Провадження № 1-в/537/246/2018
Справа № 537/2123/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12.06.2018 Крюківський районний суд м.Кременчука Полтавської області в складі
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
представника Державної установи «Кременчуцька виправна колонія №69» - ОСОБА_4 ,
засудженого ОСОБА_5
розглянувши у виїзному судовому засіданні в приміщенні Державної установи «Кременчуцька виправна колонія №69» заяву засудженого ОСОБА_5 , українця, громадянина України, про умовно-дострокове звільнення в порядку ст. 81 КК України ,-
в с т а н о в и в:
Засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду з заявою, в якій просив застосувати до нього умовно-дострокове звільнення в порядку ст. 81 КК України на не відбуту частину покарання, яке йому призначене вироком Котелевського районного суду Полтавської області від 16.10.2015 року ОСОБА_6 визнано винуватим та засуджено за ст..ст.185 ч.3, 185 ч.3, 70 КК України до 3 років позбавлення волі та 17.11.2015 року вказаний вирок набрав законної сили.
Вироком Котелевського районного суду Полтавської області від 08.12.2015 року ОСОБА_6 визнано винуватим та засуджено за ст..ст.125 ч.2, 70 ч.4 КК України до 3 років позбавлення волі та 12.01.2016 року вказаний вирок набрав законної сили.
Ухвалою Крюківського районного суду м.Кременчука від 01.03.2016року зараховано строк покарання у вигляді позбавлення волі, призначеного ОСОБА_5 вироком Котелевського районного суду Полтавської області від 08.12.2015 року з 16.10.2015 року по 17.11.2015 року включно та з 01.12.2015 року по 12.01.2016 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Початок строку 16.10.2015 року
Кінець строку 04.08.2018 року
Засуджений підтримав свою заяву про умовно-дострокове звільнення.
Прокурор та представник КВК-69 заперечували проти задоволення заяви про звільнення ОСОБА_5 , умовно-достроково від відбування покарання, оскільки засуджений не довів своє виправлення сумлінною поведінкою та ставленням до праці, під час відбування покарання мав 4 стягнення, які погашено в установленому законом порядку, та 2 заохочення за сумлінну поведінку і ставлення до праці.
Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали заяви та особової справи, суд встановив наступне.
ОСОБА_5 засуджений вироком Котелевського районного суду Полтавської області від 16.10.2015 року ОСОБА_6 визнано винуватим та засуджено за ст..ст.185 ч.3, 185 ч.3, 70 КК України до 3 років позбавлення волі та 17.11.2015 року вказаний вирок набрав законної сили. Вироком Котелевського районного суду Полтавської області від 08.12.2015 року ОСОБА_6 визнано винуватим та засуджено за ст..ст.125 ч.2, 70 ч.4 КК України до 3 років позбавлення волі та 12.01.2016 року вказаний вирок набрав законної сили.
Відповідно до ст. 72 ч.5 КК України зараховано з 16.10.2015 року по 17.11.2015 року включно та з 01.12.2015 року по 12.01.2016 року включно із розрахунку 1 день попереднього ув*язнення за 2 дні позбавлення волі. Має позов. Вину свою визнає.
З 23.01.2016 року ОСОБА_5 відбуває покарання в Кременчуцькій ВК №69. Характеризується задовільно. Допускав порушення режиму відбування покарання за що притягувався до дисциплінарної відповідальності. Має 3 стягнення, які знято в установленому законом порядку. Має 2 заохочення за сумлінну поведінку і ставлення до праці.
По відношенню до представників адміністрації установи ввічливий, виконує законні вимоги. Приймає участь у суспільному житті колективу засуджених відділення, на заходи виховного характеру реагує задовільно.
Комісією установи від 11.08.2016 року відмовлено засудженому в застосуванні ст.ст. 100,101 КВК України в зв`язку з недоведеністю засудженим свого виправлення.
Комісією установи від 09.02.2017 року відмовлено засудженому в застосуванні ст. 82 КК України як особа, що не стала на шлях виправлення
Комісією установи від 10.08.2017 року відмовлено засудженому в застосуванні ст. 81 КК України як особі, яка не довела свого виправлення.
Відповідно до ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.
Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим:
1) не менше половини строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, а також за необережний тяжкий злочин;
2) не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі;
3) не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.
Однією з найважливіших підстав для застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є виправлення засудженого, яке він довів своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці.
Сумлінна поведінка полягає у зразковому дотриманні вимог режиму, участі у самодіяльних організаціях засуджених, беззаперечному виконанні вказівок і розпоряджень адміністрації установ виконання покарань, відсутності порушень дисципліни, товариському ставленні до інших засуджених.
Сумлінне ставлення до праці насамперед передбачає, що особа бере участь у суспільно корисній праці, яка схвалюється суспільством. Сумлінне ставлення до праці передбачає добросовісне виконання трудових обов`язків, використання форм і методів отримання доходів, які допустимі з точки зору не лише індивідуальних, а й суспільних інтересів. Сумлінне ставлення до праці проявляється у поліпшенні кількісних і якісних показників виконуваної роботи, підвищенні виробничої кваліфікації, бережливому ставленні до обладнання та інструментів, додержанні правил охорони праці та техніки безпеки.
При застосуванні умовно-дострокового звільнення від відбування покарання суди повинні враховувати поведінку засудженого за весь період відбування ним покарання, а також дані про його попередні судимості та відшкодування матеріальних збитків.
Так, під час відбування покарання, ОСОБА_5 має 4 стягнення, які погашено в установленому законом порядку та 2 заохочення. Рішенням комісії державної установи КВК-69 від 10.08.2017 року відмовлено засудженому в застосуванні ст. 81 КК України як особі, що не довела свого виправлення, тому суд не вбачає підстав вважати, що на час розгляду заяви засуджений ОСОБА_5 довів своє виправлення сумлінною поведінкою і ставленням до праці.
Таким чином, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні заяви засудженого ОСОБА_5 про звільнення його умовно-достроково від відбування покарання.
Керуючись ст. 81 КК України, ст. 537, ст. 539 КПК України суд, -
у х в а л и в :
Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про умовно-дострокове звільнення його від відбування покарання у виді 3 років. позбавлення волі за вироком Котелевського районного суду Полтавської області від 08.12.2015 року за ст..ст.125 ч.2, 70 ч.4 КК України.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Полтавської області протягом 7 діб з моменту її оголошення, а засудженим в той же строк з моменту отримання.

Суддя ОСОБА_1