Провадження № 1-кс/127/8163/18
У Х В А Л А
Іменем України
27 червня 2018 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого ВВП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, українця, громадянина України, неодруженого, не працюючого, раніше судимого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, -
В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий ВВП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_6 , 27 червня 2018 року звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_4 та визначення застави в розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Клопотання мотивовано тим, що в ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 , діючи повторно (20.11.2015 засуджений Вінницьким міським судом Вінницької області за ч. 3 ст. 309, ч. 1 ст. 263 КК України, до покарання у виді 5 років позбавлення волі; 16.11.2016 звільнений умовно-достроково на підставі ухвали Літинського районного суду Вінницької області від 08.11.2016, з невідбутим покаранням у виді позбавлення волі терміном 1 рік 6 місяців 27 днів), маючи умисел на незаконне придбання, зберігання психотропних речовин без мети збуту, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, у невстановленому місці, в невстановлені дату та час, діючи умисно всупереч Законам України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» незаконно придбав психотропну речовину амфетамін, яку в подальшому незаконно зберігав при собі.

В подальшому ОСОБА_4 , продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне зберігання психотропних речовин без мети збуту, 11 березня 2018 року, незаконно зберігаючи психотропну речовину амфетамін при собі, проходячи біля будинку №157, що по вулиці Князів Коріатовичів, в місті Вінниці, близько 00.10 годин, був зупинений працівниками Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, під час проведення поверхневого огляду, з добровільної письмової згоди ОСОБА_4 , останній видав з правої кишені своїх штанів фольговий згорток із порошкоподібною речовиною білого кольору та паперову коробку з таблетками білого кольору у кількості 5 штук, які було в подальшому вилучено.

Згідно висновку експерта №657 від 02.04.2018 року надана на дослідження порошкоподібна речовина, масою 0,9803 г, містить психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін, масою 0,4003 г.

27 червня 2018 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця міста Вінниця, українця, громадянина України, з вищою освітою, не одруженого, тимчасово не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.

Вина ОСОБА_4 повністю підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами: протоколом огляду місця події, протоколами допитів свідків висновками експерта № 657, від 02.04.2018 року, № 698, від 11.05.2018 року.

ОСОБА_4 підозрюється у вчинені кримінального правопорушення середньої тяжкості, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від трьох до п`яти років.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При обранні запобіжного заходу враховується тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується.

Беручи до уваги те, що ОСОБА_4 , не одружений, тимчасово не працюючий, без постійного джерела прибутку, відсутності стійких соціальних зв`язків, раніше притягувався до кримінальної відповідальності у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, психотропних речовин та їх аналогів, а також те, що він на даний час засуджений за ст. 309 ч. 3, ст. 263 ч. 1, ст. 70 ч. 1 КК України до 5 років позбавлення волі та 16.11.2016, по рішенню Літинського районного суду Вінницької області від 08.11.2016, умовно-достроково звільнений з невідбутим покарання терміном 1 рік 6 місяців 27 днів, на шлях виправлення не став та знову підозрюється у вчинені злочину середньої тяжкості, санкція якого передбачає максимальне покарання у виді позбавлення волі до п`яти років, що свідчить про антисоціальну поведінку підозрюваного та наміри вчиняти злочини в майбутньому, що підтверджується характером кримінального правопорушення.

За таких обставин, на думку слідчого, ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що передбачено ризиками визначеними у п. п. 1, 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Беручи до уваги, що вказані вище ризики, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів в даному конкретному випадку є недоцільними і саме тримання під вартою може запобігти зазначеним ризикам, слідчий просив клопотання задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні просив обрати підозрюваному ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 заперечували щодо клопотання та просили застосувати до підозрюваного запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи наведене, судовий розгляд клопотання здійснювався за фіксації судового процесу технічними засобами.

Суд, дослідивши вказане клопотання, матеріали кримінального провадження №0000950, заслухавши думку прокурора, підозрюваного та його захисника, дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять наданні сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального провадження; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначених у клопотанні.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що відомості про вчинене кримінальне правопорушення внесені 11 березня 2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000950 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

27 червня 2018 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.

З доданих до клопотання доказів, а саме: протоколу огляду місця події від 11.03.2018, протоколу допиту свідка ОСОБА_7 від 11.03.2018, протоколу допиту свідка ОСОБА_8 від 19.03.2018, висновку експерта від 02.04.2018, слідує, що на час розгляду даного клопотання підозра щодо вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України обґрунтована.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий, зокрема:

- 11.05.2007 року Староміським районним судом м. Вінниці, за ст. 309 ч. 2 КК України, справа закрита за ст. 7 КПК України (1960 року);

- 01.02.2011 року Замостянським районним судом м. Вінниці, за ст. 185 ч. 2 КК України, до позбавлення волі строком на 2 роки, в силу ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців;

- 24.10.2014 року Вінницьким міським судом Вінницької області, за ст. 309 ч. 1 КК України, до арешту строком на 3 місяці;

- 20.11.2015 року Вінницьким міським судом Вінницької області, за ст.ст. 309 ч. 3, 263 ч. 1, 70 ч. 1 КК України, до позбавлення волі строком на 5 років.

16.11.2016 ОСОБА_4 звільнений умовно-достроково від відбування покарання на підставі ухвали Літинського районного суду Вінницької області від 08.11.2016, з невідбутим покаранням у виді позбавлення волі терміном 1 рік 6 місяців 27 днів.

На даний час ОСОБА_4 , обґрунтовано підозрюється у вчинені злочину середньої тяжкості за який законом передбачено покарання до 5 років, а відтак відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України є особою до якої можна застосовувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Під час розгляду даного клопотання судом було з`ясовано, що ОСОБА_4 офіційно не працює та не має постійного джерела прибутку, не одружений, не має на утриманні дітей, що свідчить про відсутність соціально-стримуючих факторів, раніше неодноразово судимий, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та підозрюється у вчиненні нового злочину.

Посилання підозрюваного на те, що на його утриманні перебуває дитина судом до уваги не приймається, оскільки не підтверджено доказами.

На теперішній час органом досудового розслідування ОСОБА_4 оголошено про підозру у вчиненні злочину середньої тяжкості, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 5 років, а відтак враховуючи обставини кримінального правопорушення, їх наслідки, тяжкість покарання за злочин по якому оголошено підозру, особу підозрюваного, неодноразові судимості, що свідчать про схильність останнього до вчинення протиправних діянь, суд під час розгляду клопотання дійшов обґрунтованого висновку, що підозрюваний ОСОБА_4 перебуваючи на волі може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, незаконно впливати на свідків, що унеможливлює обрання йому більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Суд також враховує вік та стан здоров`я підозрюваного та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.

При вирішенні питання щодо задоволення клопотання слідчий суддя враховує, що прокурором доведено, що встановлені під час розгляду клопотання обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам, а тому приходить до висновку про доцільність задоволення клопотання та застосування щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні Летельє проти Франції від 26 червня 1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. У справі «Мироненко і Мартенко проти України» від 10.12.2009 року ЄСПЛ зазначив, що компетентний суд повинен перевірити не лише дотримання процесуальних вимог національного законодавства, а й обґрунтованість підозри, на підставі якої здійснено затримання й подальшого тримання під вартою.
Крім того, слідчим суддею врахована практика Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених названим Кодексом, а відтак слідчий суддя вважає, що, з метою надання права на альтернативний вид запобіжного заходу, ОСОБА_4 необхідно визначити заставу.

Згідно з п. 1 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах: щодо особи підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні злочину невеликої або середньої тяжкості від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З огляду на вищезазначені встановлені обставини слідчий суддя вважає за необхідне визначити ОСОБА_4 заставу в розмірі двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі наведеного, керуючись ст. 176, 177, 178, 183, 184, 186, 193, 196, 197, 400 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого ВВП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_6 задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Затримати ОСОБА_4 в залі суду відразу після проголошення даної ухвали суду.

Строк тримання під вартою діє протягом 60 (шістдесяти) днів з моменту затримання ОСОБА_4 , тобто до 25 серпня 2018 року (час рахувати відповідно до протоколу затримання).

Строк дії ухвали суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити до 25 серпня 2018 року.
Одночасно визначити ОСОБА_4 розмір застави в сумі 35240 (тридцять п`ять тисяч двісті сорок) гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленим Кабінетом Міністрів України.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , у разі внесення застави, наступні обов`язки:

1.прибувати до слідчого, прокурора чи суду за першою вимогою;

2.не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3.повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

4.утримуватися від спілкування з особами, які є свідками у даному кримінальному провадженні.

Термін дії обов`язків покладених судом, у разі внесення застави визначити на час дії ухвали суду.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

У разі невиконання ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Організацію виконання ухвали суду в частині затримання ОСОБА_4 та складання протоколу затримання покласти на слідчого ВВП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_6 .
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до апеляційного суду Вінницької області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Подача апеляційної скарги на дану ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя