Провадження № 1-кс/331/4024/2018
ЄУН 331/4723/18

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 серпня 2018 року м. Запоріжжя
До Жовтневого районного суду надійшло вищезазначене клопотання, яке було погоджене з прокурором, який здійснює процесуальне керівництво.
У клопотанні органу досудового розслідування зазначено, що 08.08.2018 р. до Олександрівського ВП надійшло повідомлення про те, що 01 годині 30 хвилин, невстановлена особа, шляхом пошкодження вхідних дверей проникла до приміщення салону-краси « ІНФОРМАЦІЯ_1 » розташованого за адресою АДРЕСА_1 , звідки таємно викрала майно, а саме ноутбук «Делл» та мобільний телефон «Айфон 5s» які належать ОСОБА_4 , чим спричинила останній матеріальну шкоду. 13.08.2018 р. з метою встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення, збирання необхідних доказів злочинної діяльності та проведення першочергових дій направлених на розкриття кримінального правопорушення проведено огляд місцевості за адресою АДРЕСА_2 за участю ОСОБА_5 , у ході якого у останнього виявлено та вилучено викрадене майно. Оскільки зазначений мобільний телефон та ноутбук може мати доказове значення у кримінальному провадженні, на теперішній час зберігається стороною кримінального провадження у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні, згідно із ч.2 ст.100 КПК України, слідчий просить накласти арешт на вищевказане майно для запобігання спробам його знищення або зруйнування.
Слідчий ОСОБА_3 у судовому засіданні просив клопотання задовольнити.
У судове засідання особа, у володінні якої перебуває майно не з"явились, їх неявка не перешкоджає розгляду клопотання по суті.
Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає його таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
08.08.2018 р. до Олександрівського ВП надійшло повідомлення про те, що 01 годині 30 хвилин, невстановлена особа, шляхом пошкодження вхідних дверей проникла до приміщення салону-краси « ІНФОРМАЦІЯ_1 » розташованого за адресою м. Запоріжжя, проспект Соборний, 102, звідки таємно викрала майно, а саме ноутбук «Делл» та мобільний телефон «Айфон 5s» які належать ОСОБА_4 13.08.2018 р. проведено огляд місцевості за адресою АДРЕСА_2 за участю ОСОБА_5 , у ході якого у останнього виявлено та вилучено викрадене майно, яке є речовим доказом у даному провадженні, та є предметом злочинного посягання.
У судовому засіданні слідчий наполягав на тому, що правовою підставою для накладення арешту на майно, є підстави вважати, що вилучений мобільний телефон та ноутбук є речовим доказом по справі.
Однак, відповідно до ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Відповідно до ч.3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
У судовому засідання встановлено, що 13.08.2018 року органами поліції було розшукано викрадене майно, яке належить потерпілій ОСОБА_4 . Із матеріалів, доданих до клопотання, не вбачається, що слідчим планується проведення яких-небудь слідчих дій із предметами злочину- речовими доказами, не вказав про це і слідчий у судовому засіданні. Таким чином, слідчий суддя не може прийти до обгрунтованого висновку про необхідність позбавити потерпілу права користування власним майном.
Враховуючи обставини вчиненого злочину-таємне викрадення чужого майна, наявність законного власника, права якого можуть бути порушені у разі накладення арешту на майно та позбавлення потерпілої права користування речами до моменту винесення остаточного рішення по справі, відсутність будь-яких доводів щодо неможливості збереження речових доказів безпосередньо самою потерпілої на відповідальному зберіганні, доведення належним чином слідчим необхідності застосування найбільш обтяжливого заходу забезпечення кримінального провадження, тому слідчий суддя вважає необхідним відмовити слідчому у накладенні арешту на майно та зобов"язати повернути вилучене у ОСОБА_5 майно потерпілій на підставі ч.1 ст. 167 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173 КПК України,
У задоволенні клопотання слідчого СВ Олександрівського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_3 - відмовити.
Зобов"язати слідчого ОСОБА_3 повернути на відповідальне зберігання ноутбук «Делл» та мобільний телефон «Айфон 5s» потерпілій ОСОБА_4 .
Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення до Апеляційного суду Запорізької області.
Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.
Слідчий суддя: ОСОБА_1