів було закріплено лампочку без скла. Щодо відколу на передньому вітровому склі, він пояснив, що таке пошкодження могло бути нанесене будь-яким предметом.

Переважна більшість зазначених показань потерпілих та свідків узгоджуються між собою та з письмовими доказами, наявними в матеріалах кримінального провадження та дослідженими судом під час розгляду провадження, а саме:

протоколом огляду місця події від 07 січня 2011 року з фототаблицями до нього (т.3 а.с. 94-120), відповідно до якого, проведено огляд ділянки місцевості неподалік с. Балабино Запорізького району Запорізької області на відстані приблизно 450 м від вул. Української с.Балабино в сторону шосе «Харків-Сімферополь», в ході якого від посилкової дороги на відстані 12 м вправо вглиб лісопосадки під гілкою дерева без листви виявлено труп чоловіка. В ході даної слідчої дії виявлено і вилучено: об`єкт №1 сліди РБК з посилкової дороги з лівої обочини з снігу, від об`єкту № 1 в бік трупа видимі сліди волочіння трупа; об`єкт № 2 візитні картки на відстані 50 см від об`єкта №3 та на відстані 1,5 м від краю дороги; об`єкт № 3 сліди РБК з фрагмента каміння, вилучені на марлевий тампон на відстані 30 см в напрямку дороги; об`єкт № 4 гілка зі слідами РБК, РБК вилучений на марлевий тампон з землі на відстані 1,5 м від об`єкту №5 на снігу, в напрямку дороги; об`єкт №5 фрагменти рослин зі слідами волочіння на відстані 4 м від об`єкту №6 по направленню до посилкової дороги на снігу; об`єкт № 6 футболка чорного кольору на відстані 10 см від об`єкту №7 в тому ж напрямку; об`єкт № 7 слід взуття не маючий чітких меж на відстані 40 см від об`єкту №8 в напрямку дороги між с.Балабино Запорізького району Запорізької області та шосе «Харків-Сімферополь»; об`єкт № 8 купюра номіналом 10 гривень ЕД 7815972 на відстані 3,5 м в напрямку посилкової дороги на снігу зі слідами РБК; об`єкт № 9 гіпсовий зліпок зі сліду взуття; об`єкт № 11 біта з нашаруванням РБК вилучена на відстані 2 м від лівої руки трупа; одорологічний слід з біти; об`єкт №12, 13 2 гіпсових зліпка з фрагментів перший фрагмент сліду взуття на відстані 1 м від біти в сторону посилкової дороги, другий фрагмент сліду взуття на відстані 30 см в сторону посилкової дороги, від нього на відстані 3 м в напрямку електроопори №122-фрагмент сліду взуття; 2 чохли до мобільних телефонів (шкіряний та ганчір`яний чорного кольору) в районі електроопори №122 на відстані 10 м від краю посилкової дороги на землі; хустка носова зі слідами РБК по посилковій дорозі в протилежному напрямку від вул.Української на відстані 250 м, праворуч від краю дороги на відстані 30 см. На відстані 4 м від хустки далі по дорозі сліди автомобіля, які ведуть в поле у напрямку шосе «Харків-Сімферополь» та назад (розворот), дана ділянка догори знаходиться в районі електроопори №119; мішок капроновий зі слідами РБК; мікрочастки з долоні рук; зміст карманів трупа: 2 сім-карти «Київстар», фрагмент аркуша зошита з телефонами і іменами, картка для банкомата пластикова на ім`я ОСОБА_89 ;

протоколом огляду місця події від 07 січня 2011 року з фототаблицями до нього (том 3 а.с.125-139) відповідно до якого проведено огляд автомобіля «Daewoo Lanos» білого кольору, державний номер НОМЕР_3 , розташований на узбіччі дороги на відстані 35 м від будинку №197 по вул.Леваневського в смт.Кушугум Запорізького району Запорізької області, в бік р.Дніпро та на відстані 20 м від будинку №158 по вул. Леваневського в бік вул. Тельмана в смт. Кушугум. В ході проведення огляду вилучено: пластикові дисконтні картки «Транс таксі» в кількості 12 шт.; скрутки дротів від плафона освітлення салону автомобіля; дві пластикові пляшки ємкістю 1,5 л (з речовиною ГСМ) та 2 л; моток клейкої стрічки «скотч»; подушка сірого кольору, верхня частина якої позначена літерою «В» (з поверхні водійського сидіння); дзеркало заднього виду, брелок у вигляді боксерських рукавичок, брелок у вигляді м`якої іграшки, кришка блоку запобіжників; ключ замка запалювання з металевим брелком (вилучені із замка запалювання автомобіля); зріз дроту зі штекером з радіостанції; трикотажна шапка чорного кольору (вилучена з поверхні килимка біля водійського сидіння автомобіля); мікрочастки з переднього водійського і пасажирського сидінь; два недопалки цигарок (вилучені з килимків водійського і переднього пасажирського місця); чохол з рульового колеса; резиновий килимок зі слідами РБК (вилучений з багажного відділення автомобіля); поліетиленовий пакет з побутовими речами (з багажного відділення); поліетиленовий пакет з носильними речами (дві куртки чорного кольору) (з багажного відділення); дві подушки зеленого і чорного кольору (з багажного відділення); поліетиленова сумка (з салону автомобіля); подушка коричневого кольору (з заднього сидіння автомобіля). На кришці багажного відділення з внутрішньої сторони, в районі правого нижнього кута є нашарування речовини красно-бурого кольору, у вигляді потьока;

додатковим протоколом огляду місця події від 08 січня 2011 року з фототаблицями до нього (том 3 а.с.142-151), відповідно до якого було проведено огляд автомобіля «Daewoo Lanos» білого кольору, державний номер НОМЕР_3 , та виявлено і вилучено, зокрема: недопалок сигарети з гумового килимка з-під переднього пасажирського сидіння; змиви виявлені та вилучені три сліди рук з внутрішньої поверхні кришки багажника в районі правого сигналу «стоп», а також були виявлені зовнішні пошкодження автомобіля, зокрема, під правою задньою фарою вм`ятина розміром 10х15 см з відшаруванням фарбувального покриття та нашаруванням речовини коричневого кольору;

протоколом огляду місця події від 07 січня 2011 року з фототаблицями до нього (том 3 а.с.154-168), згідно з яким проведено огляд місця події ділянки проїзної частини «Опитна станція», розташованої на відстані 600 м від воріт промислового підприємства «ОБЛПЛЕМ», в ході якого виявлені та вилучені: мобільний телефон «Nokia 1280» imei НОМЕР_7 , в корпусі чорного кольору; мобільний телефон «Samsung-SGH-B-139» № НОМЕР_8 , в корпусі чорного кольору; біля правої обочини, по ходу руху в бік підприємства «ОБЛПЛЕМ» відбитки покришок коліс автомобіля;

протоколом огляду від 08 січня 2011 року з фототаблицями до нього (том 3 а.с.169-178), відповідно до якого здійснено огляд трупа чоловічої статі з видимими тілесними ушкодженнями в лівій потиличній області, грудної клітини, долоній поверхні правої кисті, у правій реберної дузі, в області лівого колінного суглоба з ушкодженням у вигляді 2 отворів. Безпосередньою причиною смерті виявилося одиночне колото-різане проникаюче ушкодження лівої передньої поверхні грудної клітини з пораненням грудного відділу аорти з послідуючою крововтратою;

протоколом огляду місця події від 24 березня 2011 року з фототаблицями до нього (том 3 а.с.181-204), згідно з яким проведено огляд ділянки місцевості в м. Василівка, між вул. Театральна, 12, і вул. Чекистів, 5, де було розташовано автомобіль «ВАЗ 211440», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , в ході якого було вилучено: з багажнику автомобіля два фрагменти ізоляційної стрічки, клема з ізоляційною стрічкою; з бардачку салону портмоне, водійське посвідчення, талон попередження, банківська картка на ім`я ОСОБА_17 ; сервісну книгу на автомобіль, скальпель; біля стіни дому №5 по вул. Чекистів речовину сріблясто-сірого кольору з групи об`єктів №4, фрагменти сріблясто-сірого кольору, схожі на метал, зібрані з вибухової захисної конструкції, з групи об`єктів №7, елементи живлення, дроти, електроні плати, елементи металу, з групи об`єктів №№5, 6, фрагменти полімеру з накладенням речовини сріблястого кольору, дроти, елементи живлення, електричний вимикач, з групи об`єктів № 3; з салону автомобіля підголівник водійського сидіння, об`єкт №1; підголівник пасажирського сидіння, об`єкт №2; автомобіль ВАЗ 211440 державний реєстраційний номер НОМЕР_1 ;

актом № 18 про знешкодження, зруйнування, розрядження вибухового пристрою, вибухонебезпечних компонентів, засобів підриву від 24 березня 2011 року (том 3 а.с.206), згідно з яким проведено знешкодження саморобного вибухового пристрою в кількості двох одиниць, способом руйнування з допомогою гідро-динамичного руйнівника та шляхом передачі детонації через вплив (повітряну середу) від ЕДП, які були розташовані в багажнику автомобіля ВАЗ 211440 державний реєстраційний номер НОМЕР_1 ;

актом перевірки об`єкту на наявність вибухонебезпечних предметів від 24 березня 2011 року (том 3 а.с.207), згідно з яким оглянуто автомобіль ВАЗ 211440 державний реєстраційний номер НОМЕР_1 ;

протоколом огляду місця події від 24 березня 2011 року з фототаблицями до нього (том 3 а.с.208-213), відповідно до якого проведено огляд гаражу, розташованого в АДРЕСА_9 , в ході якого було виявлено і вилучено: пристрій з дротів, мікросхем з ізоляційною стрічкою, фрагмент дроту зеленого кольору з діжки, один фрагмент дроту зеленого кольору біля діжки, два фрагменти дроту жовтого кольору, навісний металевий замок з ключем;

протоколом огляду місця події від 03 грудня 2011 року з фототаблицями до нього (том 8 а.с.192-201), відповідно до якого, проведено огляд ділянки місцевості, розташованої навпроти електроопір №6 і 7, розташованих навпроти автодороги, що з`єднує автодорогу, яка веде з виїзду з м. Запоріжжя до пам`ятника «Воїнам Автомобілістам» на трасі «Москва-Сімферополь» і с. Балабіно Запорізького району Запорізької області, і зафіксовано вигляд вказаної ділянки. В ході даної слідчої дії виявлено і вилучено металевий фрагмент сріблястого кольору неправильної форми, що знаходився на ділянці між електроопорами №6 і 7 на відстані 1 м від асфальтового покриття лівого краю проїзної частини, в сухій траві; фрагмент електричного дроту в ізоляції білого кольору, довжиною 14,5 м, зі слідами пайки по краях, що знаходився на землі на відстані від 10 см, в сторону поля, від вищезазначеного металічного фрагменту; групу із 6 електричних проводів в ізоляції сірого кольору, один з яких в ізоляції червоного кольору, припаяних до контактних груп, що знаходилися на землі, в траві, на відстані 50 см від краю проїзної частини і на відстані 50 см від зазначених вище об`єктів; фрагмент полімеру сірого кольору неправильної форми зі слідами речовини сірого кольору і ґрунту, що знаходився в безпосередній близькості від проводів;

протоколом огляду місця події від 09 травня 2012 року з фототаблицями до нього (том 13 а.с.114-120), згідно з яким, здійснено огляд жилої двокімнатної квартири АДРЕСА_4 , розташованої на 5 поверсі цегляного жилого будинку;

протоколом обшуку від 04 липня 2011 року з фототаблицями до нього (том 8 а.с.133-165), відповідно до якого, проведено обшук за адресою: АДРЕСА_2 , в ході якого виявлено і вилучено в гаражі фрагмент паперу білого кольору зі слідами розриву і з таблицею, друкованого тексту, лампочку 16 ампер х 13,5 В, електричний паяльник з дерев`яної рукояткою і проводом жовтого кольору і слідами припою на кінці жала паяльника, блок живлення від комп`ютера з відгалуженням проводів різних кольорів, на кожному з яких є маркування, а також з ізоляційною стрічкою чорного кольору на одному з штекерів блоку, жорсткий диск комп`ютерний, серійний номер 36V3М63В, автомобільний динамік «BOSCH» з ізоляційною стрічкою чорного кольору, пристрій, що за зовнішнім виглядом нагадує датчик удару від автомобільної сигналізації з проводами синього, червоного і чорного кольорів, на яких є маркування, а також пластиковий роз`їм білого кольору, з підвіконня закладеного вікна будинку зв`язку проводів червоного (з якого зроблений зріз з фрагментами ізоляційної стрічки чорного кольору) і чорного кольорів, в зальної кімнаті житлового будинку системний комп`ютерний блок сірого кольору без бічної кришки і жорсткого диску, а також комп`ютерний жорсткий диск, серійний номер WMAD 95918586, елемент живлення типу «АА» марки «SONY», а також пластикові картку з-під сім-карти «Лайф», № НОМЕР_9 , без сім-карти, в кімнаті, розташованій прямо від входу в зальну кімнату посадову інструкцію інженера-програміста ВАТ «Ощадбанк» на ім`я ОСОБА_7 на 2 аркушах, в кімнаті, розташованій зліва від входу в зальну кімнату мобільний телефон «Самсунг» SGH-Е770, в корпусі чорного кольору, імей НОМЕР_10 , без сім-карти, сумку з дисками для лазерних систем в кількості 18 штук, подвійний аркуш із зошита в клітинку з рукописними записами, додаткову угоду до договору №00000922 від 14 квітня 2011 року, візитну картку «Автомагнітоли, автосигналізації» синього кольору, ключ від замка запалювання автомобіля «Dewoo» з брелоком автосигналізації чорного кольору, карту пам`яті «SanDisk 64 МВ», синього кольору, пластикову коробку з-під сім-карти «Лайф» № НОМЕР_11 з пластиковою карткою без сім-карти, пластикову коробку з-під сім-карти «Лайф» № НОМЕР_12 з пластиковою карткою без сім-карти, сім-карту «Utel» № НОМЕР_13 , брелок від автомобільної сигналізації в розібраному стані електронна плата, дві пластикові кришки, гумові кнопки і елемент живлення 27 А-VA23GA-MS21 / MN21, мобільний телефон «Нокіа 3310» без кришок корпусу, кнопок, акумуляторної батареї, імей НОМЕР_14 , елемент живлення типу «АА» марки «DURACELL», скляну банку об`ємом 125 г з етикеткою синього кольору «Аляска» та металевої кришкою з шматками твердої речовини коричневого кольору, жорсткий диск з ноутбука «HITACHI», серійний номер WGH6ZM8C, комп`ютерний електрокабель з штекером і виделкою, а також фрагмент ізоляційної стрічки чорного кольору, копію паспорта на ім`я ОСОБА_7 , керівництво по використанню банкомату в м`якій палітурці, службову характеристику з військової частини НОМЕР_15 на ім`я ОСОБА_7 , медичну характеристику з військової частини НОМЕР_15 на ім`я ОСОБА_7 , стартовий пакет «dyuice» без сім-карти № НОМЕР_16 , інструкцію до автомобільної сигналізації «Pantera XS-3300», диски для лазерних систем зчитування в кількості 44 штуки, комп`ютерний системний блок без бічної кришки з жорстким диском, в кімнаті, розташованій праворуч від входу в зальну кімнату флеш-накопичувач «Transcend», обсягом 8 GB, в приміщенні літньої кухні електричний паяльник зі слідами припою на жалі, плоску металеву банку з написом «Каніфоль соснова», фрагмент ізоляційної стрічки чорного кольору з холодильника, флеш-накопичувач «Kingston», об`ємом 4 GB чорно-білого кольору, фотоапарат «Нікон 211», сірого кольору, з картою пам`яті «Kingston», об`ємом 1 GB, мобільний телефон «Соні Ерікссон» К610І, імей НОМЕР_17 з сім-картою «Київстар», № НОМЕР_18 , фрагмент картонного паперу з рукописним текстом, плоску металеву коробку без кришки, всередині якої знаходяться вкраплення і шматки металу зі слідами оплавлення, речовина коричневого кольори, шматок дроту сірого кольору, пластиковий роз`їм білого кольору з проводами чорного, жовтого і червоного кольорів, диски для лазерних систем зчитування в кількості 22 штуки, гільза з маркуванням на донної частини «134». Перераховане в протоколі обшуку було вилучено та опечатано у присутності понятих. Дана слідча дія фіксувалася за допомогою фотоапарату «Никон Х21»;

протоколом обшуку від 08 липня 2011 року (том 8 а.с.169-172), згідно з яким, проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено і вилучено з приміщення гаражу п`ять красок пакетів, всередині яких знаходилась алюмінієва пудра, з приміщення будинку крафт-пакет з ланцюжком і хрестиком із металу жовтого кольору, заставний квиток № НОМЕР_19 від 15 грудня 2010 року до договору фінансового кредиту №37435 від 14 листопада 2010 року на ім`я ОСОБА_7 , квитанцію до касового ордеру №00068600 від 19 грудня 2010 року на ім`я ОСОБА_6 на суму 250 гривень, пластиковий утримувач сім-карти оператора «Київстар» № НОМЕР_20 без сім-карти, коробку від стартового пакета оператора мобільного зв`язку «Київстар» № НОМЕР_21 , пластиковий держатель сім-карти оператора «Київстар» № НОМЕР_22 без сім-карти, пластиковий футляр для стартового пакета оператора мобільного зв`язку «Лайф», всередині якого держатель сім-карти оператора «Лайф» № НОМЕР_23 без сім-карти, сім-карта МТС НОМЕР_24 , сім-карта «Лайф» № НОМЕР_25 , коробку від стартового пакета оператора «ЮМС» № НОМЕР_26 без сім-карти, СD-R диск без написів, DVD-диск без написів, карту пам`яті «Cenon» BJ7DB2048074, лист виклику в виконавчу службу на ім`я ОСОБА_6 від 29 червня 2010 року, розрахунок заборгованості по аліментах, квитанцію на ім`я ОСОБА_6 від 16 березня 2010 року філії «Ощадбанк», мобільний диктофон чорно-сірого кольору, флеш-карту «Інтерком», чорного кольору з написом «Київстар», копію сторінки трудової книжки, пластиковий футляр від стартового пакету «Київстар» № НОМЕР_27 без сім-карти, свідоцтво на ім`я ОСОБА_6 від 08 лютого 2000 року, системний блок від комп`ютера в корпусі сірого кольору, брелоки від автомобільної сигналізації в кількості двох штук зі зв`язкою ключів автомобіля «Форд» і автомобіля «ВАЗ 2108», два підголівника сидіння передніх з чохлами і чотири диски для лазерних систем зчитування;

протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 23 липня 2014 року (том 18 а.с.226, 227-228), згідно з яким, вилучено прибутково-видатковий касовий ордер №11483996 від 06 січня 2011 року, яким підтверджується факт видачі інкасаторам ОСОБА_19 і ОСОБА_18 грошових коштів на суму 3500000 гривень і виписка по рахунку № НОМЕР_28 від 06 січня 2011 року із зазначенням часу виконання операції про видачу грошових коштів бригаді інкасаторів 14:56:21;

постановою про долучення до кримінального провадження речових доказів від 23 липня 2014 року (том 18 а.с.230-234), з якої вбачається, що прибутково-видатковий касовий ордер №11483996 від 06 січня 2011 року і виписку по рахунку № НОМЕР_28 від 06 січня 2011 року визнано речовими доказами і долучено до матеріалів кримінального провадження;

протоколом огляду з додатками до нього від 31 березня 2011 року (том 7 а.с.10-18), відповідно до якого, проведено огляд двох електронних блоків, вилучених 24 березня 2011 року при огляді місця події, за адресою: АДРЕСА_8 , в ході якого було зроблено припущення, що друкована плата з розташованими на ній радіокомпонентами, швидше за все, є блоком сигналізації з дистанційним управлінням для автомобіля. Даний блок є частиною електронної системи, в яку, крім нього, входить пульт дистанційного керування, який при огляді відсутній. Інша друкована плата з розташованими на ній радіокомпонентами, ймовірно є блоком дистанційного управління по радіоканалу. Даний блок є частиною електронної системи, в яку, крім нього, входить пульт дистанційного керування, який при огляді відсутній;

протоколом огляду з додатками до нього від 05 квітня 2011 року (том 7 а.с.21-27), відповідно до якого, проведено огляд двох електронних блоків, вилучених 24 березня 2011 року при огляді місця події, за адресою: АДРЕСА_8 , в ході якого було зроблено припущення що друкована плата з розташованими на ній радіокомпонентами, швидше за все, є блоком сигналізації з дистанційним управлінням для автомобіля. Типовий радіус дії подібних пристроїв складає не менше 100 м і залежить від потужності передавача, встановленого в пульті управління. Слідів переробки при огляді не виявлено, а лише є сліди пайки проводів до контактів майданчики, які судячи з якості пайки, були зроблені, найбільш ймовірно, непрофесіоналом. Огляд скруток проводів біля роз`єму вказує на можливу відсутність навичок монтажу або на те, що скручування робилися на швидку руку. Інша друкована плата з розташованими на ній радіокомпонентами, ймовірно є блоком дистанційного управління по радіоканалу. Радіус дії пристрою визначається потужністю передатчика в пульті управління, який на момент огляду відсутній. Слідів переробки при огляді не виявлено, а лише є сліди пайки проводів до контактів майданчики, які судячи з якості пайки, були зроблені, найбільш ймовірно, не професіоналом;

протоколом огляду документів від 09 травня 2012 року (том 10 а.с.209-210), відповідно до якого, проведено огляд документів, вилучених 27 грудня 2011 року в Запорізькому обласному управлінні ВАТ «Ощадбанк», а саме: договору банківського рахунку №15/10-506 від 22 листопада 2007 року, вимоги на підкріплення каси від 06 січня 2011 року, грошового чеку АВ 701689, прибутково-видаткового касового ордеру №11496372, супроводжувального касового ордеру до сумки з валютними цінностями. Вимога на підкріплення каси ТВБВ №10007/0224 готівковими коштами в гривнях для виплати пенсій на суму 3,5 млн гривень від 06 січня 2011 року підписана управляючою ТВБВ №10007/0224 ОСОБА_8 і начальником відділу бух. обліку і звітності ОСОБА_90 . Навпроти підпису керуючої стоїть печатка ТОБВ №10007/0224. Дана вимога надрукована на фірмовому бланку. Супроводжувальний касовий ордер до сумки з валютними цінностями від 06 січня 2011 року, який виписано на суму 3500091,00 гривень, відправлені через інкасаторів Квітку, Черкашина в відділення №0224. На зворотній стороні документу вказаний опис валютних і інших цінностей, які вкладені в інкасаторську сумку;

постановою про долучення до справи як речового доказу від 09 травня 2012 року (том 10 а.с.211, 213-216), з якої вбачається, що 09 травня 2012 року договір банківського рахунку №15/10-506 від 22 листопада 2007 року, вимога на підкріплення каси від 06 січня 2011 року, грошовий чек АВ 701689, прибутково-видатковий касовий ордер №11496372, супроводжувальний касовий ордер до сумки з валютними цінностями визнано речовими доказами і долучено до матеріалів кримінальної справи;

протоколом огляду від 08 січня 2011 року (том 12 а.с.80-88), відповідно до якого, здійснено огляд мобільного телефону марки «Нокіа 1280», імеі НОМЕР_7 , в якому знаходилася сім-картка оператора мобільного зв`язку «Київстар» № НОМЕР_29 , абонентського номеру НОМЕР_30 , мобільного телефону марки «Самсунг SGH-B139» № НОМЕР_31 , в якому знаходилася сім-картка оператора «CDMA Ukraine» № НОМЕР_32 , абонентський № НОМЕР_33 , вилучених 07 січня 2011 року при огляді місця подій ділянки місцевості, розташованої на відстані 600 м від воріт промислового підприємства «ОБЛПЛЕМ»;

постановою про долучення до справи речових доказів від 18 липня 2011 року (том 12, а.с.89, 103), з якої вбачається, що мобільний телефон марки «Нокіа 1280» іmei № НОМЕР_7 з сім карткою оператора мобільного зв`язку «Київстар» № НОМЕР_29 , абонентський № НОМЕР_34 , мобільний телефон марки «Самсунг SGH-B139» № НОМЕР_31 з сім-карткою оператора «CDMA Ukraine» № НОМЕР_32 , абонентський № НОМЕР_33 , належані ОСОБА_16 , визнано речовими доказами і передано на відповідальне зберігання в камеру схову Запорізького РВ ГУМВС України в Запорізькій області;

протоколом огляду від 15 липня 2011 року (том 12 а.с.90-94), відповідно до якого, здійснено огляд об`єктів, зокрема: паперового пакету з мікрочастинками з рук трупа ОСОБА_16 , полімерного пакунку з 2 чохлами, полімерного пакунка з двома сім-картами, паперового конверту з речовиною бурого кольору, паперового конверту з візитками таксі №2, прозорого полімерного пакунку з 2 змивами, фрагментом гілки, банкнотою 10 грн, картонної коробки з мішком з під голови трупа ОСОБА_16 , картонної коробки з футболкою чорного кольору, картонної коробки з фрагментами стеблів рослин біля трупа, картонної коробки з 3 гіпсовими зліпками, картонної коробки з биткою полімерною з накладенням РБК, вилученні 07 січня 2011 року при огляді місця події ділянки лісосмуги біля с.Балабино Запорізького району Запорізької області за фактом виявлення трупу ОСОБА_16 ;

постановою про долучення до справи речових доказів від 18 липня 2011 року (том 12 а.с.97-98, 103), з якої вбачається, що шкіряний чохол до мобільного телефону, тканинний автомобільний чохол до мобільного телефону, змив крові ОСОБА_16 з каменя, змив крові ОСОБА_16 з землі, змив крові ОСОБА_16 з землі, фрагмент гілки з накладенням крові ОСОБА_16 , грошову купюру 10 гривень з накладенням крові ОСОБА_16 , фрагмент полімерного мішка з накладенням крові ОСОБА_16 , фрагменти стебел рослин з слідами волочіння трупа ОСОБА_16 , дерев`яної битки з накладенням крові ОСОБА_16 , вилучені 07 січня 2011 року при огляді міста події, по факту знаходження трупа ОСОБА_16 , визнано речовими доказами і передано на відповідальне зберігання в камеру схову Запорізького РВ ГУМВС України в Запорізькій області;

протоколом огляду від 15 липня 2011 року (том 12, а.с.99-101), відповідно до якого, здійснено огляд об`єктів, зокрема: картонної коробки з курткою чорного кольору, картонної коробки з парою кросівок, картонної коробки з брюками спортивними темно-синього кольору, поліетиленового пакету з парою шкарпеток, чоловічими підштаниками, трусами-плавками, поліетиленового пакету з футболкою чорного кольору, кофтою-гольфом сірого кольору, вилучених 08 січня 2011 року в ході проведення огляду трупа ОСОБА_16 в Запорізькому обласному бюро СМЕ;

постановою про долучення до справи речових доказів від 18 липня 2011 року (том 12 а.с.102, 103), з якої вбачається, що спортивна олімпійка з капюшоном, светр та футболка, вилучені 08 січня 2011 року в приміщені Запорізького обласного бюро СМЕ, визнано речовими доказами і передано на відповідальне зберігання в камеру схову Запорізького РВ ГУМВС України в Запорізькій області;

протоколом огляду від 10 травня 2012 року (том 12, а.с.105-106), відповідно до якого, здійснено огляд об`єкту: пояснювальної записки до протоколу огляду місця події від 07 січня 2011 року по факту знаходження трупа, вилученої 17 вересня 2011 року в ході проведення відтворення обстановки та обставин події за участю ОСОБА_7 ;

постановою про долучення до справи речових доказів від 10 травня 2012 року (том 12, а.с.107-109), з якої вбачається, що пояснювальну записку до протоколу огляду місця події від 07 січня 2011 року по факту знаходження трупа, вилучену 17 вересня 2011 року в ході проведення відтворення обстановки і обставин події з участю ОСОБА_7 , визнано речовим доказом і долучено до матеріалів справи;

протоколом огляду від 16 липня 2011 року (том. 12 а.с.110-112), відповідно до якого, здійснено огляд диску для лазерних систем зчитування формату «CD-R», ємністю 700 mb, торгової марки «ARSTA», вилученого 10 січня 2011 року при проведенні огляду ТОВ «Промінвест-Есковація», на якому міститься відеозапис з камери спостереження, встановленої на будівлі зазначеного товариства, за адресою: м.Запоріжжя, вул.Опитна, 37-А, спрямованої в бік виїзду з території підприємства на проїзну частину вул.Опитна, згідно з якою в період часу з 13 години 42 хвилини 59 секунд до 13 години 43 хвилини 03 секунди по проїжджій частині вулиці в напрямку траси «Москва-Сімферополь» проїхав автомобіль «Daewoo Lanos» білого кольору, з шашкою таксі на даху, тонованими бічними вікнами і написом на дверях автомобіля з двох нерозбірливих слів, а також в період часу з 13 годин 49 хвилин 09 секунд по 13 годину 49 хвилин 11 секунд, по проїжджій частині вул.Опитна в напрямку зворотному від траси «Москва-Сімферополь» проїхав автомобіль «Daewoo Lanos» білого кольору;

постановою про долучення до справи речових доказів від 30 травня 2011 року (том 12, а.с.113-117), з якої вбачається, що диск для лазерних систем зчитування формату «CD-R», ємністю 700 mb, торгової марки «ARSTA», вилучений 10 січня 2011 року при проведенні огляду ТОВ «Промінвест-Есковація», визнано речовим доказом і долучено до матеріалів справи;

протоколом огляду від 10 січня 2011 року (том 12 а.с.118-121), відповідно до якого, здійснено огляд об`єктів, вилучених при огляді автомобіля «Daewoo Lanos», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 ;

протоколом огляду від 14 липня 2011 року (том 12 а.с.122-130), відповідно до якого, здійснено огляд об`єктів, зокрема: полімерного пакету з скруткою дротів з плафону освітлення автомобіля, зріз дротів зі штекером, зріз дроту з під панелі салону автомобіля «Daewoo Lanos», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , вилучені 07 січня 2011 року; картонної коробки з двома пластиковими пляшками 1.5 л та 2 л, вилучені 07 січня 2011 року з автомобіля «Daewoo Lanos», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 ; поліетиленового пакету з 5 недопалками цигарок, вилучені 07-08 січня 2011 року в ході огляду автомобіля «Daewoo Lanos», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 ;

постановою про долучення до справи речових доказів від 05 серпня 2011 року (том 12 а.с.144-145), з якої вбачається, що полімерну пляшку 1,5 л, полімерну пляшку 2 л, 5 недопалків цигарок, дзеркало заднього виду, кришку з блоку запобіжників, гумовий килимок, дві полімерні сумки, вилучені при огляді 07 січня 2011 року та 08 січня 2011 року автомобіля «Daewoo Lanos», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 в смт. Кушугум, визнано речовими доказами і передано на відповідальне зберігання в камеру схову Запорізького РВ ГУМВС України в Запорізькій області;

постановою про долучення до справи речових доказів від 13 квітня 2012 року (том 12 а.с.146), з якої вбачається, що скрутку дротів з електричною лампочкою, фрагмент полімерної трубки, фрагмент електричного дроту в ізоляції червоного кольору, три контактні штекери, вилучені при огляді 07 січня 2011 року автомобіля «Daewoo Lanos», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 в смт.Кушугум, визнано речовими доказами і передано на відповідальне зберігання в камеру схову Запорізького РВ ГУМВС України в Запорізькій області;

протоколом огляду від 14 липня 2011 року (том 12 а.с.148-151), відповідно до якого, здійснено огляд об`єктів, зокрема: поліетиленового пакету з марлевим тампоном зі зразком рідини з підлокітника між передніми сидіннями автомобіля «Daewoo Lanos», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , вилученого при огляді 07 січня 2011 року, поліетиленового пакету з хомутом-монтажною стрічкою, вилученого 08 січня 2011 року в ході додаткового огляду автомобіля «Daewoo Lanos», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 ;

постановою про долучення до справи речових доказів від 05 серпня 2011 року (том 12 а.с.152-153), з якої вбачається, що монтажна стрічка (хомутик) з накладанням крові ОСОБА_16 , зразок ГСМ, вилучені 08 січня 2011 року в ході додаткового огляду автомобіля «Daewoo Lanos», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , визнано речовими доказами і передано на відповідальне зберігання в камеру схову Запорізького РВ ГУМВС України в Запорізькій області;

протоколом огляду від 09 січня 2011 року (том 12 а.с.156-159), відповідно до якого, здійснено огляд автомобіля «Daewoo Lanos», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 ;

протоколом огляду від 05 лютого 2011 року (том 12 а.с.161-162), відповідно до якого, здійснено огляд автомобільного електронного лічильника, вилученого 07 січня 2011 року з автомобіля «Daewoo Lanos», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 ;

постановою про долучення до справи речових доказів від 05 лютого 2011 року (том 12 а.с.165-166), з якої вбачається, що електронний лічильник, вилучений 07 січня 2011 року з автомобіля «Daewoo Lanos», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , визнано речовим доказом і передано на відповідальне зберігання адміністрації ТОВ «Транс-таксі» ( ОСОБА_22 );

постановою про долучення до справи речових доказів від 07 січня 2011 року (том 12 а.с.168), з якої вбачається, що автомобіль «Daewoo Lanos», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , визнано речовим доказом і передано спочатку на відповідальне зберігання в Запорізький РВ ГУМВС України в Запорізькій області (том 12 а.с.167), а потім ОСОБА_21 разом з документами на автомобіль;

протоколом огляду від 10 січня 2011 року (том 12 а.с.169-174), відповідно до якого, здійснено огляд об`єктів, зокрема: водійського посвідчення і талону правопорушень на ім`я ОСОБА_16 , подорожнього листа №00390 на ім`я ОСОБА_16 ;

постановою про долучення до справи речових доказів від 09 жовтня 2011 року (том 12 а.с.175-176), з якої вбачається, що подорожній лист від 06 січня 2011 року на ім`я ОСОБА_16 , вилучений 08 січня 2011 року при проведенні додаткового огляду автомобіля «Daewoo Lanos», визнано речовим доказом і долучено до матеріалів справи;

протоколом огляду від 06 серпня 2011 року (том 12 а.с.178-184), відповідно до якого, здійснено огляд об`єктів, зокрема: картонної коробки з фрагментами саморобних радіокерованих вибухових пристроїв, картонної коробки з об`єктами вилученими при обшуку у ОСОБА_7 , поліетиленового пакету з пластиковою колбою з «сріблянкою», вилученою у ОСОБА_91 , дві скляні банки, вилучені у ОСОБА_17 ;

постановою про долучення до справи речових доказів від 06 серпня 2011 року (том 12 а.с.185-186), з якої вбачається, що фрагменти ємності від миючого засобу «Гала», пробку саморобного виготовлення, фрагменти поліетиленової плівки, фрагмент алюмінієвої ємкості з накладенням речовини срібного кольору, два фрагменти електричного багатожильного дроту в ізоляції чорного кольору, фрагмент електричної лампочки, металеві фрагменти від ємності, три фрагмента поролону, вилучені при огляді міста події 24 березня 2011 року по АДРЕСА_8 , визнано речовими доказами і передано на відповідальне зберігання в Запорізький РВ ГУМВС України в Запорізькій області;

постановою про долучення до справи речових доказів від 08 травня 2012 року (том 12 а.с.187-190), з якої вбачається, що 15 фрагментів алюмінієвої ємності з нанесенням срібної речовини, два фрагменти електричного дроту в чорній оболонці, три фрагменти поролону, фрагменти 500 г ємності з під миючого засобу «ГАЛА Бальзам Лаванда», фрагмент полімерної плівки, вилучені 24 березня 2011 року в АДРЕСА_8 , та полімерна ємність від миючого засобу «Гала Бальзам Лаванда» з зрізаною верхньою частиною з парафіном та фрагментами ізоляційної стрічки ПХВ чорного кольору, вилучені у ОСОБА_91 , визнано речовими доказами і передано на відповідальне зберігання в Запорізький РВ ГУМВС України в Запорізькій області;

протоколом огляду від 12 квітня 2011 року (том 12 а.с.193-195), відповідно до якого, здійснено огляд об`єкта, зокрема: автомобіля «ВАЗ 211440», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який знаходився в м.Василівка по вул. Шевченко, 6;

протоколом огляду від 05 серпня 2011 року (том 12 а.с.198-201), відповідно до якого, здійснено огляд об`єктів, зокрема: поліетиленового пакету з двома підголівниками, поліетиленовий пакет з чохлом підголівника, фрагмент каркасу підголівника, фрагмент каркасу підголівника, два фрагменти поролону, кріплення чохла підголівника, два фрагменти металу циліндричної форми, два шурупи, два водійських сидіння;

постановою про долучення до справи речових доказів від 05 серпня 2011 року (том 12 а.с.202-204), з якої вбачається, що автомобіль «ВАЗ 211440», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , два підголівники, два сидіння, вилучені 24 березня 2011 року при огляді міста події в АДРЕСА_8 , визнано речовими доказами. Два підголівники передано на відповідальне зберігання в Запорізький РВ ГУМВС України в Запорізькій області, автомобіль «ВАЗ 211440», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , два сидіння представнику ПАТ «Ощадний банк України» ОСОБА_92 ;

протоколом огляду від 13 липня 2011 року (том 12 а.с.206-209), відповідно до якого, здійснено огляд об`єктів, зокрема: двох електронних блоків з автомобільних сигналізацій, вилучених при огляді міста події 24 березня 2011 року в АДРЕСА_8 ;

постановою про долучення до справи речових доказів від 13 квітня 2012 року (том 12 а.с.212), з якої вбачається, що дві електронні плати, вилучені 24 березня 2011 року при огляді місця події в АДРЕСА_8 , визнано речовими доказами і передано на відповідальне зберігання в Запорізький РВ ГУМВС України в Запорізькій області;

протоколом огляду від 30 вересня 2011 року (том 12 а.с.213-215), відповідно до якого, здійснено огляд та обстеження громадського туалету на Центральному ринку м.Василивка;

протоколом огляду від 02 листопада 2011 року (том 12 а.с.216-217), відповідно до якого, здійснено огляд об`єктів, зокрема: дублікатів ключів до інкасаторського автомобіля ВАЗ 211440, д.н. НОМЕР_1 , вилучених 02 листопада 2011 року у керівника Василівської філії «Ощадбанку» ОСОБА_93 ;

постановою про долучення до справи речових доказів від 02 листопада 2011 року (том 12 а.с.218-219), з якої вбачається, що два дубліката ключів до інкасаторського автомобіля ВАЗ 211440, д.н. НОМЕР_1 , вилучені 02 листопада 2011 року у керівника Василівської філії «Ощадбанку» ОСОБА_93 , визнано речовими доказами і передано на відповідальне зберігання управляючому Василівським відділенням ВАТ «Ощадбанку» ОСОБА_94 ;

протоколом огляду від 09 жовтня 2011 року (том 12 а.с.220-224), відповідно до якого, здійснено огляд об`єктів, зокрема: листа з зошита з рукописними нотатками ОСОБА_7 про його борги, вилучений 04 липня 2011 року при обшуку у ОСОБА_7 в АДРЕСА_2 ;

постановою про долучення до справи речових доказів від 09 жовтня 2011 року (том 12 а.с.227), з якої вбачається, що посадову інструкцію інженера-програміста 1-ої категорії Територіально відокремленого без балансового відділення №10007/0224 І типу філії Запорізьке обласне управління ВАТ «Ощадбанк» ОСОБА_7 визнано речовим доказом і долучено до матеріалів справи;

постановою про долучення до справи речових доказів від 09 жовтня 2011 року (том 12 а.с.229-230), з якої вбачається, що лист з зошита з рукописними нотатками ОСОБА_7 про його борги, вилучений 04 липня 2011 року при обшуку у ОСОБА_7 в АДРЕСА_2 , визнано речовим доказом і долучено до матеріалів справи;

постановою про долучення до справи речових доказів від 09 жовтня 2011 року (том 12 а.с.231), з якої вбачається, що картонний конверт для стартового пакету «Київстар» з номером абонента НОМЕР_35 , який належить ОСОБА_7 , вилучений 04 липня 2011 року при обшуку у ОСОБА_7 в АДРЕСА_2 , визнано речовим доказом і передано на відповідальне зберігання в Запорізький РВ ГУМВС України в Запорізькій області;

протоколом огляду від 11 червня 2011 року (том 12 а.с.233-235), відповідно до якого, здійснено огляд об`єктів, зокрема: тримача стартового пакету оператора «Київстар» на номер НОМЕР_22 , вилучених в ході обшуку в помешканні в АДРЕСА_1 ;

постановою про долучення до справи речових доказів від 11 червня 2011 року (том 12 а.с.236-237), з якої вбачається, що пластиковий тримач для стартового пакету «Київстар» з номером абонента НОМЕР_22 , визнано речовим доказом і передано на відповідальне зберігання ОСОБА_95 ;

постановою про долучення до справи як речового доказу від 09 жовтня 2011 року (том 13 а.с.1, 2-3), з якої вбачається, що 09 жовтня 2011 року системний блок персонального комп`ютера, що належить ОСОБА_7 і був вилучений під час проведення обшуку за його місцем проживання, на якому є інформація щодо автомобільної охоронної сигналізації, визнано речовим доказом і передано на відповідальне зберігання матері ОСОБА_7 ОСОБА_96 ;

протоколом огляду від 09 жовтня 2011 року (том 13 а.с.8-9), відповідно до якого, здійснено огляд предметів, вилучених 23 вересня 2011 року в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_8 , за адресою: АДРЕСА_5 , зокрема, пластикового держателя стартового пакету оператора мобільного зв`язку «Djuice» з номером абонента НОМЕР_36 без сім-картки і пластикового держателя стартового пакету оператора мобільного зв`язку «Київстар» з номером абонента НОМЕР_36 без сім-картки;

постановою про долучення до справи речових доказів від 09 жовтня 2011 року (том 13 а.с.10, 11), з якої вбачається, що пластиковий держатель стартового пакету оператора мобільного зв`язку «Djuice» з номером абонента НОМЕР_37 без сім-картки, яким користувалась ОСОБА_8 в період скоєння злочинів і зв`язувалася з ОСОБА_6 і ОСОБА_7 , визнано речовим і передано на відповідальне зберігання обвинуваченій ОСОБА_8 під розписку;

протоколом огляду від 11 квітня 2012 року (том 13 а.с.12-29), відповідно до якого, здійснено огляд об`єктів, зокрема: полімерного пакету, в якому запаковані паперові конверти з волоссям, вилученими з поверхні олімпійки, біти, мішку, шапки та брюк ОСОБА_16 , а також зразків волосся з п`яти областей голови ОСОБА_16 , вилучених в ході досудового слідства; полімерного пакету, в якому запакована липка ізоляційна стрічка з саморобних радіоуправляючих вибухових пристроїв, виявлених та вилучених 24 березня 2011 року в ході огляду місця події, за адресою: АДРЕСА_8 ; полімерного пакету, в якому запакована гільза калібру 23 мм, вилучена 04 липня 2011 року в ході обшуку за місцем проживання ОСОБА_7 , за адресою: АДРЕСА_2 ; полімерного пакету, в якому запаковані два мобільних телефони виробника «Nokia» та «Samsung», вилучені 04 липня 2011 року в ході обшуку за місцем проживання ОСОБА_7 , за адресою: АДРЕСА_2 ; паперового конверту, в якому запаковані моток ізоляційної стрічки чорного кольору, вилучений 15 вересня 2011 року в ході огляду автомобіля марки «Toyota Celica»; полімерного пакету, в якому запаковано п`ять крафт-пакетів з алюмінієвою пудрою, вилученою 08 липня 2011 року в ході обшуку у ОСОБА_6 ; полімерного пакету, в якому запаковано фрагмент дроту в ізоляції червоного кольору з ізоляційною стрічкою чорного кольору, вилучені 04 липня 2011 року в ході обшуку за місцем проживання ОСОБА_7 ; полімерного пакету, в який запаковані електричні паяльники, припій, фрагменти дротів з вибухових пристроїв, електричний перемикач, елементи живлення, вилучені в ході досудового слідства; паперового конверту, в який запаковано носову хустку, вилучену 07 січня 2011 року в ході огляду місця події, запаховий слід з поверхні біти, вилучений 07 січня 2011 року в ході огляду місця події і зразки крові обвинувачених ОСОБА_7 і ОСОБА_6 на марлі;

постановою про долучення до справи як речового доказу від 13 квітня 2012 року (том 13 а.с.30), з якої вбачається, що 13 квітня 2012 року ключі від автомобіля «Toyota Celica», державний реєстраційний номер НОМЕР_38 , і брелок автомобільної сигналізації, на якому приблизно в листопаді 2010 року ОСОБА_7 потрапив в ДТП і для відшкодування шкоди займав грошові кошти у ОСОБА_6 , визнано речовим доказом і передано на відповідальне зберігання до камери схову речових доказів Запорізького РВ ГУМВС України в Запорізькій області;

постановою про долучення до справи речових доказів від 13 квітня 2012 року (том 13 а.с.31), з якої вбачається, що гільза калібру 23 мм, вилучена 04 липня 2011 року в ході обшуку за місцем проживання ОСОБА_7 визнано речовим доказом і передано на відповідальне зберігання до камери схову речових доказів Запорізького РВ ГУМВС України в Запорізькій області;

постановою про долучення до справи речових доказів від 13 квітня 2012 року (том 13 а.с.32), з якої вбачається, що п`ять крафт-пакетів з алюмінієвою пудрою, виявлені та вилучені за місцем проживання ОСОБА_6 , визнано речовим доказом і передано на відповідальне зберігання до камери схову речових доказів Запорізького РВ ГУМВС України в Запорізькій області;

постановою про долучення до справи речових доказів від 13 квітня 2012 року (том 13 а.с.33), з якої вбачається, що два електричних паяльника, металева банка з припоєм, металева банка з сосновою каніфоллю, скляна банка з каніфоллю, фрагмент електричного дроту в ізоляції червоного кольору з ізоляційною стрічкою чорного кольору, вилучених під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_7 , визнано речовим доказом і передано на відповідальне зберігання до камери схову речових доказів Запорізького РВ ГУМВС України в Запорізькій області;

постановою про долучення до справи речових доказів від 13 квітня 2012 року (том 13 а.с.34), з якої вбачається, що фрагменти двох саморобних радіоуправляючих вибухових пристроїв, зруйнованих спеціалістами НІЕКЦ при ГУМВС України в Запорізькій області, а саме: електричні ланцюги виконавчих механізмів, що складаються з дротів, електричного перемикача, полімерного штепсельного роз`єму, 5 елементів живлення типу «Крона» (3 з яких виробника «Energizer», а 2 «Duracell»), 8 елементів живлення (4 з яких виробника «Camelion», 2 «Panasonic» та 2 «Duracell»); фрагменту електричного дроту в ізоляції рожевого кольору, фрагментів ізоляційної стрічки чорного кольору, вилучені в ході огляду місця події ділянки місцевості, розташованої перед входом до Василівського відділення АТ «Ощадбанк» визнано речовим доказом і передано на відповідальне зберігання до камери схову речових доказів Запорізького РВ ГУМВС України в Запорізькій області;

постановою про долучення до справи речових доказів від 13 квітня 2012 року (том 13 а.с.35), з якої вбачається, що волосся, виявлене на поверхні олімпійки вдягнутої на трупі ОСОБА_16 , на поверхні біти, мішка, шапки та брюк, а також зразки волосся ОСОБА_16 визнано речовим доказом і передано на відповідальне зберігання до камери схову речових доказів Запорізького РВ ГУМВС України в Запорізькій області;

постановою про долучення до справи речових доказів від 13 квітня 2012 року (том 13 а.с.36), з якої вбачається, що мобільний телефон виробника «Sony Ericson K530i» в корпусі сірого кольору з сім-карткою оператора мобільного зв`язку «Djuce» з номером телефону НОМЕР_39 , який належить обвинуваченому ОСОБА_7 , був вилучений у нього 04 липня 2011 року, і яким він користувався в період скоєння злочинів і зв`язувався з ОСОБА_6 і ОСОБА_8 , визнано речовим доказом і передано на відповідальне зберігання до камери схову речових доказів Запорізького РВ ГУМВС України в Запорізькій області;

постановою про долучення до справи речових доказів від 13 квітня 2012 року (том 13 а.с.37), з якої вбачається, що жіночі спортивні брюки з рожевими смужками по боках і обрізаною штаниною, вилучені в ході проведення огляду місця події ділянки лісосмуги, розташованої поблизу с.Балабино Запорізького району Запорізької області, визнано речовим доказом і передано на відповідальне зберігання до камери схову речових доказів Запорізького РВ ГУМВС України в Запорізькій області;

протоколом огляду від 15 вересня 2011 року з фототаблицями до нього (том 13 а.с.68, 69-72, 74-80), відповідно до якого, проведено огляд автомобіля марки «Toyota Celica», державний реєстраційний номер НОМЕР_38 , червоного кольору, в ході якого вилучено: моток ізолюючої стрічки чорного кольору; диск для лазерних систем зчитування «SONY CD-R 700 mb»; диск для лазерних систем зчитування «ANV Professional CD-R 80 min/700 mb»; квитанцію «Райффайзен банк Аваль» від 02.07.2011 року; пластикову банківську картку № НОМЕР_40 ;

постановою про долучення до справи як речового доказу від 15 вересня 2011 року (том 13 а.с.81-82), з якої вбачається, що 15 вересня 2011 року автомобіль «Toyota Celica», державний реєстраційний номер НОМЕР_38 , на якому приблизно в листопаді 2010 року ОСОБА_7 потрапив в ДТП і для відшкодування шкоди займав грошові кошти у ОСОБА_6 , визнано речовим доказом і передано на відповідальне зберігання до Василівського РВ ГУМВС України в Запорізькій області;

протоколом огляду від 02 травня 2012 року (том 13 а.с.87-89), відповідно до якого, здійснено огляд об`єктів, зокрема: полімерного пакету, в якому запаковані металевий фрагмент сірого кольору, фрагмент полімеру, фрагмент електричного дроту в ізоляції білого кольору, група електричних дротів (шість штук), припаяних до контактних груп, вилучені 03 грудня 2011 року в ході огляду ділянки місцевості, розташованої уздовж проїзної частини, яка з`єднує автодорогу від виїзду з м.Запоріжжя до пам`ятника «Воїнам Автомобілістам» на трасі «МоскваСімферополь» та смт.Балабіно Запорізького району Запорізької області між електроопорами №6 та №7;

постановою про долучення до справи речових доказів від 08 травня 2012 року (том 13 а.с.90-91), з якої вбачається, що металевий фрагмент сірого кольору, фрагмент полімеру, фрагмент електричного дроту в ізоляції білого кольору, група електричних дротів (шість штук), припаяних до контактних груп в ході огляду ділянки місцевості, розташованої уздовж проїзної частини, яка з`єднує автодорогу від виїзду з м. Запоріжжя до пам`ятника «Воїнам Автомобілістам» на трасі «Москва Сімферополь» та смт. Балабіно Запорізького району Запорізької області між електроопорами №6 та №7, визнано речовим доказом і передано на відповідальне зберігання до камери схову речових доказів Запорізького РВ ГУМВС України в Запорізькій області;

протоколом огляду від 10 квітня 2012 року з фототаблицями до нього (том 13 а.с.94-96), відповідно до якого, здійснено огляд автомобіля ВАЗ 2108, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 . В ході проведення огляду нічого не вилучалося;

постановою про долучення до справи речових доказів від 10 квітня 2012 року (том 13 а.с.98, 100), з якої вбачається, що автомобіль марки «ВАЗ 2108», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , кольору «Мая», на якому ОСОБА_6 і ОСОБА_7 перевозили підголівники з вмонтованими вибуховими пристроями, визнано речовим доказом і передано на відповідальне зберігання під розписку ОСОБА_97 ;

постановою про долучення до справи речових доказів від 13 травня 2012 року (том 13 а.с.103, 104), з якої вбачається, що аркуш паперу з рукописним написом « ОСОБА_98 -ич. д.р.13.07.1982 г. м. Проживания Зап. обл. с. Васильевка ЯТА № 242490 Видано Даі МВС-УВС 19.07.2000г. кат. D, Е ЯТА 612363 19.07.2000 ВС ЯТА 242490 от 31.03.99» визнано речовим доказом і долучено до матеріалів справи;

протоколом огляду від 09 жовтня 2011 року (том 13 а.с.122-134), відповідно до якого, здійснено огляд об`єктів, вилучених 24 вересня 2011 року в ході проведення виїмок в черговій частині Запорізького РВ ГУМВС України в Запорізькій області, зокрема: полімерного напівпрозорого пакету, краї якого перев`язані ниткою, до країв якої приклеєна паперова бирка з пояснювальним написом: « НОМЕР_41 паспорт на имя ОСОБА_8 , четыре мобильных телефона ОСОБА_8 , изъятые 24.09.2011 г. в ходе выемки в дежурной части Запорожского РО; понятые: 1. /подпись/ 2. /подпись/; участник: /подпись/; ст. следователь по ОВД СУ /подпись/ А.В. Еремеев»; мобільного телефону марки «Samsung» в корпусі вишневого кольору розкладного типу;

постановою про долучення до справи речових доказів від 13 квітня 2012 року (том 13 а.с.135), з якої вбачається, що мобільний телефон виробника «Samsung», в корпусі бордового кольору з сім-картою оператора мобільного зв`язку «Djuce» з номером телефону НОМЕР_42 , який належить обвинуваченій ОСОБА_8 визнано речовим доказом і передано на відповідальне зберігання в камеру схову Запорізького РВ ГУМВС України в Запорізькій області;

протоколом огляду від 10 січня 2011 року (том 13 а.с.188), відповідно до якого, проведено огляд предметів, а саме: відеозапису з камери відеоспостереження ТОВ «Проминвест-Ексковація», за адресою: м.Запоріжжя, вул.Станція Опитна, 37-а. Проведеним оглядом встановлено, що знаходячись в приміщенні офісу ТОВ «Проминвест-Ексковація» оглянуто відеозапис ділянки дороги, розташованої навпроти прохідної зазначеного підприємства в проміжок часу 06 січня 2011 року з 13-00 години до 14-00 години. Даний відеозапис перезаписаний на CD диск (CD-R) «ARITA» і в присутності двох понятих вилучений. Як пояснив ОСОБА_99 , зазначений час на відеозаписі з 12-00 години до 13-00 години вказаний неправильно, так як годинник на комп`ютері показує не правильно;

протоколом огляду від 17 березня 2012 року з роздруківкою вхідних та вихідних телефонних дзвінків у період часу з 01 жовтня 2010 року до 10 квітня 2011 року з абонентського номера « НОМЕР_6 », який знаходився в користуванні ОСОБА_8 (том 14 а.с.4-6, 7-231), з якого вбачається, що з абонентським номером, який належить ОСОБА_6 НОМЕР_43 , за запитуваний період є 4 з`єднання, які здійснювалися 24 лютого 2011 року, 28 лютого 2011 року та 01 березня 2011 року. З абонентським номером, який належить ОСОБА_7 НОМЕР_44 , з`єднання з вказаним номером здійснювалося протягом усього запитуваного періоду, інтенсивність з`єднань між даними номерами телефонів значна. Базова станція НОМЕР_45 , що обслуговує територію від пр. Правди, 129, до вул. Гагаріна, перехрестя Гагаріна і пр. Леніна, вул. Гагаріна і вул.40 років Радянської України, Обласне УВС, Обласну прокуратуру м. Запоріжжя, яка 06 січня 2011 року обслуговувала абонентський номер ОСОБА_7 НОМЕР_44 і ОСОБА_6 НОМЕР_43 , за запитуваний період часу обслуговувала 24 листопада 2010 року та 13 листопада 2010 року абонентський номер ОСОБА_8 06 січня 2011 року абонентський номер ОСОБА_8 протягом усього дня обслуговувався базовими станціями м. Василівка, з даного номера здійснюються і на вказаний номер приймаються дзвінки від різних абонентів, інтенсивність з`єднань звичайна. О 16-50 годині з абонентського номера, що належить ОСОБА_7 здійснювався дзвінок на номер телефону НОМЕР_6 , що належить ОСОБА_8 ;

постановою про долучення як речового доказу від 17 березня 2012 року (том 14 а.с.232, 233), з якої вбачається, що 17 березня 2012 року диск для лазерних систем зчитування з інформацією про вхідні і вихідні телефонні дзвінки у період часу з 01 жовтня 2010 року до 10 квітня 2011 року з абонентського номера « НОМЕР_6 », який знаходився в користуванні ОСОБА_8 визнано речовим доказом і долучено до матеріалів кримінальної справи;

постановою про долучення як речового доказу від 17 січня 2012 року (том 15 а.с.150, 151), з якої вбачається, що 17 січня 2012 року диск для лазерних систем зчитування з інформацією про вхідні і вихідні телефонні дзвінки у період часу з 01 вересня 2010 року до 05 липня 2011 року з абонентських номерів, які знаходилися в користуванні ОСОБА_6 і ОСОБА_7 визнано речовим доказом і долучено до матеріалів кримінальної справи;

протоколом огляду від 17 січня 2012 року з роздруківкою вхідних та вихідних телефонних дзвінків у період часу з 01 вересня 2010 року до 05 липня 2011 року з абонентських номерів « НОМЕР_44 », який знаходився у користуванні ОСОБА_7 , і « НОМЕР_43 », який знаходився у користуванні ОСОБА_6 (том 16 а.с.4-10, том 15 а.с.4-151), відповідно до якого, з абонентського номеру « НОМЕР_44 », який знаходився у користуванні ОСОБА_7 , з абонентським номером, який належить ОСОБА_6 НОМЕР_43 , за запитуваний період є 498 з`єднань, які здійснювалися з 13 вересня 2010 року і продовжувалися до кінця запитаного періоду до 04 липня 2011 року. Інтенсивність з`єднання між даними номерами телефонів значно збільшується в період з грудня 2010 року до кінця березня 2011 року. З абонентським номером НОМЕР_6 , який належить ОСОБА_8 , є 197 з`єднань. Інтенсивність з`єднань абонентських номерів ОСОБА_7 і ОСОБА_8 значна, особливо часто з`єднання повторюються в вересні, жовтні, листопаді 2010 року, в січні лютому 2011 року. 06 січня 2011 року на абонентський номер ОСОБА_7 НОМЕР_44 надходить перший дзвінок за вказаний день з номера НОМЕР_46 , який належить ОСОБА_96 (матір). У момент з`єднання мобільний термінал ОСОБА_7 обслуговувався базовою станцією НОМЕР_45 , розташованою від пр. Правди, 129, до вул. Гагаріна; перехрестя вул. Гагаріна і пр. Леніна; вул. Гагаріна і 40 років Радянської України; Обласне УВС; Обласна прокуратура м. Запоріжжя. Далі, 06 січня 2011 року, о 16 годині 50 хвилині 37 секунді з абонентського номера НОМЕР_44 , який належить ОСОБА_7 , здійснюється дзвінок на номер НОМЕР_6 , який належить ОСОБА_8 в момент з`єднання, мобільний термінал ОСОБА_7 фіксується базовою станцією НОМЕР_47 , обслуговуючий територію, розташованою між вул. Сєдова та вул. Арочною в м. Запоріжжя. О 16 годині 53 хвилині 04 секунді, 06 січня 2011 року, з абонентського номеру НОМЕР_44 , який належить ОСОБА_7 , здійснюється дзвінок на номер НОМЕР_48 , який належить ОСОБА_100 (колишня дружина), в момент з`єднання, мобільний термінал ОСОБА_7 фіксується базовою станцією НОМЕР_47 , обслуговуючий територію, розташованою між вул. Сєдова та вул.Арочною в м. Запоріжжя. О 19 годині 27 хвилині 07 секунді, 06 січня 2011 року, з абонентського номеру НОМЕР_44 , який належить ОСОБА_7 здійснюється дзвінок на номер НОМЕР_46 , який належить свідку ОСОБА_96 (матір), в момент з`єднання, мобільний термінал ОСОБА_7 фіксується базовою станцією НОМЕР_47 , обслуговуючий територію, розташованою між вул. Сєдова та вул. Арочною в м. Запоріжжя. О 19 годині 43 хвилині 20 секунді, 06 січня 2011 року, з абонентського номеру НОМЕР_44 , який належить ОСОБА_7 , здійснюється дзвінок на номер НОМЕР_49 , який належить ОСОБА_101 (товариш), в момент з`єднання, мобільний термінал ОСОБА_7 фіксується базовою станцією НОМЕР_47 , обслуговуючий територію, розташованою між вул. Сєдова та вул. Арочною в м. Запоріжжя. Більше 06 січня 2011 року, мобільний номер НОМЕР_44 , який належить ОСОБА_7 , з іншими абонентами не зв`язувався. 07 січня 2011 року о 15 годині 17 хвилині 18 секунді, з абонентського номера НОМЕР_44 , який належить ОСОБА_7 , здійснюється дзвінок на номер НОМЕР_6 , який належить ОСОБА_8 , в момент з`єднання, мобільний термінал ОСОБА_7 фіксується базовою станцією НОМЕР_47 , обслуговуючий територію, розташованою між вул. Сєдова та вул. Арочною в м. Запоріжжя. О 17 годині 23 хвилині 36 секунді, 07 січня 2011 року, на абонентський номер НОМЕР_44 , який належить ОСОБА_7 надходить дзвінок з номеру НОМЕР_48 , який належить ОСОБА_100 (колишня дружина), в момент з`єднання, мобільний термінал ОСОБА_7 фіксується базовою станцією НОМЕР_50 , розташованою від перехрестя пр.Леніна і вул.Кірова, в секторі по напрямку до Обухівської бухти. 07 січня 2011 року о 19 годині 43 хвилині 58 секунді фіксується з`єднання з абонентом НОМЕР_43 ОСОБА_6 . В момент з`єднання, термінал абонента обслуговується базовою станцією НОМЕР_51 , розташованою за адресою: АДРЕСА_10 (том 16 а.с.4-179). Крім того з протоколу огляду від 17 січня 2012 року з роздруківкою вхідних та вихідних телефонних дзвінків в період у 01 вересня 2010 року по 05 липня 2011 року з абонентського номеру « НОМЕР_43 », який знаходився у користуванні ОСОБА_6 , суд встановив, що з абонентським номером, який належить ОСОБА_7 НОМЕР_44 , за запитуваний період є 498 з`єднання, які починаються з 13 вересня 2010 року і продовжувалися до кінця запитаного періоду 04 липня 2011 року. Інтенсивність з`єднання між даними номерами телефонів значно збільшується в період з грудня 2010 року до кінця березня 2011 року. З абонентським номером НОМЕР_6 , який належить ОСОБА_8 , є два з`єднання в лютому 2011 року. 06 січня 2011 року з абонентського номеру ОСОБА_6 НОМЕР_43 надходить перший за вказаний день дзвінок на номер НОМЕР_52 , який належить ОСОБА_24 , в момент з`єднання о 09 годині 44 хвилині 08 секунді, мобільний термінал ОСОБА_6 обслуговується базовою станцією НОМЕР_47 , розташованою між вул. Сєдова та вул. Арочною в м. Запоріжжя. Далі 06 січня 2011 року, о 09 годині 50 хвилині 24 секунді, з абонентського номеру НОМЕР_43 , який належить ОСОБА_6 здійснюється дзвінок на номер НОМЕР_52 , який належить ОСОБА_24 , в момент з`єднання, мобільний термінал ОСОБА_6 фіксується базовою станцією НОМЕР_45 , обслуговуючий ділянку території від пр. Правди, 129 до вул. Гагаріна; перехрестя вул. Гагаріна і пр. Леніна; вул. Гагаріна і 40 років Радянської України; Обласне УВС; Обласна прокуратура м. Запоріжжя. О 09 годині 54 хвилині 55 секунді, 06 січня 2011 року, з абонентського номеру НОМЕР_43 , який належить ОСОБА_6 здійснюється дзвінок на номер НОМЕР_53 , який належить невстановленому слідству особі, в момент з`єднання, мобільний термінал ОСОБА_6 фіксується базовою станцією НОМЕР_54 , обслуговуючий ділянку території від вул.Патріотичної, 74А, до пересічення бул. Центрального та вул. Патріотичної; від будинку №74-А по вул. Патріотичної до мостика; до вул. Гагаріна в м.Запоріжжя. Після вказаного дзвінка, абонентський номер НОМЕР_43 припиняє зв`язуватися з іншими абонентами до 16 години 15 хвилин 06 січня 2011 року. О 16 годині 15 хвилині 28 секунді 06 січня 2011 року, на абонентський номер НОМЕР_43 , який належить ОСОБА_6 надходить дзвінок з номеру НОМЕР_55 , який належить ОСОБА_11 (матір), в момент з`єднання, мобільний термінал ОСОБА_6 фіксується базовою станцією НОМЕР_45 , обслуговуючий ділянку території від пр. Правди, 129 до вул. Гагаріна; перехрестя вул. Гагаріна та пр. Леніна та вул.40 років Радянської України; Обласне УВС; Обласна прокуратура м. Запоріжжя. О 16 годині 22 хвилині 44 секунді, 06 січня 2011 року, з абонентського номеру НОМЕР_43 , який належить ОСОБА_6 , здійснюється дзвінок на номер НОМЕР_56 , який належить невстановленій слідству особі, в момент з`єднання, мобільний термінал ОСОБА_6 фіксується базовою станцією НОМЕР_45 обслуговуючий ділянку території від пр. Правди, 129, до вул. Гагаріна; перехрестя вул. Гагаріна та пр. Леніна та вул.40 років Радянської України; Обласне УВС; Обласна прокуратура м. Запоріжжя. О 16 годині 26 хвилині 33 секунді, 06 січня 2011 року, на абонентський номер НОМЕР_43 , який належить ОСОБА_6 надходить дзвінок з номеру НОМЕР_56 , який належить невстановленій слідству особі, в момент з`єднання, мобільний термінал ОСОБА_6 фіксується базовою станцією НОМЕР_47 , розташованою між вул. Сєдова та вул. Арочною в м. Запоріжжя. О 16 годині 37 хвилині 53 секунді, 06 січня 2011 року, з абонентського номеру НОМЕР_43 , який належить ОСОБА_6 здійснювався дзвінок на номер НОМЕР_57 , який належить невстановленій слідству особі, в момент з`єднання, мобільний термінал ОСОБА_6 фіксується базовою станцією НОМЕР_47 , розташованою між вул. Сєдова та вул. Арочною в м. Запоріжжя. О 16 годині 52 хвилині 31 секунді 06 січня 2011 року, о 16 годині 56 хвилині 37 секунді 06 січня 2011 року та о 17 годині 48 хвилині 38 секунді 06 січня 2011 року, на абонентський номер НОМЕР_43 , який належить ОСОБА_6 , надходить дзвінок з номеру НОМЕР_58 , який належить невстановленій слідству особі, в момент з`єднання, мобільний термінал ОСОБА_6 фіксується базовою станцією НОМЕР_47 , розташованою між вул. Сєдова та вул. Арочною в м. Запоріжжя. О 17 годині 50 хвилині 43 секунді, 06 січня 2011 року, на абонентський номер НОМЕР_43 , який належить ОСОБА_6 надходить дзвінок з номеру НОМЕР_55 , який належить ОСОБА_11 (мати), в момент з`єднання, мобільний термінал ОСОБА_6 фіксується базовою станцією НОМЕР_47 , розташованою між вул. Сєдова та вул. Арочною в м. Запоріжжя. О 20 годині 46 хвилині 23 секунді, 06 січня 2011 року, з абонентського номеру НОМЕР_43 , який належить ОСОБА_6 , здійснюється дзвінок на номер НОМЕР_58 , який належить невстановленій слідству особі, в момент з`єднання, мобільний термінал ОСОБА_6 фіксується базовою станцією НОМЕР_45 обслуговуючий ділянку території від пр. Правди, 129 до вул. Гагаріна; перехрестя вул. Гагаріна та пр. Леніна та вул.40 років Радянської України; Обласне УВС; Обласна прокуратура м. Запоріжжя. О 20 годині 57 хвилині 04 секунді, 06 січня 2011 року, на абонентський номер НОМЕР_43 , який належить ОСОБА_6 надходить дзвінок з номеру НОМЕР_58 , який належить невстановленій слідству особі, в момент з`єднання, мобільний термінал ОСОБА_6 фіксується базовою станцією НОМЕР_47 , розташованою між вул. Сєдова та вул.Арочною в м. Запоріжжя. Більше 06 січня 2011 року, мобільний номер НОМЕР_43 , який належить ОСОБА_6 , з іншими номерами не зв`язувався. 07 січня 2011 року, о 11 годині 13 хвилині 29 секунді, на абонентський номер НОМЕР_43 , який належить ОСОБА_6 , надходить дзвінок з номеру НОМЕР_58 , який належить невстановленій слідству особі, в момент з`єднання, мобільний термінал ОСОБА_6 фіксується базовою станцією НОМЕР_59 , розташованою та обслуговуючу ділянку від пр. Леніна, 138-Б до вул. Нахімова в м. Запоріжжя. О 11 годині 30 хвилин 26 секунді, 07 січня 2011 року, на абонентський номер НОМЕР_43 , який належить ОСОБА_6 надійшов дзвінок з номеру НОМЕР_58 , який належить невстановленій слідству особі, в момент з`єднання, мобільний термінал ОСОБА_6 фіксується базовою станцією НОМЕР_45 обслуговуючий ділянку території від пр. Правди, 129 до вул. Гагаріна; перехрестя вул. Гагаріна та пр. Леніна та вул.40 років Радянської України; Обласне УВС; Обласна прокуратура м. Запоріжжя. О 13 годині 29 хвилині 34 секунді, 07 січня 2011 року, на абонентський номер НОМЕР_43 , який належить ОСОБА_6 надходить дзвінок з номеру НОМЕР_55 , який належить ОСОБА_11 (мати), в момент з`єднання, мобільний термінал ОСОБА_6 фіксується базовою станцією НОМЕР_59 , розташованою та обслуговуючу ділянку від пр. Леніна, 138-Б до вул. Нахімова в м. Запоріжжя. Наступне з`єднання фіксується після 16 години по автодорозі «Харків-Сімферополь» по направленню до м. Василівка Запорізької області. О 18 годині 19 хвилин 05 секунд з абонентом НОМЕР_58 , який належить невстановленому слідству особі, в момент з`єднання, термінал абонента обслуговується базовою станцією НОМЕР_60 , розташованою за адресою: Запорізька область, м. Василівка;

висновком судово-медичної експертизи трупа №82 від 20 лютого 2011 року з фототаблицями до нього (том 5 а.с.9-11), згідно якого, смерть ОСОБА_16 настала від одиночного, проникаючого колото-різаного поранення грудної клітки з пошкодженням стінки грудного відділу аорти, що супроводжувалося масивною крововтратою і в даному випадку стало безпосередньою причиною смерті. З моменту смерті ОСОБА_16 до моменту забору рідини склоподібного тіла ока від його трупу на місці виявлення минуло 1,5-2 доби. На тілі ОСОБА_16 виявлені наступні пошкодження: в області голови 6 ран в м`яких покровах лівої потилично-тім`яної області; оскольчастий перелом кісток зводу черепа в лівій тім`яно-потиличній області без пошкодження оболонок і речовини головного мозку; в області грудної клітини проникаюче колото-різане поранення на лівій передній поверхні грудної клітини з пошкодженням стінки грудного відділу аорти; поверхнева рана в області тіла грудини; поверхнева рана на лівій бічній поверхні грудної клітини; 3 садна на лівій задній поверхні грудної клітини; 3 садна в проекції лівої реберної дуги; в області верхніх кінцівок 2 колото-різаних рани в області лівого передпліччя; 2 різаних рани на долонній поверхні правої кисті. Пошкодження, виявлені у ОСОБА_16 в області голови утворилися в посмертному періоді. Проникаюче колото-різане поранення грудної клітини, непроникаючі рани в області грудної клітки і лівого передпліччя утворилися від дії плоского колючо-ріжучого предмету, яким міг бути клинок ножа, маючий обушок і лезо, найбільша ширина проникаючої частини клинка не менше 16,3 мм. Рани в області голови, оскольчастий перелом кісток зводу черепа утворилися від не менше 2-х ударних травматичних впливів тупим твердим предметом, маючим по своїй структурі травмуючої частини циліндричну поверхню. Після спричинення проникаючого колото-різаного поранення грудної клітки, що призвело до смерті, потерпілий не міг вчиняти активні цілеспрямовані дії. Рідка кров від трупу ОСОБА_16 відноситься до групи О з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В ізосерологічної системи АВ;

актом судово-медичного дослідження (обстеження) №11/82 від 08 січня 2011 року (том 5 а.с.16-17), відповідно до якого, тривалість посмертного періоду ОСОБА_16 , труп якого виявлено 07 січня 2011 року, близько 38 +/- 6 годин;

висновком судово-медичної комісійної експертизи за матеріалами досудового розслідування за фактом смерті ОСОБА_16 №82/к від 15 серпня 2014 року (том 5 а.с.21-31), відповідно до якого, провідну роль в настанні смерті ОСОБА_16 відіграло одиночне сліпе проникаюче колото-різане поранення грудної клітки з локалізацією шкірної рани на лівій передній поверхні грудної клітки з ушкодженням грудного відділу аорти, що ускладнилося кровотечею. Судово-медична діагностика давності настання смерті проводиться аналізом динаміки після смертних змін в трупі померлого. На тіло діяла низька температура зовнішнього середовища (згідно протоколу огляду місця події від 07 січня 2011 року складала -3 С), що значно збільшило швидкість охолодження трупу. Значна частина крові організму перебувала поза межами судинного русла. Всі ці обставини практично унеможливлюють використання аналізу динаміки таких важливих після смертних змін, як трупне заклякання та трупні плями. Розрахунковим способом встановлено, що смерть ОСОБА_16 з судово-медичної точки зору настала в період між 13-30 годиною 06 січня 2011 року і 01-30 годиною 07 січня 2011 року;

висновком судово-медичної експертизи за фактом смерті ОСОБА_16 №468 від 15 лютого 2012 року (том 5 а.с.39-42), згідно якого, особливих протиріч в показаннях ОСОБА_7 , даних їм в ході додаткового допиту від 16 вересня 2011 року та в ході відтворення обстановки і обставин подій від 17 вересня 2011 року з приводу заподіяння всіх перерахованих ушкоджень, крім пошкоджень в області голови, немає. Всі прижиттєві пошкодження викладені у висновку експерта №82 від 08 січня 2011 року, могли утворитися від дій обвинуваченого ОСОБА_6 за обставин зазначених обвинуваченим ОСОБА_7 . Малоймовірно, що пошкодження в області голови, виявлені під час експертизи трупа ОСОБА_16 , могли утворитися при обставинах, зазначених ОСОБА_7 , даних їм в ході допиту і відтворення обстановки і обставин подій за його участі;

висновком судово-медичної експертизи за фактом смерті ОСОБА_16 №469 від 15 лютого 2012 року (том 5 а.с.52-55), відповідно до якого, смерть ОСОБА_16 настала від одиночного сліпого проникаючого колото-різаного поранення грудної клітки з ушкодженням стінки грудного відділу аорти, що супроводжувалась масивною кровотечею. Вказане пошкодження у живих осіб мало б ознаки тяжких тілесних ушкоджень небезпечних для життя і в даному конкретному випадку полягає в прямому причинному зв`язку із смертю, що настала. Не виключається можливість спричинення смертельного поранення ОСОБА_16 ножем, який описав обвинувачений ОСОБА_7 в ході додаткового допиту від 16 вересня 2011 року;

висновком судово-медичної експертизи за фактом смерті ОСОБА_16 №443-Д від 16 лютого 2012 року (том 5 а.с.65-68), відповідно до якого, пошкодження на куртці трупа ОСОБА_16 розташоване на відстані 20,5 см від лівого плечового шва і в 14 см від лівого бокового шва, співпадає з локалізацією смертельної рани в області грудної клітини ОСОБА_16 , що спричинило смерть;

висновком судово-медичної експертизи кожних клаптів з ранами від трупу ОСОБА_16 і спортивної куртки №33 від 11 лютого 2011 року з фототаблицями до нього (том 5 а.с.76-80), відповідно до якого, рана на кожному клапті із області грудної клітини від трупу ОСОБА_16 утворилися від дії плоского колючо-ріжучого предмету, яким міг бути клинок ножа, маючий обушок і лезо, найбільша ширина проникаючої частини клинка не менше 16,3 мм. Рани №1-2 на кожному клапті із області голови утворилися від дії тупого твердого предмету, маючим по своїй структурі травмуючої частини циліндричну поверхню. Рани №3-4 на кожному клапті із області голови утворилися від дії тупого твердого предмету, маючим по своїй структурі травмуючої частини ребро. Враховуючи наявність в проекції ран багатооскольчастого перелому кісток зводу черепа, можливо утворення ран №3-4 від дії осколків кісток не виключається. Враховуючи вкрай слабкі слідосприймаючі властивості матеріалу спортивної куртки, пошкодження №1-5 і два пошкодження на капюшоні мають ознаки дії плоского предмету, маючого колючо-ріжучі властивості. Пошкодження в області правого рукава має ознаки дії предмету, маючого ріжучі властивості. Пошкодження на задній поверхні куртки ймовірніше за все утворилося внаслідок розриву матеріалу від зачепа;

висновком судово-медичної експертизи кожних клаптів з ранами від трупу ОСОБА_16 і біти №111 від 03 березня 2011 року з фототаблицями до нього (том 5 а.с.89-91), відповідно до якого, можливість утворення ран №1-2 від дії частин наданої на дослідження біти не виключається. Рани №3-4 утворилися від дії тупого твердого предмету, маючим по своїй структурі травмуючої частини ребро. Враховуючи наявність в проекції ран багатооскольчастого перелому кісток зводу черепа, можливо утворення ран №3-4 від дії осколків кісток не виключається;

висновком судово-медичної експертизи кожних клаптів від трупу ОСОБА_16 , спортивної куртки і матеріалів справи №64 від 27 лютого 2012 року (том 5 а.с.101-103), відповідно до якого, рана на кожному клапті із області грудної клітини від трупу ОСОБА_16 утворилися від дії плоского односторонньо гострого колючо-ріжучого предмету, яким міг бути клинок ножа, маючий обушок і лезо, найбільша ширина проникаючої частини клинка не менше 16,3 мм. Не виключається можливість утворення рани від дії клинка ножа, подібного описаному ОСОБА_7 при додатковому допиті від 16 вересня 2011 року. Враховуючи вкрай слабкі слідосприймаючі властивості матеріалу спортивної куртки, пошкодження №1-5 і два пошкодження на капюшоні мають ознаки дії плоского предмету, маючого колючо-ріжучі властивості. Пошкодження в області правого рукава має ознаки дії предмету, маючого ріжучі властивості. Не виключається можливість утворення пошкоджень на куртці від дії клинка ножа, подібного описаному ОСОБА_7 при додатковому допиті від 16 вересня 2011 року;

висновком судово-медичної експертизи двох змивів речовини бурого кольору з поверхні снігу, фрагменту гілки дерева і банкнот 10 гривен, вилучених під час огляду місця події №43 від 21 січня 2011 року (том 5 а.с.113-116), відповідно до якого, кров ОСОБА_16 відноситься до групи О з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В ізосерологічної системи АВО. В змивах, вилучених з поверхні землі в 12 м і 10 м від трупу, в слідах на фрагменті гілці знайдена кров людини і виявлені антиген Н, а в слідах на фрагменті гілці також ізогемаглютиніни анти-А і анти-В, що не виключає походження крові від особи (осіб) з групою О з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В, у тому числі потерпілого ОСОБА_16 . В слідах на банкноті знайдено кров людини з домішками поту і виявлено антигени В і Н, що не виключає походження крові і поту від особи групи В з супутнім антигеном Н, так і змішання крові і поту осіб з групами О і В, у тому числі крові ОСОБА_16 з потом особи групи В ізосерологічної системи АВО;

висновком судово-медичної експертизи фрагмента тканини покриття пасажирського сидіння, трьох змивів, вилучених під час огляду автомобіля «Daewoo Lanos», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , №44 від 21 січня 2011 року (том 5 а.с.126-128), відповідно до якого, кров ОСОБА_16 відноситься до групи О з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В ізосерологічної системи АВО. В плямі на фрагменті тканини покриття пасажирського сидіння, двох змивах з внутрішньої сторони багажнику, в змиві з поверхні панелі, що прикриває ручне гальмо автомобіля, знайдено кров людини і виявлено лише антиген Н, що не виключає походження крові від особи (осіб) з групою О з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В, у тому числі потерпілого ОСОБА_16 ;

висновком судово-медичної експертизи гумового килиму, вилученого під час огляду автомобіля «Daewoo Lanos», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , №45 від 21 січня 2011 року (том 5 а.с.138-140), відповідно до якого, кров ОСОБА_16 відноситься до групи О з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В ізосерологічної системи АВО. В плямах на резиновому килиму автомобіля, вилученого з багажника, знайдено кров людини і виявлено антиген Н, ізогемаглютиніни анти-А і анти-В, що вказує походження крові від особи (осіб) з групою О з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В, у тому числі потерпілого ОСОБА_16 ;

висновком судової експертизи волокон і волокнистих матеріалів, судової імунологічної експертизи №10 від 14 січня 2011 року (том 5 а.с.172-175), відповідно до якого, на бейсбольній биті виявлено і вилучено 46 текстильних волокон, з яких 19 хімічних волокон, 1 волокно з шерсті і 26 волокон хлопка;

висновком судової молекулярно-генетичної експертизи №5 від 01 лютого 2011 року (том 5 а.с.197-199), відповідно до якого, на хомуті виявлена кров людини, що належить особі чоловічого генетичного полу і повністю співпадає з генетичними ознаками, виявленими в крові ОСОБА_16 . Дані генетичні ознаки зустрічаються не частіше ніж у 1 з х1026 людей;

висновком судової молекулярно-генетичної експертизи №3 від 13 січня 2011 року (том 5 а.с.209-212), відповідно до якого, на фрагменті проводу виявлені епітеліальні клітини, що належить особі чоловічого генетичного полу і повністю співпадають з генетичними ознаками, виявленими в крові ОСОБА_16 . Дані генетичні ознаки зустрічаються не частіше ніж у 1 з х1026 людей;

висновком судової автотоварознавчої експертизи з фототаблицями до нього №55/11 від 03 вересня 2011 року (том 5 а.с.241-248), відповідно до якого, ринкова вартість автомобіля «Daewoo Lanos», об`ємом двигуна 1498 куб.см, 2008 року випуску, білого кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , із урахуванням його пробігу (181760 км) і проведених ремонтних робіт, на момент скоєння злочину 06 січня 2011 року складала 41173,31 гривень;

висновком судової медичної молекулярно-генетичної експертизи №267 від 01 липня 2011 року (том 6 а.с.113-115), відповідно до якого, ймовірність випадкового збігу генетичних ознак клітин з ядрами, встановлених на недопалках сигарет №1, 4, 5 і зразка букальних клітин ОСОБА_7 становить 3,17х10-23. Сукупність генетичних ознак, встановлених в зазначених об`єктах, зустрічається не частіше, ніж у 1 з 31,7 квінтильйонів людей (3,17х1019). Походження клітин з ядрами, виявлених на недопалку сигарети №3, від ОСОБА_7 виключається;

висновком судової медичної молекулярно-генетичної експертизи №269 від 05 липня 2011 року (том 6 а.с.125-127), відповідно до якого, генетичні ознаки букальних клітин ротової порожнини ОСОБА_6 співпадають з генетичними ознаками клітин з ядрами на недопалку сигарети №3. Ймовірність випадкового збігу генетичних ознак клітин з ядрами на недопалку сигарети №3 і зразка букальних клітин ОСОБА_6 становить 9,99х10-22. Сукупність генетичних ознак, встановлених в зазначених об`єктах, зустрічається не частіше, ніж у 1 з 990 квінтильйонів людей (9,90х1020);

висновком судової медичної молекулярно-генетичної експертизи №7 від 17 січня 2011 року (том 6 а.с.137-140), відповідно до якого, генетичні ознаки клітин з ядрами, встановленими на фрагменті дроту збігаються з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_16 . Ймовірність випадкового збігу генетичних ознак клітин з ядрами на фрагменті дроту і зразка крові ОСОБА_16 становить 9,65х10-21. Сукупність генетичних ознак, встановлених в зазначених об`єктах, зустрічається не частіше, ніж у 1 з 97 квінтильйонів людей (9,7х1019). Генетичні ознаки клітин з ядрами на недопалках сигарет №1, 4, 5 належать невстановленій особі чоловічої генетичної статі, співпадають між собою і не співпадають з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_16 . Ймовірність випадкового збігу генетичних ознак клітин з ядрами на недопалку сигарети №2 і зразка крові ОСОБА_16 становить 9,65х10-21. Сукупність генетичних ознак, встановлених в зазначених об`єктах, зустрічається не частіше, ніж у 1 з 97 квінтильйонів людей (9,7х1019). Генетичні ознаки клітин з ядрами на недопалку сигарети №3 належать невстановленій особі чоловічої генетичної статі і не співпадають з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_16 ;

висновком вибухотехнічної експертизи №38 від 04 серпня 2011 року з фототаблицями до нього (том 6 а.с.198-225), відповідно до якого, два відрізки ізоляційної стрічки чорного кольору і цоколь електричної лампочки 13,5 V, вилучені 04 липня 2011 року в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_7 в будинку АДРЕСА_2 мають зовнішню схожість з ізоляційною стрічкою і фрагментом електричної лампочки, які входили до складу конструкції саморобних пристроїв, виявлених в ході огляду місця події ділянки місцевості, розташованого біля Василівського відділення ВАТ «Ощадбанк», за адресою: Запорізька область, м. Василівка, вул. Театральна, 12. Елементи живлення, відрізки ізоляційної стрічки, електричні дроти, вилучені 04 липня 2011 року в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_7 , мають відмінності з об`єктами, що входили до складу конструкції саморобних пристроїв, виявлених в ході огляду місця події;

висновком судової хімічної експертизи №181 від 26 серпня 2011 року (том 6 а.с.237-239), відповідно до якого, однорідна пиляща рідина, сірого кольору, масою 10,32 г, 1,45 г, 1,70 г, 2,16 г, 1,46 г, містить металевий алюміній, і є, ймовірно, алюмінієвою пудрою («сріблянкою»), яка до вибухових речовин не відноситься, але може входити до складу кустарних вибухових речовин систем типу «паливо-окислювач» в якості «палива»;

висновком комплексної судової хіміко-вибухотехнічної експертизи №15 від 21 квітня 2011 року з фототаблицями до нього (том 7 а.с.35-121), відповідно до якого, знищені і зруйновані 24 березня 2011 року експертами предмети у виявленому при огляді місця події вигляді були: пристрій №1 - пристроєм саморобного виготовлення, який складався з елементів, характерних для радіокерованих вибухових пристроїв: 1) корпусу заряду вибухової речовини; 2) заряду вибухової речовини системи «паливо плюс окислювач», масою приблизно 342 г (механічна суміш аміачної селітри з алюмінієвою пудрою і сіркою); 3) саморобного електричного підривання (запалення); 4) радіокерованого вибухового механізму. У разі заміни розряджених елементів живлення, за умови, що радіоприймальний електронний блок охоронної сигналізації знаходиться в справному стані, даний пристрій, найімовірніше, буде саморобним радіоуправляючим вибуховим пристроєм; пристрій №2 - пристроєм саморобного виготовлення, яке складалося з елементів, характерних для радіокерованих вибухових пристроїв: 1) саморобного електричного підривання (запалення); 2) радіокерованого вибухового механізму. Саморобний електричний засіб підривання (запалення), на момент виявлення, знаходився у несправному стані. Як засіб маскування даних пристроїв використовувалися автомобільні підголівники. Виявлені на місці події пристрої, в разі вибуху (вибухового горіння), мають комбіновану вражаючу дію фугасну, термічну і осколкову, а в разі збереження цілісності стікління автомобіля і дію отруйних (токсичних) продуктів вибуху. У встановленому місці зона ураження людей (травми середнього та тяжкого ступеня з можливим летальним результатом) буде обмежена простором салону автомобіля. На місці виявлення пристрою №1 діаметр зони ураження людей (травми середнього та тяжкого ступеня з можливим летальним результатом) вражаючими факторами вибуху складе 2,68 м. На відкритій місцевості на відстані від 2,68 м до 8 м зберігається небезпека в отриманні травм легкого ступеня тяжкості. Конструкція пристрою №1 складається з: 500 г ємності з-під миючого засобу «Гала» з обрізаною верхньою частиною; алюмінієвої ємності з-під аерозолю, діаметром 22 мм, найбільш ймовірно, з-під освіжувача порожнини рота; пробки саморобного виготовлення з паперу та парафіну; поліетиленової плівки; ізоляційної стрічки ПХВ, чорного кольору, шириною 20 мм; двох 9V елементів живлення типу крона фірми «DURACELL»; багатожильних проводів типу «22 AWG» в ізоляційних матеріалах різного кольору; штепсельного роз`єму; двох 1,5 V елементів живлення типу пальчикова батарея «АА» фірми «DURACELL»; двох 1,5 V елементів живлення типу пальчикова батарея «АА» фірми «Panasonic», радіоприємного електронного блоку охоронної сигналізації, найбільш ймовірно, автомобільної; найбільш ймовірно, чотирьох 1,5 V елементів живлення типу пальчикова батарея «ААА» фірми «Camelion», найбільш ймовірно, електрична лампочка побутового призначення напругою до 9 V; фрагментів поролону; найбільш ймовірно, частини пластикового корпусу автомобільної сигналізації. Пристрій №1 має розривний заряд саморобної вибухової речовини системи «паливо плюс окислювач» механічна суміш аміачної селітри з алюмінієвою пудрою і сіркою, загальною масою приблизно 342 г. Саморобний засіб ініціювання вибуху (запалення), найбільш ймовірно, споряджено вибуховою речовиною метальної дії промислового виготовлення нітроцелюлозним (бездимних) порохом. Конструкція пристрою №2 складається з: алюмінієвої ємності з-під аерозолю, діаметром 22 мм, найбільш ймовірно, з-під освіжувача порожнини рота; ізоляційної стрічки ПХВ, чорного кольору, шириною 20 мм; трьох 9V елементів живлення типу крона фірми «Energizer»; багатожильних проводів типу «22 AWG» в ізоляційних матеріалах чорного кольору; двохпозиційного клавишного перемикача «KCD1»; радіоприємного електронного блоку охоронної сигналізації, найбільш ймовірно, автомобільної; електричної лампи побутового призначення, найбільш ймовірно, напругою 2,5 V; фрагментів поролону. Саморобний засіб ініціювання вибуху (запалення), найбільш ймовірно, споряджено вибуховою речовиною метальної дії промислового виготовлення нітроцелюлозним (бездимних) порохом. Принцип дії саморобних пристроїв: при подачі на певній радіочастоті з передавальної частини радіокерованого пристрою кодованого сигналу на приймальну частину радіокерованого пристрою, його передавальна частина приймає кодований сигнал, дешифратор обробляє його, формує початковий електричний імпульс, який передається на виконавчий механізм, що виконує роль електронного ключа і по сигналу подає електричний імпульс на саморобний засіб ініціювання вибуху (запалення), яке, в свою чергу, передає теплової імпульс заряду вибухової речовини саморобного виготовлення системи «паливо плюс окислювач» на основі аміачної селітри, що призводить до вибуху (вибухового горіння) останнього. Особа, яка виготовила вибуховий механізм, повинна щонайменше мати знання в області радіоелектроніки на рівні любителя. Заряд вибухової речовини і саморобні засоби ініціювання вибуху виготовлені особою, яка має слабкі знання в області вибухотехніки. Процентний склад заряду вибухової речовини, найбільш ймовірно, підібраний дослідним шляхом в результаті випробувань його на сприйнятливість до теплового імпульсу. Вид вибухової речовини саморобного засобу ініціювання вибуху (запалення) вказує на те, що, найбільш ймовірно, особа, яка його виготовила, має (мала) доступ до вибухових речовин метальної дії (полювання, військова справа, власник стрілецької зброї). Найймовірніше пристрої виготовлені з наявних підручних засобів без жодного будь-якого спеціального виробничого обладнання. Надана на дослідження речовина сріблясто-сірого кольору є саморобних вибуховим пристроєм системи «паливо плюс окислювач» механічна суміш аміачної селітри з алюмінієвою пудрою і сіркою, по мікроскопічними ознаками та якісному составу компонентів подібно і має загальну родову приналежність з вибуховою речовиною, яке входить до складу наданого на дослідження пристрою №1. Речі, вилучені 24 березня 2011 року в ході огляду гаража за адресою: АДРЕСА_9 , має відмінності по морфологічним ознакам і молекулярному складу від части саморобних пристроїв, виявлених 24 березня 2011 року в автомобілі ВАЗ-211440, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , і не складали раніше єдине ціле;

висновком судово-хімічної експертизи вибухових речовин і продуктів вибуху і пострілу №93 від 29 квітня 2011 року (том 7 а.с.132-135), відповідно до якого, неоднорідна речовина сіро-білого кольору, масою 330 г, в полімерній упаковці із зрізаною верхньою частиною з маркуванням «Gala Лаванда», горловина якої закрита кустарної пробкою з матеріалу, схожого на парафін, в полімерно-паперової оболонці, є саморобною вибуховою речовиною системою «паливо + окислювач», в якому алюміній є «паливом», а селітра «окислювачем». Наданий об`єкт співпадає по якісному складу компонентів з речовиною, що входить до складу саморобного пристрою, вилученого в м.Василівка, в ході огляду автомобіля ВАЗ-211440, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , близький до нього по гранулометричному складу алюмінієвої пудри («сріблянки»). Полімерна упаковка із зрізаною верхньою частиною з маркуванням «Gala Лаванда» вибуховим пристроєм не є;

висновком судової додаткової вибуховотехнічної експертизи №51 від 31 жовтня 2011 року (том 7 а.с.150-162), відповідно до якого, показання ОСОБА_7 , дані ним під час відтворення обстановки та обставин події від 17 вересня 2011 року щодо порядку складання та конструкції саморобних радіокерованих вибухових пристроїв по елементному складу, способу їх з`єднання і збірки, способу установки і розміщення елементів пристроїв, а також принципу дії відповідають конструкції і принципу дії двох саморобних радіокерованих вибухових пристроїв, виявлених і вилучених під час огляду місця події від 24 березня 2011 року біля відділення ВАТ «Ощадбанк» по вул.Театральній, 12, в Василівка в підголівнику водійського сидіння інкасаторського автомобіля;

висновком комплексної судової молекулярно-генетичної, волокон і волокнистих матеріалів, дактилоскопічної експертизи №35 від 28 березня 2011 року з фототаблицями до нього (том 7 а.с.173-181), відповідно до якого, на наданих на експертизу скручуваннях проводів (об`єкти №1, 2), електричному перемикачі (об`єкт №3) і ізоляційній стрічці (об`єкт №4) виявлені клітини з ядрами. Встановлені генетичні ознаки клітин з ядрами, виявлені на скручуванні проводів (об`єкти №1, 2), електричному перемикачі (об`єкт №3) і ізоляційній стрічці (об`єкт №4) є змішаними і збігаються між собою;

висновком судової молекулярно-генетичної експертизи №74 від 06 квітня 2011 року (том 7 а.с.192-193), відповідно до якого, змішані сліди на відкрутках дротів і електричному перемикачі (об`єкти №1, 2, 3 за висновком експерта №35 від 28 березня 2011 року) містять генетичні ознаки невстановленої особи чоловічої генетичної статі, встановлених на недопалках (об`єкти №1, 4, 5 за висновком експерта №7 від 17 січня 2011 року). Генетичні ознаки клітин з ядрами, встановленими на ізоляційній стрічці (об`єкт №4 за висновком експерта №35 від 28 березня 2011 року) співпадають з генетичними ознаками невстановленої особи чоловічої генетичної статі, встановлених на недопалках (об`єкти №1, 4, 5 за висновком експерта №7 від 17 січня 2011 року). Дані генетичні ознаки зустрічаються не частіше, ніж у 1 з 4,7х1018 людей. Походження змішаних слідів на скрутках дротів, електричному перемикачі, ізоляційній стрічці (об`єкти №1-4 за висновком експерта №35 від 28 березня 2011 року) від невстановленої особи чоловічої генетичної статі, генетичні ознаки якого встановлені на недопалках (об`єкти №3 за висновком експерта №7 від 17 січня 2011 року) виключається;

висновком судової молекулярно-генетичної експертизи №259 від 26 червня 2011 року (том 7 а.с.204-206), відповідно до якого, генетичні ознаки зразка букальних клітин ОСОБА_7 містяться в змішаних слідах, виявлених на скрутках дротів, електричному перемикачі (об`єкти №1-3 за висновком експерта №35 від 28 березня 2011 року), і співпадають з генетичними ознаками клітин з ядрами, встановленими на ізоляційній стрічці (об`єкти №4 за висновком експерта №35 від 28 березня 2011 року). Ймовірність випадкового збігу генетичних ознак клітин з ядрами, встановленими на ізоляційній стрічці (об`єкти №4 за висновком експерта №35 від 28 березня 2011 року) і зразка букальних клітин ОСОБА_7 (об`єкт №2) складає 3,47х10-22. Сукупність генетичних ознак, встановлених в зазначених об`єктах, зустрічається не частіше, ніж у 1 з 1,88 секстильйонів людей (2,88х1021);

висновком судової молекулярно-генетичної експертизи №295 від 26 серпня 2011 року (том 7 а.с.215-218), відповідно до якого, генетичні ознаки зразка букальних клітин ОСОБА_6 (об`єкт №1 за висновком експерта №269 від 05 липня 2011 року) не містяться в змішаних слідах, виявлених на скрутках дротів, електричному перемикачі (об`єкти №1-3 за висновком експерта №35 від 28 березня 2011 року), і не співпадають з генетичними ознаками клітин з ядрами, встановленими на ізоляційній стрічці (об`єкти №4 за висновком експерта №35 від 28 березня 2011 року). Походження клітин з ядрами, встановленими на ізоляційній стрічці (об`єкти №4 за висновком експерта №35 від 28 березня 2011 року) від ОСОБА_6 виключається;

висновком судової експертизи матеріалів, речовин і виробів №117 від 11 травня 2011 року з фототаблицями до нього (том 7 а.с.231-236), відповідно до якого, наданий на дослідження фрагмент дроту з ізоляцією матеріалом жовтого кольору, що входить у складу скрутки проводів, вилученої з плафона освітлення салону в ході додаткового огляду автомобіля «Daewoo Lanos», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , від 08 січня 2011 року становить загальну родову приналежність з одним фрагментів дроту з ізоляцією матеріалом жовтого кольору, що входять до складу скрутки проводів з припаяними елементами живлення, вилученими під час огляду від 24 березня 2011 року біля стіни будинку АДРЕСА_11 . Наданий на дослідження фрагмент ізоляційної стрічки чорного кольору, що входить до складу скрутки проводів, вилученої з плафона освітлення салону в ході додаткового огляду автомобіля «Daewoo Lanos», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , від 08 січня 2011 року становить загальну родову приналежність з фрагментами ізоляційної стрічки, що входить до складу скрутки проводів з припаяними елементами живлення, вилученими під час огляду від 24 березня 2011 року біля стіни будинку АДРЕСА_11 ;

висновком судової експертизи з дослідження полімерних матеріалів, пластмас і виробів з них №8301 від 07 вересня 2011 року (том 8 а.с.10-14), відповідно до якого, фрагменти ізоляційної стрічки, що входить до складу скрутки проводів з електричною лампою, вилученою 07 січня 2011 року в ході огляду автомобіля «Daewoo Lanos», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , фрагменти ізоляційної стрічки, розташованої на фрагментах електричних ланцюгів і елементах живлення саморобних вибухових пристроях, знищених експертами під час проведення комплексної судової хіміко-вибухотехнічної експертизи №15 від 21 квітня 2011 року і вилучених 24 березня 2011 року в ході огляду місця події, а також фрагменти ізоляційної стрічки, чорного кольору, розташованої на зрізі проводів в ізоляції червоного кольору, вилученої 04 липня 2011 року в ході обшуку за місцем проживання ОСОБА_7 , мають загальну родову приналежність;

висновком судово-хімічної експертизи вибухових речовин і продуктів вибуху і пострілу №334 від 05 квітня 2012 року (том 8 а.с.25-28), відповідно до якого, на наданих на дослідження об`єктах (фрагменту металу невірної форми сірого кольору, полімерного фрагменту невірної форми сірого кольору з нашаруванням речовини сріблястого кольору, фрагмент проводу в ізоляції білого кольору і слідами припою по краям, група проводів з контактами і слідами припою, вилучені 03 грудня 2011 року в ході огляду ділянки місцевості поблизу с. Балабино Запорізького району Запорізької області) встановлено наявність частин суміші металевого алюмінію з нітратом амонію, тобто частинок саморобної вибухової речовини системи «паливо + окислювач», в якому алюміній є «паливом», а селітра «окислювачем»;

висновком судової експертизи металів, сплавів и виробів з них №335 від 16 січня 2012 року (том 8 а.с.40-42), відповідно до якого, надані на дослідження фрагменти металу срібло-білого кольору, вилучені 24 березня 2011 року в ході огляду місця події ділянки місцевості перед входом до Василівського відділення ВАТ «Ощадбанк» виготовлені із алюмінія з незначними домішками галію (до 0,1%). Наданий на дослідження фрагмент металу срібло-білого кольору, вилучений 03 грудня 2011 року в ході огляду місця події ділянки місцевості поблизу с.Балабино Запорізького району Запорізької області виготовлені із алюмінія з незначними домішками галію (до 0,1%);

висновком судової вибуховотехнічної експертизи №28 від 27 квітня 2012 року (том 8 а.с.59-71), відповідно до якого, на поверхні наданих на дослідження об`єктів, вилучених 03 грудня 2011 року в ході огляду ділянки місцевості, розташованої вздовж проїжджої частини, що з`єднує автодорогу, яка веде з виїзду з м.Запоріжжя до пам`ятника «Воїнам Автомобілістам» на трасі «Москва-Сімферополь» і с.Балабіно Запорізького району Запорізької області, є пошкодження, характер утворення яких відповідає хімічному перетворення вибухових речовин, що проходить в режимі вибухового горіння, а саме: на фрагменті ємності з-під аерозолю сліди освічені в результаті зміни хімічного стану саморобної вибухової речовини, що супроводжується вкрай швидким виділенням енергії і утворенням сильно нагрітих стислих газів, здатних проводити механічну роботу; на фрагменті полімеру сірого кольору сліди утворені у результаті раптової зміни хімічного складу саморобної вибухової речовини, що супроводжувалось вкрай швидким виділенням енергії і утворенням сильно нагрітих стислих газів, здатних проводити механічну роботу; на групі електричних проводів з роз`ємами сліди термічного впливу, характер утворення яких встановити неможливо; на фрагменті електричного множильного дроту в ізоляції білого кольору слідів впливу вибуху не виявлено. Пошкодження на наданих на дослідження фрагменті металу сріблястого кольору неправильної форми і фрагмента полімеру сірого кольору неправильної форми, найбільш ймовірно, утворилися в результаті вибуху суміші алюмінію з нітратом амонію, тобто частинок саморобної вибухової речовини системи «паливо + окислювач», в якому алюміній є «паливом», а селітра «окислювачем»; зазначені фрагменти, найбільш ймовірно, є частина саморобного вибухового пристрою, маючого комбіновану уражуючи дію фугасну, термічну, осколкову; зазначені фрагменти, а також наявні на їх поверхні частинки саморобного вибухового пристрою мають схожість з корпусом заряду вибухової речовини, з зарядом вибухової речовини і з корпусом саморобного електричного засобу вибуху (займання) саморобних радіоуправляємих вибухових пристроїв, вилучених 24 березня 2011 року в ході огляду ділянки місцевості, розташованої біля Василівського відділення ВАТ «Ощадбанк», а група електричних проводів з роз`ємами і фрагмент електричного множильного дроту в ізоляції білого кольору схожості не мають;

висновком судової експертизи з дослідження металів і сплавів №8300 від 30 серпня 2011 року з фототаблицями до нього (том 8 а.с.90-95), відповідно до якого, на наданих на дослідження проводах з електричною лампою, вилучених в ході огляду автомобіля «Daewoo Lanos», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , на проводах і елементах живлення саморобних вибухових пристроях, вилучених в ході огляду місця події, і на двох паяльниках, вилучених в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_7 , є сліди пайки припоями, основу матеріалу яких складають олово і свинець. Припої, сліди яких є на зазначених об`єктах, мають загальну родову належність за складом матеріалу. Припої, сліди яких є на електропаяльнику, вилученому у домоволодінні за адресою: АДРЕСА_2 , на електропровіднику в полімерній ізоляції, вилученому за адресою: АДРЕСА_8 із автомобіля ВАЗ, і на проводах з електричною лампою, вилучених в ході огляду автомобіля «Daewoo Lanos», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , мають між собою загальну групову належність за складом матеріалу. Припої, сліди яких є на електропаяльнику, вилученому за адресою: м. Василівки, вул. Дзержинського, буд.60, на електропровіднику в полімерній ізоляції і на контактах елемента живлення, вилучених за адресою: м. Василівка, вул. Театральна, буд.12 із автомобіля ВАЗ, мають між собою загальну групову належність за складом матеріалу. Зразки припоїв, вилучених за адресою: м. Василівки, вул. Дзержинського, буд.60, і сліди, що є на контактах елемента живлення, вилучених за адресою: АДРЕСА_8 із автомобіля ВАЗ, мають між собою загальну групову належність за складом матеріалу, з яких вони виготовлені;

висновком судової експертизи волокон і волокнистих матеріалів №110 від 06 травня 2011 року з фототаблицями до нього (том 8 а.с.107-111), відповідно до якого, надані на дослідження пасажирське сидіння, сидіння водія і підголівники, що були вилучені в ході огляду автомобіля ВАЗ 211440, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить ВАТ «Ощадбанк», не сходні між собою за одним із видів текстильного матеріалу, з якого вони виготовлені;

висновком судової криміналістичної експертизи з дослідження накладного гаражного замка № НОМЕР_61 від 01 квітня 2011 року (том 22 а.с.2-4), відповідно до якого, накладний металевий замок, вилучений 29 березня 2011 року при проведенні виїмки у ведучого спеціаліста банківської безпеки Василівського відділення ТОВ «Ощадбанк» ОСОБА_43 , справний. На поверхні одного з ригелів замка, вилученого 29 березня 2011 року при проведенні виїмки виявлено пошкодження в вигляді трасс та слідів утикання зі свіжим блиском металу, що вказує на вплив на механізм замка стороннього предмету (предметів). Вирішити питання: «Не відчинявся цей замок сторонніми предметами?» не є можливим з погляду конструктивних особливостей замка;

висновком судової молекулярно-генетичної експертизи №72 від 06 квітня 2011 року з фототаблицями до нього (том.22 а.с.55-58), відповідно до якого, походження клітин з ядрами, знайдених на скрутках дротів, електричному перемикачі та ізоляційній стрічці (об`єкти 1-4 згідно висновку експерта НДЄКЦ №35 від 28 березня 2011 року), від ОСОБА_102 , ОСОБА_17 , ОСОБА_43 , ОСОБА_19 , ОСОБА_103 , ОСОБА_18 виключено;

висновком судової криміналістично-дактилоскопічної експертизи з дослідження слідів рук, вилучених з внутрішньої поверхні заднього багажника автомобілю, правого ліхтаря сигналу «Стоп» №3-Д від 10 січня 2011 року (том 22 а.с.70-72), відповідно до якого, слід руки №1 на плівках «ЛТ» № 1-2, вилучений при додатковому огляді автомобіля «Daewoo Lanos», д.н. НОМЕР_3 , для ідентифікації особи придатний; сліди рук №2, 3 на плівках «ЛТ» № 1-2-3, вилучені там же, для ідентифікації особи не придатний. Слід руки №1 на плівках «ЛТ» №1-2, вилучений в ході додаткового огляду автомобіля «Daewoo Lanos» д.н. НОМЕР_3 , залишено долоневою поверхнею (гіпотенаром) правої руки ОСОБА_16 ;

протоколом слідчого експерименту від 23 липня 2014 року з фототаблицею до нього (том 18 а.с.234-240), з якого вбачається, що старший слідчий криміналіст СУ ГУМВС України в Запорізькій області, за участю статиста, ОСОБА_6 і його захисника, у присутності двох понятих, провів слідчий експеримент на території автобази за адресою: м.Запоріжжя, вул.Східна, 9, під час якого статисту було запропоновано сісти за переднє водійське сидіння автомобіля «Daewoo Lanos», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , при цьому одягнути куртку зимову чорного кольору, за умови, якщо водійське сидіння буде в передньому положенні, присунуте впритул до рульового колеса. За зазначених умов статист зміг сісти на переднє водійське сидіння, але пояснив, що в такому положенні управляти автомобілем він не зміг би;

протоколом слідчого експерименту від 23 липня 2014 року з фототаблицею до нього (том 18 а.с.241-245), з якого вбачається, що старший слідчий криміналіст СУ ГУМВС України в Запорізькій області, за участю статиста, ОСОБА_6 і його захисника, у присутності двох понятих, провів слідчий експеримент на території автобази за адресою: м. Запоріжжя, вул. Східна, 9, під час якого статисту було запропоновано влізти до багажного відділення автомобіля «Daewoo Lanos», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , за умови розташування в ньому газового балону. Статист із параметрами зріст 172 см, вагою 67 кг, сів у багажний відсік, після чого ліг на праву сторону і помістився у багажному відділенні, перед газовою установкою автомобіля;

копією трудової книжки ОСОБА_8 і відповідні накази (том 12 а.с.4-8, 63), відповідно до якої, 15 жовтня 2010 року ОСОБА_8 призначена на посаду керуючого Територіально відокремленого без балансового відділення №10007/0224 І типу філії Запорізьке обласне управління ВАТ «Ощадбанк» терміном на 3 місяці з 15 жовтня 2010 року по 16 січня 2011 року включно; 17 січня 2011 року переведена на посаду заступника керуючого територіально відокремленого без балансового відділення №10007/0224 І типу; 20 січня 2011 року звільнена з посади за угодою сторін, п.1 ст.36 КЗпП України;

посадовою інструкцією керуючого Територіально відокремленого безбалансового відділення №10007/0224 І типу філії Запорізьке обласне управління ВАТ «Ощадбанк» ОСОБА_8 (том 12 а.с.36-37), відповідно до якої, остання мала право, зокрема: першого підпису на всіх грошових документах, вимагати своєчасного забезпечення обліковими формами, цінними бланками, грошовою готівкою для безперебійної роботи та чіткого обслуговування населення;

зобов`язанням про нерозголошення відомостей, які становлять банківську та комерційну таємницю в установах ВАТ «Ощадбанк» (том 12 а.с.62), відповідно до якого, ОСОБА_8 зобов`язалась не розголошувати і не використовувати з вигодою для себе чи для третіх осіб відомості, що становлять банківську та комерційну таємницю і стануть їй відомі при виконанні службових обов`язків, у разі спроби сторонніх осіб одержати від неї таку інформацію повідомити про це свого керівника і службу банківської безпеки;

листом Повного товариства «Нікітіч, Передерій «Ломбард «Карат» за вих.№32 від 30 листопада 2011 року (том 13 а.с.149), згідно з яким, ОСОБА_7 було укладено договір фінансового кредиту номер 00037435 від 14 листопада 2010 року, предмет закладу обручка, сума застави 500 гривень, і договір фінансового кредиту номер 00037667 від 03 грудня 2010 року, предмет закладу ланцюг та браслет, сума застави 3300 гривень;

договором кредиту із забезпеченням №ДК2-000000061 від 16 листопада 2010 року між Кредитною спілкою «Епоха відродження» та ОСОБА_7 (том 13 а.с.154-156), відповідно до якого, 16 листопада 2010 року ОСОБА_7 отримав кредит у розмірі 6400 гривень під заставу автомобіля марки «Toyota Celica», державний реєстраційний номер НОМЕР_38 ;

рапортом старшого оперуповноваженого з ОВС УКР ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_104 (том 13 а.с.162), відповідно до якого, номер мобільного телефону НОМЕР_52 знаходився у користуванні ОСОБА_105 ;

свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу «Toyota «Celica», державний реєстраційний номер НОМЕР_38 (том 13 а.с.192), відповідно до якого, власником даного транспортного засобу є ОСОБА_106 ;

договором оренди від 03 вересня 2008 року, укладений між ОСОБА_21 (орендодавець) і ТОВ «Транс-таксі» (орендар) (том 17 а.с.6), відповідно до якого, ОСОБА_21 передав у платне користування на п`ять років ТОВ «Транс-таксі», належний йому на праві власності автомобіль «DAEWOO-FSO LANOS», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 ;

інформацією з ТОВ «Транс-Таксі» про закази на перевезення пасажирів водієм ОСОБА_16 (державний реєстраційний номер автомобіля НОМЕР_3 ) (том 17 а.с.10-38), відповідно до якої, останній заказ на перевезення за адресою: м. Запоріжжя, вул. Новокузнецька, 21, переданий ОСОБА_16 06 січня 2011 року о 12 годині 32 хвилини диспетчером ОСОБА_107 ;

листом директора Дніпропетровської Філії ПрАТ «Київстар» ОСОБА_108 №2260/8/00/00/00 від 22 квітня 2013 року на запит адвоката ОСОБА_10 (том 20 а.с.217), з якого суд встановив, що короткий телефонний номер 728 відноситься до голосової послуги Content Provider Accessd (CPA). Номер надано провайдеру ТОВ «СМС Юніон Кампані» (адреса: 01033, м. Київ, вул. Горького, буд. 33-В, 10 поверх, № 6, 14, 15, 16, 17, 18) для контент послуги Розважальний голосовий портал в СТК (номер підтримки +380-44-545-77-03).

При перевірці доводів апеляційних скарг колегією суддів також встановлено наступне.

Як вбачається з протоколу огляду місця події від 07 січня 2011 року, в ході його проведення виявлено та вилучено, зокрема 2 недопалка сигарет з-під водійського та переднього пасажирського сидіння.

Разом з тим, свідок ОСОБА_88 в судовому засіданні суду першої інстанції пояснив, що 07 січня 2011 року, в якості спеціаліста він приймав участь в огляді автомобіля «Daewoo Lanos», який знаходився біля газоросподільничої колонки в смт.Кушугум. Також пояснив, що на полу біля передніх сидінь знаходилися недопалки сигарет. Недопалків було два біля водійського сидіння, які він вилучив в один пакунок, та два біля пасажирського, які він вилучив в другий пакунок. Тобто загалом було вилучено чотири недопалка.

Свідок ОСОБА_109 також повідомив суду, що з місця події вилучалися недопалки сигарет. В якій саме кількості не пам`ятає. Крім того, зазначив, що до протоколу огляду місця події від 07 січня 2011 року були внесені не всі недопалки сигарет, які були наявні, з тих підстав, що огляд проводився в темний час доби та через людський фактор.

Свідок ОСОБА_75 , який також був присутнім під час проведення огляду місця події 07 січня 2011 року, повідомив суду, що бачив в автомобілі недопалки сигарет у кількості 2-3 штук.

Отже, з показань зазначених свідків вбачається, що фактично під час проведення огляду місця події 07 січня 2011 року, кількість вилучених недопалок була більшою, ніж зазначено в протоколі огляду.

Згідно з протоколом додаткового огляду місця події від 08 січня 2018 року, в ході його проведення виявлено та вилучено недопалок сигарети з гумового килимка під переднім пасажирським сидінням.

Відповідно до постанови про призначення судово-медичної молекулярно-генетичної експертизи від 13 січня 2011 року, в ході проведення огляду автомобіля виявлено та вилучено: 2 недопалка сигарет під водійським сидінням та 2 недопалка сигарет під пасажирським сидінням. Крім того, в даній постанові зазначено, що в ході проведеного додаткового огляду місця події виявлено 1 недопалок сигарети з гумового килимка під переднім пасажирським сидінням. Тобто вказані обставини свідчать про те, що всього з вказаного автомобіля було вилучено 5 недопалків сигарет.

Саме в такій кількості недопалки сигарет надавались для проведення експертизи. Про це свідчить висновок експерта №7 від 17 січня 2011 року та ілюстраційна таблиця до нього, де зафіксовано, що на експертизу надійшли п`ять недопалків сигарет у трьох паперових пакетах з підписами спеціаліста і понятих.

Відомості, вказані у вищезазначеній постанові щодо кількості, виявлених та вилучених в ході проведення огляду автомобіля, недопалок сигарет, збігаються з відомостями, зазначеними в постанові про призначення судово-медичної експертизи від 27 січня 2011 року та постанові про призначення додаткової судово-медичної молекулярно-генетичної експертизи від 30 червня 2011 року.

Загальна кількість недопалків сигарет вбачається також з супровідного листа Запорізького обласного бюро судово-медичної експертизи, згідно якого, до СУ ГУМВС України в Запорізькій області направлено «Висновок експерта» № 52 та речові докази: 5 недопалків.

Таким чином, враховуючи зазначені обставини в сукупності, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про те, що з місця події під час огляду вилучено загалом 5 недопалків сигарет, а саме: 07 січня 2011 року - чотири недопалок сигарет, та 08 січня 2011 року один недопалок сигарети.

Колегія суддів вважає, що при оформленні тексту протоколу огляду дійсно допущені певні порушення, а саме у протоколі вказано кількість вилучених недопалків сигарет, яка не відповідає кількості фактично вилучених недопалок сигарет.

За даним фактом проводилась службова перевірка і за її результатами факти, викладені в доповідній записці заступника начальника відділу ГСУ МВС України ОСОБА_110 , знайшли своє підтвердження. За неякісне проведення оглядів місць подій до відповідних працівників були застосовані дисциплінарні стягнення.

Водночас, висновків стосовно того, що під час проведення оглядів місць подій фактично виявлено та вилучено 5 недопалок сигарет, даною перевіркою не спростовано.

Інших порушень під час вилучення вказаних недопалків сигарет, їх оформлення для передання на зберігання, та надання для проведення експертиз, на думку колегії суддів, з матеріалів провадження не вбачається.

Відповідно до постанови слідчого про долучення в якості речового доказу від 05 серпня 2011 року, визнано речовими доказами, в т.ч. 5 недопалків сигарет. В подальшому вказані речові докази було передано на відповідальне зберігання до камери схову Запорізького РВ ГУМВС України в Запорізькій області, про що свідчить відповідна квитанція № 012203 від 12 серпня 2011 року.

В ході судового розгляду виявилося неможливим дослідити зазначені речові докази, оскільки коробка в якій вони зберігались пошкоджена гризунами та візуально ідентифікувати належність залишків в ній неможливо.

За даним фактом проведено службове розслідування, за результатами якого, відповідно до висновку від 16 грудня 2013 року, за неналежне виконання своїх службових обов`язків, відповідальних за зберігання речових доказів співробітників міліції притягнуто до дисциплінарної відповідальності.

Перевіряючи доводи сторони захисту про наявність певних протиріч у експертних висновках, які перевірялися і судом першої інстанції, колегія суддів доходить наступних висновків.
Як зазначено вище, висновком експерта №7 від 17 січня 2011 року судової молекулярно-генетичної експертизи, визначено генетичні ознаки клітин з ядрами на недопалках сигарет (№№ 1,4,5), та встановлено, що вони належать невстановленій особі чоловічої генетичної статі, узгоджуються між собою і не співпадають з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_16 ; генетичні ознаки клітин з ядрами на недопалку сигарети (№3), що належать невстановленій особі чоловічої генетичної статі та не співпадають з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_16 .
Відповідно до висновку № 267 від 01 липня 2011 року, встановлено генетичні ознаки букальних клітин ротової порожнини ОСОБА_7 , які збігаються з генетичними ознаками клітин з ядрами, встановлених на недопалках сигарет (№№ 1, 4 ,5 ).
Згідно з висновком № 269 від 05 липня 2011 року, встановлено генетичні ознаки букальних клітин ротової порожнини ОСОБА_6 , які збігаються з генетичними ознаками клітин з ядрами, встановлених на недопалку сигарети (№ 3 ).
Отже, на підставі зазначених висновків експертів (№ 7, № 267, № 269) можна зробити висновок, що недопалки сигарет (№№ 1, 4 ,5), вилучені під час проведення огляду місця події, належать обвинуваченому ОСОБА_7 , а недопалок сигарети (№3) обвинуваченому ОСОБА_6 .
Водночас, висновком №274 від 14 липня 2011 року судової імунологічної експертизи, визначено, що кров обвинуваченого ОСОБА_6 відноситься до групи 0(І), а обвинуваченого ОСОБА_7 до А(ІІ).
Висновком експерта № 52 від 22 лютого 2011 року встановлено, що при судово-цитологічному дослідженні недопалків сигарет (№№1, 4, 5) виявлено антигени А і В, що дозволяє допустити викурювання даних сигарет особою з групою крові АВ. При судово-цитологічному дослідженні недопалку сигарети (№3) виявлено антиген А, що дозволяє допустити викурювання даної сигарети особою з групою крові А.
Отже, на підставі результатів зазначених експертиз (№ 274, № 52), можна допустити викурювання недопалків сигарет (№№1, 4, 5) ОСОБА_6 , а недопалку сигарети (№3) ОСОБА_7 .
Таке припущення не збігається з висновком про приналежність вказаних недопалків сигарет обвинуваченим, зробленого на підставі визначених генетичних ознак букальних клітин ротової порожнини останніх.
Оскільки, відповідно до вимоги ч.3 ст. 373 КПК України, обвинувальний вирок не може ґрунтуватись на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції та вважає, що висновок експерта №52 від 22 лютого 2011 року враховувати не можна, оскільки він містить лише припущення щодо викурювання сигарет. Разом з тим, висновки експертиз № 7, № 267, №269 встановлюють відповідні факти, які повністю узгоджуються між собою.
Будь-яких доказів недостовірності результатів, отриманих внаслідок проведення експертиз №7, № 267, № 269, матеріали провадження не містять.
Крім того, як правильно зауважив суд першої інстанції у вироку, генетичні ознаки клітин з ядрами на недопалках, скрутках дротів, електричному перемикачі, ізоляційній стрічці, які потім співпали з генетичними ознаками букальних клітин ОСОБА_7 і ОСОБА_6 , були виявлені ще до встановлення причетності останніх до злочинів. Зазначені обставини спростовують доводи сторони захисту щодо фальсифікації результатів збігу генетичних ознак клітин з ядрами об`єктів медичних молекулярно-генетичних експертиз.
Що стосується доводів сторони захисту з приводу допущення суттєвих порушень порядку призначення та проведення експертних досліджень, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.
За даними фактами проводилась відповідна перевірка та постановою від 26 червня 2015 року старшого слідчого СВ прокуратури Запорізької області ОСОБА_111 закрито кримінальне провадження за фактом фальсифікації доказів в даному кримінальному провадженні, зокрема висновків експертів.
Згідно цієї постанови, в ході досудового розслідування встановлено факти, які свідчать про недотримання співробітниками НДЕКЦ при ГУМВС України в Запорізькій області вимог законодавства про порядок проведення судових експертиз. В той же час доказів перевищення влади або службових повноважень співробітниками НДЕКЦ при ГУМВС України в Запорізькій області та здійснення дій, направлених на фальсифікацію доказів по даному кримінальному провадженню, не встановлено.
Колегія суддів вважає, що порушення співробітниками НДЕКЦ при ГУМВС України в Запорізькій області вимог законодавства про порядок проведення судових експертиз не вплинули на результати проведених досліджень.
При перевірці доводів сторони захисту про те, що експертизи №№ 7, 35, 74, 259, 267, 269, 193/284 проведені експертами, які не мали права на проведення судово-медичних експертиз, зокрема експерти: ОСОБА_112 та ОСОБА_113 , колегією суддів встановлено наступне.
Так, згідно з матеріалами провадження, експерт ОСОБА_112 особисто, або у складі з іншими експертами, проводила судову молекулярно-генетичну експертизу №7 від 17 січня 2011 року; комплексну судову молекулярно-генетичну, волокон та волокнистих матеріалів, дактилоскопічну експертизу № 35 від 28 березня 2011 року; судову молекулярно-генетичну експертизу №267 від 01 липня 2011 року; комплексну судову експертизу волокон та волокнистих матеріалів та судову молекулярно-генетичну експертизу № 193/284 від 03 серпня 2011 року; судову молекулярно-генетичну експертизу № 269 від 05 липня 2011 року.
У висновках вказаних експертиз зазначено, що ОСОБА_112 є старшим експертом відділу спеціальних видів досліджень НДЕКЦ при ГУМВС України в Запорізькій області, майором міліції, яка має вищу біологічну та вищу юридичну освіту, кваліфікацію судового експерта з правом проведення судової імунологічної експертизи, експертизи волосся та молекулярно-генетичної експертизи (свідоцтва №№6408, 7084, 8120, які видано ЕКК МВС України від 14 листопада 2003 року, 05 травня 2005 року, 11 травня 2007 року), та має стаж роботи з грудня 2001 року.
Як вбачається з відповіді Міністерства юстиції України від 21 червня 2013 року № 2970-0-30-13/15, наданої на запит адвокату ОСОБА_10 , експерта ОСОБА_112 включено до Реєстру атестованих судових експертів на підставі подання ДНДЕКЦ МВС України як таку, що отримала кваліфікацію судового експерта з правом проведення наступних видів судових експертиз: імунологічна (рішення ЕКК МВС України від 14 листопада 2003 року, свідоцтво № 6408); волосся (рішення ЕКК МВС України від 05 травня 2005 року, свідоцтво № 7084); молекулярно-генетична (рішення ЕКК МВС України від 11 травня 2007 року, свідоцтво № 8120).
Судова молекулярно-генетична експертиза № 74 від 06 квітня 2011 року проведена в т.ч. експертом ОСОБА_114 , судова молекулярно-генетична експертиза № 259 від 26 червня 2011 року проведена також експертом ОСОБА_115 .
У вказаних висновках зазначено, що ОСОБА_114 є старшим експертом відділу спеціальних видів досліджень НДЕКЦ при ГУМВС України в Запорізькій області, майором міліції, який має вищу біологічну освіту, кваліфікацію судового експерта з правом проведення судової імунологічної та молекулярно-генетичної експертиз та експертизи волосся (свідоцтва №5249, №7661, № 9234, які видано ЕКК МВС України 30 листопада 2001 року, 12 травня 2006 року, 13 травня 2009 року) та має стаж експертної роботи з 1999 року.
Як вбачається з відповіді Міністерства юстиції України від 21 червня 2013 року № 2970-0-30-13/15, наданої на запит адвокату ОСОБА_10 , ОСОБА_116 включено до Реєстру атестованих судових експертів на підставі подання ДНДЕКЦ МВС України як такого, що рішенням ЕКК МВС України від 30 листопада 2001 року отримав кваліфікацію судового експерта з правом проведення біологічних експертиз за спеціальністю 9.3 імунологічні дослідження (свідоцтво № 5249) та підтверджено кваліфікацію рішеннями ЕКК МВС України від 16 листопада 2006 року (свідоцтво №631) та 22 квітня 2011 року (свідоцтво № 180).
Рішенням ЕКК МВС України від 12 травня 2006 року ОСОБА_117 додатково надано право на проведення біологічних експертиз за спеціальністю 9.5 молекулярно-генетичні дослідження (свідоцтво № 7661) та підтверджено кваліфікацію рішенням ЕКК МВС України від 22 квітня 2011 року (свідоцтво №180).
Таким чином, вищезазначені експертизи проведені належними експертами, які були включені до Реєстру атестованих судових експертів на момент проведення цих експертиз, проводились у відповідній державній установі, об`єкти досліджень стосуються даного провадження, та результати проведених досліджень засвідчують приналежність вилучених під час проведення огляду місця події недопалків сигарет обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

З урахуванням таких обставин, колегія суддів вважає висновки вищезазначених експертиз належними, допустимими та достовірними доказами у провадженні, а доводи сторони захисту про протилежне - безпідставними.

Водночас, суд першої інстанції визнав недопустимим доказом висновок комплексної судової експертизи волокон і волокнистих матеріалів і судової молекулярно-генетичної експертизи № 193/284 від 03 серпня 2011 року, як такий, що ґрунтується на дослідженні об`єкту, а саме шапки-маски трикотажної, вилученої з порушенням норм кримінально-процесуального законодавства.

Крім того, судом з тих же підстав визнано недопустимим доказом - висновок судової трасологічної експертизи №335/ЗТ від 16 вересня 2011 року, в якому визначено, що фрагмент тканини чорного кольору з вертикальною вставкою рожевого кольору, виконаний у вигляді маски для обличчя, з двома прорізами для очей, який вилучений 07 січня 2011 року при огляді автомобіля «Daewoo Lanos», в смт. Кушугум Запорізького району Запорізької області, жіночі спортивні брюки чорного кольору з вертикальною вставкою рожевого кольору, і обрізана по рівню коліна ліва штанина, вилучені 07 січня 2011 року в ході огляді місця події за фактом виявлення трупу ОСОБА_16 в лісосмузі біля с.Балабино Запорізького району Запорізької області, раніше становили єдине ціле, а саме жіночі спортивні брюки.

Ці висновки суду ніким не оспорюються, тому, колегією суддів не перевіряються.

Перевіряючи інші доводи сторони захисту щодо проведених експертиз, колегія суддів встановила наступне.

Так, сторона захисту ставить під сумнів достовірність відомостей, викладених у висновку судової експертизи матеріалів, речовин і виробів № 117 від 11 травня 2011 року та висновках експертиз № 8300 від 30 серпня 2011 року та № 8301 від 07 вересня 2011 року (в частині об`єктів наданих на дослідження).

Як вбачається з матеріалів провадження, старшим слідчим СУ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_118 15 квітня 2011 року винесено постанову про призначення судової хімічної експертизи. Для проведення даної експертизи надано об`єкти, вилучені в ході проведення огляду місця події від 07 січня 2011 року: скрутку дротів, замотаних за допомогою ізоляційної стрічки чорного кольору, з плафону освітлення салону автомобіля; зріз дрота з штекером з радіостанції; зріз дрота з-під панелі автомобіля. У постанові також зазначено, що об`єкти, виявлені в ході огляду місця події від 24 березня 2011 року, проведеного за адресою: Запорізька область, м. Василівка, вул.Театральна, буд. 12 знаходяться на дослідженні в НДЕКЦ при ГУМВС України в Запорізькій області.
Згідно з висновком експертизи № 117 від 11 березня 2011 року, експертизу проведено старшим експертом сектору експертизи матеріалів, речовин та виробів відділу спеціальних видів досліджень НДЕКЦ при ГУМВС України в Запорізькій області старшим лейтенантом міліції ОСОБА_119 , який має вищу фармацевтичну освіту, спеціальну експертну підготовку, кваліфікацію судового експерта, стаж експертної роботи з вересня 2007 року.
За результатом проведення даної експертизи встановлено, що наданий на дослідження фрагмент дроту з ізоляцією матеріалом жовтого кольору, що входить до складу скрутки проводів, вилученої з плафона освітлення салону в ході додаткового огляду автомобіля «Daewoo Lanos», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , від 08 січня 2011 року, становить загальну родову приналежність з одним фрагментом дроту з ізоляцією матеріалом жовтого кольору, що входить до складу скрутки дротів з припаяними елементами живлення, вилученими під час огляду від 24 березня 2011 року біля стіни будинку №5 по вул.Чекістів в м.Василівка Запорізької області. Надані на дослідження фрагменти ізоляційної стрічки чорного кольору, що входить до складу скрутки дротів, вилученої з плафона освітлення салону в ході додаткового огляду автомобіля «Daewoo Lanos», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , від 08 січня 2011 року становить загальну родову приналежність з фрагментами ізоляційної стрічки, що входить до складу скрутки проводів з припаяними елементами живлення, вилученими під час огляду від 24 березня 2011 року біля стіни будинку АДРЕСА_11 .
Що стосується об`єктів дослідження даної експертизи, зі змісту її висновку вбачається, що останні були надані на експертизу у полімерному пакеті та полімерному згортку, на момент дослідження відсутні сліди пошкодження упаковок та бірок, та останні забезпечують збереження об`єктів та перешкоджають несанкціонованому доступу до них.
Колегія суддів вважає, що висновки експерта ОСОБА_120 є зрозумілими та повними, порушень при проведенні цієї експертизи, які б вказували б на недопустимість вищевказаного висновку як доказу, не вбачається, як не вбачається і підстав для допиту експерта ОСОБА_120 при апеляційному розгляді.
Як вбачається з матеріалів провадження, старшим слідчим СУ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_121 01 серпня 2011 року винесено постанову про призначення судової експертизи металів та сплавів по даному кримінальному провадженню. Для проведення даної експертизи надано: скрутку дротів з електричною лампочкою і слідами пайки, вилучені 04 січня 2011 року, під час проведення огляду автомобіля марки «Daewoo Lanos», реєстраційний номер НОМЕР_3 , який належить ТОВ «Транс-Таксі», виявленого в смт. Кушугум Запорізького району Запорізької області; фрагменти зруйнованих спеціалістами НДЕКЦ при ГУМВС України в Запорізькій області радіокерованих саморобних вибухових пристроїв у вигляді елементів живлення, дротів, зі слідами пайки, вилучені 24 березня 2011 року, в ході огляду місця події ділянки місцевості, розташованої перед входом в Василівське відділення ВАТ «Ощадбанк»; два електричних паяльника та дві банки з припоєм, вилучені 04 липня 2011 року в ході проведення обшуку за місцем мешкання обвинуваченого ОСОБА_7 .
Відповідно до висновку судової експертизи по дослідженню металів та сплавів № 8300 від 30 серпня 2011 року, дану експертизу проведено судовим експертом вищого кваліфікаційного класу, провідним науковим співробітником лабораторії судових фізичних, хімічних та біологічних досліджень, кандидатом фізико-математичних наук ОСОБА_122 , який має вищу фізичну освіту, кваліфікацію судового експерта за спеціальністю 8.9 «Дослідження металів та сплавів» (свідоцтво про присвоєння кваліфікації судового експерта № 461), стаж експертної роботи з 1998 року.
За результатом проведення даної експертизи встановлено, що на наданих для проведення експертизи, дротах з електричної лампочкою, на дротах та елементах живлення саморобних вибухових пристроїв, та на двох паяльниках, є сліди пайки припоями, основу матеріалу яких, складають олово та свинець. Припої, сліди яких маються на вищезазначених об`єктах, відносяться до роду оловяносвинцових припоїв та, відповідно, мають загальну родову приналежність за складом матеріалу. Припої, сліди яких є на електропаяльнику, вилученому у домоволодінні за адресою: АДРЕСА_2 , на електропровіднику в полімерній ізоляції, вилученому за адресою: АДРЕСА_8 із автомобіля ВАЗ 211440, і на дротах з електричною лампою, вилучених в ході огляду автомобіля «Daewoo Lanos», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , мають між собою загальну групову належність за складом матеріалу. Припої, сліди яких є на електропаяльнику, вилученому з гаражу за адресою: АДРЕСА_2 , на електропровіднику в полімерній ізоляції і на контактах елемента живлення, вилучених за адресою: АДРЕСА_8 із автомобіля ВАЗ 211440, мають між собою загальну групову належність за складом матеріалу. Зразок припою, вилученого за адресою: м.Василівка, вул.Дзержинського, буд.60, і припой, сліди якого є на контактах елемента живлення, вилученого за адресою: АДРЕСА_8 із автомобіля ВАЗ 211440, мають між собою загальну групову належність за складом матеріалу, з яких вони виготовлені. Припої, сліди яких є на усіх інших наданих об`єктах, не мають між собою загальної групової приналежності за складом матеріалу.
Згідно примітки до даного висновку, разом з висновком повернуто речові докази у 5 пакетах; пакет з фрагментом трубки, трьохконтактним штепсельним роз`ємом, фрагментом електричного дроту в ізоляції червоного кольору та електричними дротами з лампою передано для проведення експертизи № 8301 за 2011 рік.
Постановою старшого слідчого СУ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_123 від 03 серпня 2011 року призначено проведення судової хімічної експертизи. Для проведення даної експертизи надано: ізоляційну стрічку чорного кольору з електричних ланцюгів саморобних радіокерованих пристроїв, зруйнованих спеціалістами НДЕКЦ при ГУМВС України в Запорізькій області, які вилучені 24 березня 2011 року, під час огляду місця події ділянки місцевості, яка розташована перед входом до Васильвського відділення ВАТ «Ощадбанк»; зріз дроту в ізоляції червоного кольору з ізоляційною стрічкою чорного кольору, які вилучені 04 липня 2011 року в ході проведення обшуку за місцем мешкання обвинуваченого ОСОБА_7 . Також зазначено, що скрутка дротів з електричною лампою та ізоляційною стрічкою чорного кольору знаходяться у лабораторії хімічних досліджень Харківського науково-дослідницького інституту судових експертиз.
Згідно з висновком експерта №8301 від 07 вересня 2011 року, експертизу проведено судовим експертом 1-го кваліфікаційного класу, старшим науковим співробітником лабораторії судових фізичних, хімічних та біологічних досліджень ОСОБА_81 , яка має вищу хімічну освіту, кваліфікацію судового експерта за спеціальністю 8.2 «Дослідження полімерних матеріалів, пластмас та виробів з них» (свідоцтво МЮ України № 33), стаж експертної роботи з 1980 року.
За результатом проведення даної експертизи встановлено, що фрагменти ізоляційної стрічки, яка знаходиться на скрутці дротів з електричною лампою, вилученою 07 січня 2011 року в ході огляду автомобіля «Daewoo Lanos», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , фрагменти ізоляційної стрічки, розташованої на фрагментах електричних ланцюгів і елементах живлення саморобних вибухових пристроїв, знищених спеціалістами НДЕКЦ при ГУМВС України в Запорізькій області та, вилучених 24 березня 2011 року в ході огляду місця події, а також фрагменти ізоляційної стрічки чорного кольору, розташовані на зрізі дроту в ізоляції червоного кольору, вилученого 04 липня 2011 року в ході обшуку за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_7 , мають загальну родову приналежність.
Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що за висновками судових експертиз з дослідження матеріалів №117 від 11 травня 2011 року, №8300 від 30 серпня 2011 року і №8301 від 07 вересня 2011 року вбачається, що фрагмент дроту, ізоляційні стрічки, припої, вилучені під час огляду автомобіля «Daewoo Lanos», мають загальну родову (припої групову) належність з подібними об`єктами, вилученими під час обшуку за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_7 .
Вказані судові експертизи проведені належними експертами, в належних установах, з дотриманням відповідної процедури їх проведення, та сумнівів щодо достовірності висновків за результатами їх проведення, у колегії суддів не виникає.
Крім того, вказані експерти засвідчили своїми підписами факт попередження про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок.
Крім того, старшим слідчим з ОВС криміналістом СУ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_124 07 січня 2011 року винесено постанову про призначення судово-медичної експертизи трупу невідомого чоловіка.
Згідно з висновком експерта №82 від 20 лютого 2011 року, в приміщенні відділу судово-медичної експертизи трупів, лікарем та судово-медичним експертом 3 класу ОСОБА_125 , який має 8 ранг та стаж роботи за спеціальністю 28 років, на підставі вищезазначеної постанови слідчого, проведено експертизу трупа, впізнаного як труп ОСОБА_16 .
Сторона захисту висловлює сумніви щодо того, що вказаний висновок експерта має відношення до трупу, який було виявлено під час огляду місця події, тобто має відношення до кримінального провадження за фактом смерті ОСОБА_16 взагалі, з огляду на розбіжності в описі одягу на трупі, які містяться в протоколі огляду місця події від 07 січня 2011 року та протоколі огляду трупа від 08 січня 2011 року, а також у вищезазначеному висновку експерта.
Вказані доводи також перевірялися судом першої інстанції, і на думку колегії суддів, спростовується пояснення свідка ОСОБА_126 , яка в судовому засідання суду першої інстанції повідомила, що у період, коли відбувались вказані події, вона працювала в Головному слідчому управлінні ГУМВС України в Запорізькій області на посаді старшого слідчого по особливо важливим справам - криміналістом, та у складі слідчо-оперативної групи виїжджала на місце огляду трупа ОСОБА_16 . Вона пам`ятає, що з місця огляду трупа були вилучені: палиця, якісь фрагменти одягу, речовина бурого кольору, та інше. Відомості щодо вилучених речей, зокрема, їх опис із зазначенням розташування, на момент їх огляду, фіксуються в протоколі, який веде слідчий. Детальний огляд речей з місця злочину оформлюється протоколом огляду. Фрагменти одягу вилучалися в тому виді, в якому вони були знайдені. Одяг з трупа описувався за дорученням судового медичного експерта. Експертизи вилучених речей призначала вона, а тому усі речові докази для їх проведення, передавалися також нею, саме у тому вигляді, в якому вони були знайдені. Оглядати їх, вона не мала права.
Дані показання узгоджуються з відомостями, які зазначені у протоколі огляду трупа, проведеного у приміщенні ЗОБ СМЕ, від 08 січня 2011 року, з якого вбачається, що в ході огляду вилучено фрагменти одягу трупа, які в подальшому запаковано у картонні коробки.
У висновку експерта № 82 від 20 лютого 2011 року зазначено, що одяг вилучено слідчим та запаковано у картонні коробки.
Будь-яких зауважень щодо порушення процедури вилучення та передання вказаного одягу для проведення експертизи, матеріали провадження не містять. Отже, зазначені обставини виключають будь-які сумніви щодо невідповідності трупа, виявленого під час огляду місця події, трупу, експертизу якого проведено.
Таким чином, вищезазначений висновок експерта зроблено за результатом проведення експертизи трупа, який, як було встановлено, належить саме ОСОБА_16 , а отже, має безпосереднє відношення до даного кримінального провадження, а доводи сторони захисту з цього приводу суперечать матеріалам провадження.
Колегія суддів не погоджується з доводами захисників в апеляційних скаргах про те, що суд не дав належної оцінки дослідженим висновкам експертів, оскільки такі доводи суперечать змісту самого вироку, тобто є безпідставними.
У вироку суд вмотивував всі свої висновки щодо досліджених доказів, та відповідно до вимог п.2 ч.3 ст.374 КПК України, навів переконливе обґрунтування, чому прийняв одні докази та відкинув інші.
Так, суд обґрунтовано поставився критично до показань свідка ОСОБА_127 , оскільки з пояснень останньої вбачається, що вона має подругу на ім`я ОСОБА_128 , чоловіком якої є обвинувачений ОСОБА_6 та вони спілкуються родинами, тобто мають дружні стосунки. А тому показання останньої викликають сумніви щодо їх достовірності, з огляду і на те, що ці показання суперечать іншим доказам, на які послався суд у вироку, та спростовуються показаннями свідка ОСОБА_129 .
Аналогічна ситуація і з показами свідка ОСОБА_25 , яка має спільну дитину з обвинуваченим ОСОБА_6 та підтримує з останнім добрі стосунки, а тому її покази також викликають сумніви щодо їх достовірності.
Сторона захисту звертала в суді першої інстанції та при апеляційному розгляді увагу на те, що, на їх думку, з показань свідка ОСОБА_130 вбачається, що труп був залишений на місці його виявлення не вдень 06 січня 2011 року, а набагато пізніше. Проте, обвинувачені вже після 16-00 години перебували в м.Запоріжжя на орендованій квартирі, про що свідчать роздруківки з їх телефонів.
Разом з цим, колегія суддів вважає, що даний свідок не надав чітких показань стосовно часу коли саме почав йти сніг та коли він припинив йти, та висновок свідка про те, що труп і предмети біля трупу не були присипані снігом, оскільки вони потрапили на місце вже після того, як сніг перестав йти, є лише припущенням, на що обґрунтовано вказано судом першої інстанції у вироку.
Доводи сторони захисту про те, що результати слідчого експерименту від 23 липня 2014 року не виключають можливість керуванням автомобілем «Daewoo Lanos» ОСОБА_6 лише у тому випадку, якщо водійське сидіння буде не в передньому положенні, тобто не присунуте впритул до рульового колеса, правильності висновків суду також не спростовують через наступне.
Як правильно зазначив суд у вироку, матеріали провадження, а саме протокол огляду місця події від 07 січня 2011 року, не містить доказів знаходження водійського сидіння в передньому положенні автомобілю, яким керував загиблий ОСОБА_16 , тобто присунутим впритул до рульового колеса.
У відповідь на доводи сторони захисту щодо грубого порушення процесуального закону судом першої інстанції, оскільки суд, розглядаючи справу в порядку КПК України в редакції 2012 року, всупереч забороні, що передбачена ч.4 ст. 95 КПК України, обґрунтував свої висновки показаннями, наданими слідчому під час проведення досудового слідства, судом першої інстанції надані обґрунтовані та вмотивовані висновки у вироку, з якими погоджується і колегія суддів.
Порушень процесуального закону при отримані доказів, на які вказує сторона захисту, не допущено, отже вважати ці докази недопустимими немає підстав.
Також суд дійшов правильного висновку про відсутність підстав для визнання показань ОСОБА_8 і ОСОБА_7 , даних в присутності захисників під час досудового розслідування, очевидно недопустимими доказами, зважаючи і на те, що ці захисники обрані за власним бажанням обвинувачених ОСОБА_8 і ОСОБА_7 .
Разом з тим, суд, встановивши факт порушення права на захист ОСОБА_7 під час відібрання у останнього явок з повинною, а також через не проведення ефективного розслідування за скаргами останнього на жорстоке поводження, визнав недопустимими доказами явки з повинною ОСОБА_7 від 06 липня 2011 року та від 16 вересня 2011 року, а також ряд інших процесуальних документів.
Також суд звернув увагу на протиріччя, які встановлено під час судового розгляду, зокрема під час дослідження доказів, в т.ч. з врахуванням показань обвинуваченого ОСОБА_7 , які не були усунені в ході досудового розслідування, та не доведено, як за умови відкритого вікна (за показаннями обвинуваченого ОСОБА_7 ) наявність бензину в автомобілі могло призвести до досягнення певної концентрації парів бензину (висновок №27 від 06 червня 2011 року), особливо з огляду на відсутність слідів бензину в підстаканнику і змивах з сидіння автомобіля (висновок №70/19/207 від 19 лютого 2011 року) та не доведено наявність прямого умислу у ОСОБА_7 і ОСОБА_6 саме на вбивство двох і більше осіб, а не на знищення автомобіля. У зв`язку з цим суд виправдав ОСОБА_6 і ОСОБА_7 за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15 п.п.1, 5, 9, 12, 13 ч.2 ст.115 КК України, у зв`язку із недоведеністю, що вчинено кримінальне правопорушення, в якому вони обвинувачуються.
Враховуючи вимоги ст.404 КПК України, колегія суддів не перевіряє висновки суду у вищевказаній частині, оскільки ці висновки ніким не оспорюються.
Суд першої інстанції обґрунтовано визнав необґрунтованими доводи сторони захисту щодо наявності у обвинуваченої ОСОБА_8 підстав для обмови обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 з метою вигородити свого брата ОСОБА_131 , оскільки такі доводи є лише припущенням, та об`єктивних даних про причетність ОСОБА_131 до вищевказаних кримінальних правопорушень, в т.ч. і до вбивства ОСОБА_16 , матеріали провадження не місять.
Доводи сторони захисту про порушення підслідності даного провадження, на думку колегії суддів також є безпідставними, оскільки, як свідчать матеріали кримінального провадження, проведення деяких процесуальних слідчих дій співробітниками Запорізького РВ ГУМВС України в Запорізькій області, зокрема слідчим ОСОБА_132 , обумовлено тим, що вбивство ОСОБА_16 вчинено на території Запорізького району, який підпадає під юрисдикцію саме вказаного органу досудового розслідування.
Зауваження сторони захисту щодо участі окремих понятих при проведенні процесуальних слідчих дій, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки дані особи не є тими особами, які відповідно до вимог ст.127 КПК України (в редакції 1960 року) не можуть бути понятими.
Доводи сторони захисту щодо однобічності та неповноти досудового розслідування є необґрунтованими, оскільки факт причетності до вбивства ОСОБА_16 інших осіб ретельно перевірявся органом досудового розслідування, про що свідчать наявні в матеріалах провадження численні постанови про відмову в порушенні кримінальних справ відносно інших осіб.
Колегія суддів не вбачає порушення права на захист обвинуваченого ОСОБА_7 на стадії досудового розслідування, у зв`язку з тим, що захист останнього здійснювала адвокат ОСОБА_133 на підставі угоди про надання правової допомоги, укладеної з матір`ю обвинуваченого ОСОБА_134 .
Та обставина, що адвокат ОСОБА_133 представляла інтереси свідка по даному провадженню ОСОБА_135 у справі про притягнення останнього до адміністративної відповідальності, тобто в іншій справі, не є підставою, яка унеможливлює участь цього адвоката в якості захисника обвинуваченого ОСОБА_7 в даному провадженні, відповідно до положень КПК України (в редакції 1960 року).
Не вбачає колегія суддів також порушення вимог ст.ст.194,85,85-1,85-2 КПК України (в редакції 1960 року) при відтворенні обстановки та обставин події від 17 вересня 2011 року за участю обвинуваченого ОСОБА_7 , зокрема порушення порядку проведення такої слідчої дії із застосуванням відеозапису, на якому наголошує сторона захисту, з огляду на наступне.
Так, зазначені вимоги закону регулюють порядок оформлення протоколу проведення слідчої дії, застосування звукозапису при провадженні досудового слідства, та порядок проведення кінозйомки, відеозапису при проведенні слідчої дії.
Як вбачається зі змісту вказаних норм закону, при проведенні слідчих дій з застосуванням звукозапису про це повідомляються всі учасники слідчої дії до її початку. Фонограма повинна містити відомості, зазначені у частині 1 статті 85 КПК України (в редакції 1960 року), та відбивати весь хід слідчої дії.
Разом з тим, вказані норми не містять заборони робити перерви в ході проведення слідчої дії. Відповідно, у разі зупинення проведення слідчої дії, зупиняється і фіксування її за допомогою звуко чи відеозапису.
Як вбачається з матеріалів провадження, весь хід проведення даної слідчої дії зафіксований за допомогою відеозапису, який продемонстрований її учасникам, відповідно до протоколу демонстрації відеозапису від 17 вересня 2011 року.
Копія диску із вказаним відеозаписом долучена до матеріалів кримінального провадження.
Жодних заперечень до вказаного протоколу не надходило.
Отже, вказана процесуальна слідча дія проведена у відповідності до вимог КПК України (в редакції 1960 року).
Таким чином, колегія суддів доходить висновку, що проаналізувавши всі досліджені докази, суд дав цим доказам правильну оцінку та дійшов обґрунтованого висновку про те, що вони є, належними, допустимими та достатніми і у своїй сукупності підтверджують вину обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 у кримінальних правопорушеннях, вказаних у вироку.

Передбачених законом підстав для повторного дослідження доказів при апеляційному розгляді колегія суддів не вбачає.

При цьому, колегія суддів зауважує на тому, що показання ОСОБА_7 , дані на стадії досудового розслідування, не є єдиними доказами вини обвинувачених, та узгоджуються з іншими доказами, на які послався суд у вироку.
Колегія суддів звертає увагу і на те, що обвинувачений ОСОБА_7 у своїх показаннях описував під відеозапис, без будь-яких підказок і примусу, та без використання будь-яких поміток, такі деталі вчинених злочинів, зокрема щодо порядку складання та конструкції саморобних радіокерованих вибухових пристроїв по елементному складу, способу їх з`єднання і збірки, способу їх розміщення, тощо, які могли бути відомі лише особі, яка вчиняла ці дії, та на певному рівні була обізнана у вищевказаних питаннях.
Апеляційним судом перевірені доводи сторони захисту про застосування до ОСОБА_7 незаконних методів ведення слідства, у наслідок чого, як стверджує обвинувачений, він обмовив себе, ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , а саме: витребувані за клопотанням сторони захисту з прокуратури Запорізької області матеріали закритого кримінального провадження №0000197 від 10 квітня 2017 року за ч.2ст.365 КК України (розпочатого після отримання ухвали Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 29 березня 2017 року), а також долучені до матеріалів провадження за клопотанням захисника адвоката ОСОБА_12 матеріали дослідчої перевірки та наглядового провадження за скаргами ОСОБА_7 , ОСОБА_96
Якихось об`єктивних даних на підтвердження версії сторони захисту вказані матеріали не містять.
Зокрема, постановою слідчого в ОВС слідчого відділу прокуратури Запорізької області від 15 червня 2017 року закрито кримінальне провадження №0000197 у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.
З наданих матеріалів вбачається, що за заявами ОСОБА_7 неодноразово проводились перевірки та викладені останнім доводи не знаходили свого підтвердження. Крім того, сам ОСОБА_7 у вересні 2011 року звертався із клопотанням про припинення подальших перевірок за його заявами щодо незаконних дій працівників міліції відносно нього під час проведення досудового розслідування у кримінальній справі №101121 у зв`язку з відсутністю будь-яких претензій.
З доводами захисника адвоката ОСОБА_13 про те, що недоведеною є вина ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.5 ст.27 п.п.1, 6, 8, 9, 12 ч.2 ст.115 КК України, а також про те, що мала місце відмова ОСОБА_8 від вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України, колегія суддів не погоджується, через наступне.

Сукупністю доказів, зазначених вище, які обґрунтовано прийняті судом першої інстанції, безсумнівно підтверджується те, що ОСОБА_8 виконала всі дії, які були обумовлені її роллю у вчиненні злочинів та обговоренні з іншими співучасниками ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , та не вчинила жодних дій задля попередження і припинення злочинів, а вказані злочини не були доведені до кінця не завдяки поведінці обвинуваченої ОСОБА_8 , а через обставини, які не залежали від волі співучасників.

Доводи захисника адвоката ОСОБА_13 та обвинуваченої ОСОБА_8 про те, що остання не була обізнана про намір обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вбити інкасаторів, а вважала, що за допомогою пристроїв, які ОСОБА_6 та ОСОБА_7 розмістять у автомобілі інкасаторів, буде зупинено двигун автомобіля, після чого здійснено розбійний напад на останніх без позбавлення їх життя, на думку колегії суддів, є непереконливими, з огляду на характер вчинених за участю ОСОБА_8 дій, а також того, що всім співучасникам, та перш за все ОСОБА_8 , було достеменно відомо, що перевозити грошові кошти будуть декілька озброєних вогнепальною зброєю інкасаторів, які мають відповідну професійну підготовку.

Посилання захисника - адвоката ОСОБА_13 в апеляційній скарзі на те, що суд не надав належну оцінку висновку експерта про відсутність несправностей автомобіля, яким керував ОСОБА_16 , є безпідставними та жодним чином правильність висновків суду першої інстанції не спростовують, оскільки як встановив суд першої інстанції, вищевказаний автомобіль після проведення всіх необхідних слідчих дій був переданий власнику - ОСОБА_21 та перебував у користуванні.

Доводи сторони захисту щодо істотного порушення судом першої інстанції вимог кримінального процесуального закону, оскільки судом не були повідомлені потерпілі ОСОБА_18 та ОСОБА_19 про час та місце судового розгляду, колегія суддів вважає безпідставними.
Як вбачається з матеріалів провадження, суд неодноразово надсилав повідомлення про дату, час та місце розгляду кримінального провадження вищезазначеним особам.
Зокрема, в матеріалах провадження (т.25 а.с.207) міститься рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, яке адресоване ОСОБА_18 , з позначкою про отримання повідомлення 18 січня 2017 року. Зазначене повідомлення містить всі необхідні реквізити, в т.ч. штамп поштового відділення та штамп Комунарського районного суду м.Запоріжжя. Отже, сумнівів щодо справжності даного повідомлення немає. Відсутність прізвища особи, яка отримала вказане повідомлення, у відповідній графі, на думку колегії суддів, не може ставити під сумнів факт отримання зазначеного повідомлення належною особою.
Крім того, в матеріалах провадження (т.26 а.с. 7-10) містяться поштові повідомлення на ім`я ОСОБА_18 з конвертами, повернуті на адресу суду. Разом з тим, на них є позначка, що адресат не отримав повідомлення, у зв`язку з відмовою.
Аналогічна ситуація і з потерпілим ОСОБА_19 .
Відповідно до поштових повідомлень про не вручення поштових відправлень, які містяться в матеріалах провадження (т.25 а.с. 229, т.26 а.с.1, 11), потерпілий ОСОБА_19 не виявив бажання отримувати судову повістку.
Отже, суд першої інстанції виконав усі можливі дії для повідомлення вказаних потерпілих, але останні не забажали отримувати судові повістки.
Оскільки суд не визнавав участь даних потерпілих в судовому засіданні обов`язковою, заходи, передбачені ст.325 КПК України, щодо них не вживались.
Доводи сторони захисту щодо порушення суддями ОСОБА_1 , ОСОБА_136 таємниці нарадчої кімнати під час розгляду даного кримінального провадження, в ході апеляційного розгляду перевірені та не знайшли свого підтвердження.
Так, відповідно до відповіді голови Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 16 травня 2018 року № 01-18/25/2018, по кримінальному провадженню відносно ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 суд видалився до нарадчої кімнати 02 березня 2017 року та повідомив учасників провадження, що проголошення вироку призначено на 29 березня 2017 року на 09-00 годину. Відповідно до службової записки секретаря судового засідання ОСОБА_137 , яка здійснювала повноваження секретаря судового засідання в даному провадженні, проголошення вироку розпочато 29 березня 2017 року о 12-00 годині та завершено о 17 годині 30 хвилин цього ж дня, з 17 години 30 хвилин до 17 години 37 хвилин здійснювалося проголошення окремої ухвали. За результатом проведеної перевірки, порушень таємниці нарадчої кімнати суддею ОСОБА_1 під час розгляду кримінального провадження №317/4373/14-к не виявлено.
Крім того, з долученої до даної відповіді роздруківки з Єдиного реєстру судових рішень, вбачається, що оскаржуваний вирок відправлено до вказаного реєстру, із зазначенням усіх необхідних реквізитів. Тобто вирок виготовлено у відповідності до вимог ст.371 КПК України, як в паперовій, так і в електронній формі.
Відповідно до службової записки керівника апарату Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 26 лютого 2018 року, за результатом проведеної перевірки, порушень таємниці нарадчої кімнати суддею ОСОБА_136 під час розгляду кримінальної справи № 317/4373/14-к, не вбачається.
Також за клопотанням сторони захисту, з метою перевірки факту можливого порушення таємниці нарадчої кімнати суддею ОСОБА_136 , апеляційним судом витребувано копії журналів судових засідань з Жовтневого районного суду м.Запоріжжя у певній справі, на яку вказувала захисник адвокат ОСОБА_10 .
Так, з наданих на адресу апеляційного суду копій журналів, зокрема довідки секретаря судового засідання, вбачається, що 06 березня 2017 року розгляд цивільної справи № 333/2937/16-ц не відбувся, оскільки суддя ОСОБА_138 перебувала у нарадчій кімнаті по кримінальному провадженню відносно ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 29 березня 2017 року, відповідно до журналу судового засідання, розгляд зазначеної справи розпочався о 17 годині 41 хвилину, тобто вже після проголошення вироку.
Отже, факту порушення суддею ОСОБА_136 таємниці нарадчої кімнати також не було встановлено.
Інші доводи сторони захисту з цього приводу також є необґрунтованими, оскільки будь-які об`єктивні дані, які свідчили би про те, що вищевказаними суддями порушено таємницю нарадчої кімнати, відсутні, в т.ч. і у наданих стороною захисту документах.
Отже, істотних порушень кримінального процесуального закону, про які вказує сторона захисту, судом не допущено.

Як свідчать матеріали провадження, суд належним чином перевірив всі доводи сторони захисту і дав на них відповіді у вироку, при цьому свої висновки суд належним чином вмотивував.

В тому числі, суд вмотивував належним чином свої висновки в частині кваліфікації дій обвинувачених.

З висновками суду в цій частині погоджується і колегія суддів і вважає, що доводи, викладені в апеляційних скаргах, правильності висновків суду не спростовують.

Покарання обвинуваченим призначено з дотриманням вимог ст.65 КК України з врахуванням фактичних обставин і тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, ролі кожного з обвинувачених у вчиненні вказаних правопорушень, відомостей про їх особу, обставин, що пом`якшують покарання.

Підстав для пом`якшення покарання обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 колегія суддів не вбачає та сторона захисту про це не просить в апеляційних скаргах.

Доводи обвинуваченої ОСОБА_8 та її захисника про суворість призначеного обвинуваченій ОСОБА_8 покарання колегія суддів вважає безпідставними, оскільки покарання останній призначено з врахуванням тяжкості вчинених нею правопорушень, її ролі у цих правопорушеннях, відомостей про особу обвинуваченої, та з врахуванням обставин, що пом`якшують покарання, зокрема, того, що остання свою вину визнала, сприяла органу досудового розслідування і суду у встановленні фактичних обставин провадження.

Саме ці обставини стали підставою для застосування положень ст.69 КК України і призначення ОСОБА_8 більш м`якого покарання, ніж передбачено законом.

З огляду на викладене, а також враховуючи тяжкість вчинених ОСОБА_8 кримінальних правопорушень та їх підвищену суспільну небезпеку, колегія суддів не вбачає підстав для пом`якшення призначеного останній покарання, а тим більше для звільнення обвинуваченої від відбування покарання як на підставі ст.75 КК України так і на підставі ст.79 цього Кодексу.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_14 , на думку колегії суддів, судом першої інстанції також вирішений правильно і висновки суду в цій частині ніким не оспорюються.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування або зміну оскаржуваного вироку суду першої інстанції, при апеляційному розгляді кримінального провадження не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисників ОСОБА_11 , адвоката ОСОБА_10 , обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника-адвоката ОСОБА_12 , обвинуваченої ОСОБА_8 та її захисника-адвоката ОСОБА_13 залишити без задоволення.

Вирок Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 29 березня 2017 року, яким ОСОБА_6 засуджено за п.п.9, 12 ч.2 ст.115, ч.3 ст.289, ч.3 ст.15 п.п.1, 6, 8, 9, 12, 13 ч.2 ст.115, ч.1 ст.14 ч.4 ст.187, ч.1 ст.263 КК України, та виправдано за ч.2 ст.15 п.п.1, 5, 9, 12, 13 ч.2 ст.115 КК України, ОСОБА_7 засуджено за п.п.9, 12 ч.2 ст.115, ч.3 ст.289, ч.3 ст.15 п.п.1, 6, 8, 9, 12, 13 ч.2 ст.115, ч.1 ст.14 ч.4 ст.187, ч.1 ст.263 КК України, та виправдано за ч.2 ст.15 п.п.1, 5, 9, 12, 13 ч.2 ст.115 КК України, ОСОБА_8 засуджено за ч.3 ст.15, ч.5 ст.27 п.п.1, 6, 8, 9, 12 ч.2 ст.115, ч.1 ст.14, ч.5 ст.27 ч.4 ст.187 КК України, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її оголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4