Дата документу Справа № 320/6859/17
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 320/6859/17 Головуючий в 1 інст.: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/778/628/18 Доповідач в 2 інст.: ОСОБА_2
Категорія: ч. 2 ст. 185 КК України
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2018 року м. Запоріжжя
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області в складі:
головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції з приміщенням Запорізького слідчого ізолятора № 10),
розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Апеляційного суду Запорізької області в місті Запоріжжі кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні прокурора Мелітопольської місцевої прокуратури Запорізької області ОСОБА_8 на вирок Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 10 листопада 2017 року, яким
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець п. Дорожній Федорівського району Кустанайської області Казахстану, громадянин України, маючий середню освіту, не працюючий, не одружений, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:
1) 7 серпня 2003 року Ленінським районним судом АР Крим за ч. 3 ст. 357, ч. 3 ст. 185, ст. 70 КК України до покарання у вигляді 4 років позбавлення волі;
2) 17 лютого 2010 року Раздоленським районним судом АР Крим за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки. 24 травня 2012 року скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлено для відбування покарання. Ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області від 4 травня 2016 року звільнений умовно-достроково на 4 місяці 10 днів,
визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та засуджений до покарання у вигляді 3 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік 6 місяців, з покладенням обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України.
Запобіжний захід по справі не обирався.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь КП «Водоканал» майнову шкоду в розмірі 2250 гривень.
Долю речових доказів вирішено відповідно до ст. 100 КПК України,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком суду ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні чотирьох епізодів кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України за наступних обставин.

15 серпня 2017 року у нічний час, ОСОБА_7 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, повторно, керуючись корисливими мотивами, знаходячись біля 2 під`їзду за адресою: м. Мелітополь, вул. Ярослава Мудрого № 5 скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав кришку каналізаційного люку, який перебуває у власності КП «Водоканал», чим спричинив КП «Водоканал» майнову шкоду на загальну суму 562,50 гривень.
Крім того, 17 серпня 2017 року у нічний час, ОСОБА_7 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, повторно, керуючись корисливими мотивами, знаходячись біля 2 під`їзду за адресою: м. Мелітополь, вул. Ярослава Мудрого № 11 скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав кришку каналізаційного люку, який перебуває у власності КП «Водоканал», чим спричинив КП «Водоканал» майнову шкоду на загальну суму 562,50 гривень.
Крім того, 19 серпня 2017 року у нічний час, ОСОБА_7 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, повторно керуючись корисливими мотивами, знаходячись біля 2 під`їзду за адресою: м. Мелітополь, вул. Ярослава Мудрого №11 скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав кришку каналізаційного люку, який перебуває у власності КП «Водоканал», чим спричинив КП «Водоканал» майнову шкоду на загальну суму 562,50 гривень.
Крім того, 20.08.2017 року у нічний час, ОСОБА_7 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно керуючись корисливими мотивами, знаходячись біля 2 під`їзду за адресою: м. Мелітополь, вул. Ярослава Мудрого № 11 скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав кришку каналізаційного люку, який перебуває у власності КП «Водоканал», чим спричинив КП «Водоканал» майнову шкоду на загальну суму 562,50 гривень.
В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи встановлені судом фактичні обставини справи, доведеність вини ОСОБА_7 та кваліфікацію судом його дій, вважає призначене ОСОБА_7 покарання таким, що не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, внаслідок м`якості.

В обґрунтування своїх вимог вказує, що судом недостатньо враховано суспільну небезпеку вчиненого злочину та особу обвинуваченого, який раніше притягався до кримінальної відповідальності та був звільнений умовно-достроково на невідбутий строк 4 місяці 10 днів.

Крім того, майже через півтора роки після звільнення, ОСОБА_7 , будучи особою, судимість у якої не знята та не погашена, вчинив чотири епізоди крадіжки, чим спричинив КП «Водоканал» майнову шкоду на загальну суму в розмірі 2250 гривень, яку не відшкодував навіть частково.

Просить вирок скасувати, ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді 1 року позбавлення волі.

Заслухавши доповідь судді по справі, прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу, вирок суду просила скасувати та ухвалити новий, яким призначити обвинуваченому покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді 1 року позбавлення волі, вислухавши обвинуваченого, який не заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, провівши судові дебати і надавши обвинуваченому останнє слово, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому злочинів, за обставин, викладених у вироку, а також висновки суду про юридичну кваліфікацію дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 185 КК України є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджені наявними у справі доказами, які досліджувались за згодою усіх учасників провадження, у тому числі обвинуваченого ОСОБА_7 в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, і в апеляційній скарзі не оспорюються.

У відповідності до ст. 65 КК України суд призначає покарання в межах, встановлених в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК України, яка передбачає відповідальність за скоєний злочин, враховуючи ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу винного, обставини пом`якшуючи та обтяжуючі покарання. Особі, яка скоїла кримінальне правопорушення, повинно бути призначено покарання, необхідне та достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

У відповідності до вимог ч. 3 ст. 374 КПК України, а також враховуючи роз`яснення, що містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», висновки з усіх питань, пов`язаних з призначенням покарання, необхідно належним чином мотивувати у вироку. Рішення суду про звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням також має бути належним чином мотивоване.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд послався на ступінь тяжкості вчинених злочинів, які є злочинами середньої тяжкості, визнав щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину як обставини, що пом`якшують покарання, встановив відсутність обставин, що обтяжують покарання, послався на те, що ОСОБА_7 раніше був засуджений за вчинення умисного корисливого злочину, судимість за який не знята та не погашена та знову вчинив ряд умисних корисливих злочинів середньої тяжкості, за місцем мешкання характеризується задовільно, на обліку у нарколога та психіатра не перебуває, розкаявся у вчиненому і сприяв встановленню істини у справі.

Проте, суд не в достатній мірі врахував, що ОСОБА_7 був неодноразово засуджений за вчинення корисливих злочинів проти власності, звільнявся від відбування покарання з випробуванням, а також неодноразово відбував покарання в місцях позбавлення волі, звільнившись з місць позбавлення волі в останній раз 4 травня 2016 року умовно-достроково, належних висновків для себе не зробив, та протягом періоду з 15 серпня 2017 року по 20 серпня 2017 року вчинив чотири епізоди крадіжки, у зв`язку з чим колегія суддів приходить до висновку, що вирок в частині призначеного покарання та звільнення від його відбування з випробуванням підлягає скасуванню з ухваленням нового вироку.

Призначаючи покарання ОСОБА_7 , апеляційний суд враховує, що він вчинив чотири епізоди умисних корисливих злочинів середньої тяжкості, раніше неодноразово був засуджений за вчинення тяжких, в тому числі корисливих злочинів, звільнявся від відбування призначеного покарання з випробуванням та умовно-достроково, неодноразово відбував покарання в місцях позбавлення волі, матеріальну шкоду, завдану вчиненням злочинів, не відшкодував.
Зазначене свідчить про те, що покарання з випробуванням не досягне своєї мети, визначеної ст. 50 КК України, - виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових злочинів і вважає, що підстави для застосування ст. 75 КК України відсутні.

Колегія суддів погоджується з доводами прокурора, однак вважає, що покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді 6 місяців арешту, з його реальним відбуванням буде відповідати меті, визначеній у ст. 50 КК України та у відповідності до ст. 65 КК України буде достатнім для виправлення засудженого та запобігання вчинення ним нових злочинів.

На підставі зазначеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 413, 418, 420 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора Мелітопольської місцевої прокуратури Запорізької області ОСОБА_8 на вирок Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 10 листопада 2017 року, задовольнити частково.
Вирок Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 10 листопада 2017 року, відносно ОСОБА_7 в частині призначеного покарання скасувати та ухвалити в цій частині новий вирок.
Призначити ОСОБА_7 покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді 6 (шести) місяців арешту.
Строк відбування покарання рахувати з дня фактичного затримання засудженого.
В решті вирок залишити без змін.
Вирок набирає законної сили з моменту його проголошення.
Касаційна скарга на вирок може бути подана до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня його проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою, - в той же строк з дня вручення йому копії вироку.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4