Справа №127/1752/17
Провадження №1-кп/127/593/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 жовтня 2018 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря - ОСОБА_2 ,

сторони обвинувачення - прокурора ОСОБА_3 ,

сторони захисту: обвинуваченого ОСОБА_4 , його законного представника

ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 ,

потерпілої: ОСОБА_7 ,

представника служби у справах дітей Вінницької міської ради - ОСОБА_8 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 13 в м. Вінниці кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Уяринці, Тиврівського району, Вінницької області, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, офіційно не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого АДРЕСА_2 ,

- у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, відомості про які внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0009913 від 30.12.2016 року, -

ВСТАНОВИВ:

Неповнолітній ОСОБА_4 близько 18:50 години 29.12.2016 року, перебуваючи у дворі будинку АДРЕСА_3 , усвідомлюючи протиправність своїх дій, підбіг ззаду до раніше у незнайомого йому ОСОБА_9 , та умисно, з корисливих мотивів, вирвав із рук останнього мобільний телефон «Meizu M3 Note 32 Gb gray» IMEI НОМЕР_1 , в корпусі сірого кольору, який належить ОСОБА_7 вартістю, згідно висновку експерта № 62/17-21 3 813 гривень 80 копійок, із сім-картою оператора мобільного зв`язку «Lifecell» № НОМЕР_2 , яка не становить цінності для потерпілої. В подальшому ОСОБА_10 із викраденим майном з місця події зник та викраденим розпорядився на власний розсуд, завдавши злочинними діями ОСОБА_7 , матеріальної шкоди на загальну суму 3813,80 грн.

Обвинувачений ОСОБА_10 в судовому засіданні свою вину у вчиненні злочину визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся, суду пояснив, що він з братом поверталися додому та біля ринку «Урожай» на пішохідному переході зіткнулися з ОСОБА_9 . Після чого він пішов за останнім та в дворі будинку підійшов до нього та вихопив з руки мобільний телефон, після чого втік з місця вчинення злочину. Сім карту з мобільного телефону та чохол викинув, а мобільний телефон здав на запчастини. Брат не був обізнаний у його намірах. Цивільний позов заявлений потерпілою ОСОБА_7 визнав частково.

Законний представник обвинуваченого ОСОБА_5 в судовому засіданні повідомила, що у неї багатодітна сім`я, чоловіка не має, а тому вихованням дітей займається самостійно. ОСОБА_4 являється її найстаршим сином, після вчиненого злочину його поведінка змінилася в кращу сторону, останній розкаюється у вчиненому.

Потерпіла ОСОБА_7 в судовому засіданні надала суду наступні показання, що ОСОБА_9 являється її сином, 02.08.2016 року вона придбала останньому мобільний телефон «Meizu M3 Note 32 Gb gray». 29.12.2016 року син їй повідомив, що коли він повертався додому з тренування у дворі будинку АДРЕСА_3 , до нього ззаду підійшло двоє хлопців та один з них вихопив у нього з руки мобільний телефон, після чого хлопці втекли разом з мобільним телефоном. Заявлений цивільний позов підтримала у повному обсязі.

Представник служби у справах дітей Вінницької міської ради - ОСОБА_8 у судовому засіданні, повідомила, що ОСОБА_4 в складних життєвих обставинах не перебував і не перебуває, має усі належні умови для проживання.

Зважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого злочину визнав повністю, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд вважає недоцільним досліджувати фактичні обставини справи, які ніким не оспорюються і проти цього не заперечують учасники процесу. З`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим та іншими учасниками судового розгляду змісту цих обставин за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку, на підставі допиту обвинуваченого, законного представника обвинуваченого та потерпілої, а також дослідження витягу з ЄРДР № 0009913 від 30.12.2016 року, витягу з даними протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 30.12.2016 року, висновку судово-товарознавчої експертизи № 62/17-21 від 16.01.2017 року, суд приходить до висновку про винність обвинуваченого у скоєнні злочину.

Вислухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши надані стороною обвинувачення докази, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні злочину доведена повністю, а його дії слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 186 КК України, грабіж, тобто відкрите викрадення чужого майна.

При визначенні виду та міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого та обставини, що обтяжують і пом`якшують покарання.

Зокрема, судом враховано особу ОСОБА_4 , який являється особою раніше не судимою, не перебуває на обліку у лікаря нарколога та лікаря-психіатра, за місце проживання характеризується посередньо.

Згідно листа служби у справах дітей ВРДА Вінницької області від 12.01.2017 року № 21 вбачається, що ОСОБА_4 на обліку у службі як дитина, яка опинилась у складних життєвих обставинах, не перебуває.
Обставинами, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого суд вважає визнання вини, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, вчинення злочину неповнолітнім.

Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Враховуючи вищезазначене, ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, обставини справи, з урахуванням вимог закону та передбачених цим законом санкцій, ставлення ОСОБА_4 до вчиненого злочину, який вину у вчиненні злочину визнав у повному обсязі, у вчиненому щиро розкаявся, суд приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_4 можливе без його ізоляції від суспільства, а тому покарання необхідне та достатнє для його перевиховання та виправлення, а також для запобігання вчиненню ним нових злочинів в майбутньому слід призначити у виді громадських робіт, в межах санкції ч. 1 ст. 186 КК України.
Відповідно до ст. 124 КПК України суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 вартість проведення судово-товарознавчої експертизи № 62/17-21 від 16.01.2017 року, оскільки її проведення було зумовлено розслідуванням вчиненого злочину.
Обговорюючи цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 в порядку ст. 127-129 КПК України в частині стягнення з обвинуваченого завданої злочином матеріальної шкоди в розмірі 5 063 гривні та моральної шкоди в розмірі 2500 гривень, суд приймає до уваги положення ст. 128 КПК України, ст. 1177 ЦК України, відповідно до яких особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової та моральної шкоди, має право пред`явити цивільний позов до обвинуваченого та шкода завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.
Дослідивши надані докази в їх сукупності суд приходить до висновку, що в судовому засіданні позовні вимоги (т. 1 а.с. 36 - 39) про стягнення завданої злочином майнової шкоди ОСОБА_7 знайшли часткове підтвердження в судовому засіданні відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи 62/17-21 від 16.01.2017 року, та приходить до переконання про задоволення позовних вимог в цій частині частково, на суму 3813 гривень 80 копійок.
Приймаючи до уваги позицію викладену у постанові пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової шкоди)», суд вважає, що в судовому засіданні доведено, що потерпіла зазнала моральної шкоди, яка ґрунтується на душевних стражданнях, яких вона зазнала в зв`язку з хвилюванням за здоров`я і безпеку свого сина та втратою її майна, а також порушення звичайних умов життя, а тому позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди потерпілої ОСОБА_7 є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави судовий збір, не сплачений потерпілою ОСОБА_7 при поданні позовної заяви.
Разом з тим, обвинувачений ОСОБА_4 заявив клопотання про звільнення його від відбування кримінального покарання на підставі ст. 1 п. «а» Закону України Про амністію у 2016 році, оскільки на момент вчинення злочину був неповнолітнім, вперше вчинив кримінальне правопорушення. Зважаючи на ту обставину, що ОСОБА_4 просить застосувати до нього Закон України Про амністію у 2016 році, суд вважає за можливе задовольнити клопотання ОСОБА_4 та звільнити його від відбування призначеного за цим вироком кримінального покарання у зв`язку із застосуванням акту амністії.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 50, 65-67 КК України, ст. ст. 124, ч. 3 ст. 349, 368, 370, 373, 374 КПК України суд, -

УХВАЛИВ :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченому ч. 1 ст. 186 КК України і призначити йому покарання у виді 120 годин громадських робіт.
Звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування покарання у виді громадських робіт на підставі п. «а» ст. 1 Закону України Про амністію у 2016 році від 22.12.2016 року.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави Україна 264 гривні 30 копійок у відшкодування вартості судово-товарознавчої експертизи № 62/17-21 від 16.01.2017 року.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_7 3813 гривень 80 копійок у відшкодування завданої злочином матеріальної шкоди.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_7 2500 гривень у відшкодування завданої злочином моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави судовий збір в розмірі 704 гривні 80 копійок.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Вінницької області через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: