Апеляційний суд міста Києва

У Х В А Л А
Іменем України

31 січня 2018 року м. Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

сторін кримінального провадження:
прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження № 17100 за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні прокурора Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_6 на вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 07 жовтня 2016 року, щодо
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Вишкове, Хустського району, Закарпатської області, раніше судимого: 29.11.2009 Хустським районним судом Закарпатської області за ч.ч. 2, 3 ст. 190 КК України, із застосуванням ч. 4 ст. 70 цього Кодексу, до позбавлення волі строком на 4 років 6 місяців; постановою Менського районного суду Чернігівської області від 11.04.2012 невідбута частина покарання у виді позбавлення волі замінена обмеженням волі; постановою Менського районного суду Чернігівської області від 20.12.2012 звільненого умовно-достроково, з невідбутим строком 1 рік 5 місяців 1 день; зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 222, ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України,

в с т а н о в и л а:

Згідно з вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 07 жовтня 2016 року ОСОБА_8 визнано невинуватим та виправдано за пред`явленим обвинуваченням за ч. 1 ст. 222, ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України.

Цим же вироком суд вирішив питання щодо речових доказів.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, прокурор у кримінальному провадженні прокурор Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_6 просить вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 07 жовтня 2016 року про визнання невинуватим ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 222 КК України скасувати у зв`язку із невідповідністю висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження.

Постановити новий вирок, за яким визнати ОСОБА_8 винним та призначити йому покарання:

за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян;

за ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян;

за ч. 1 ст. 222 КК України у виді штрафу в розмірі 2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права обіймати посади пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій на підприємствах, установах і організаціях незалежно від форм власності строком на 3 роки.

На підстави ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_8 покарання у виді штрафу в розмірі 2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права обіймати посади пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій на підприємствах, установах і організаціях незалежно від форм власності строком на 3 роки.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України частково приєднати невідбуте покарання за вироком Хустського районного суду Закарпатської області від 07 лютого 2011 та призначити ОСОБА_8 покарання у виді 1 року позбавлення волі та штрафу в розмірі 2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права обіймати посади пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій на підприємствах, установах і організаціях незалежно від форм власності строком на 3 роки.

Відповідно до ч. 3 ст. 72 КК України, покарання у виді штрафу в розмірі 2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права обіймати посади пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій на підприємствах, установах і організаціях незалежно від форм власності строком на 3 роки виконувати самостійно.

Зазначене кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора було призначено до апеляційного розгляду на 14 год. 00 хв. 07 березня 2017 року.
При цьому, відповідно до вимог ч. 4 ст. 401 КПК України обвинувачений ОСОБА_8 підлягав обовязковому виклику в судове засідання для участі в апеляційному розгляді, оскільки в апеляційній скарзі прокурора у кримінальному провадженні порушується питання про погіршення його становища.
Разом з тим, незважаючи на це, починаючи з 07 березня 2017 року по теперішній час, ОСОБА_8 зявився в судове засідання лише один раз 25 вересня 2017 року, однак, через те, що в судове засідання не зявився його захисник, апеляційний розгляд було відкладено на 17 год. 06 листопада 2017 року.

При цьому, будучи належним чином, під розписку, повідомленим про час і місце наступного судового засідання, ОСОБА_8 до суду не зявився та не повідомив про причини своєї неявки.

Ухвали Апеляційного суду м. Києва від 05 грудня 2017 року та 09 січня 2018 року про застосування до ОСОБА_8 примусового приводу виконанні не були у звязку з його відсутністю за місцем реєстрації та проживання.

У зв`язку з наведеними обставинами, які свідчать про ухилення обвинуваченого від суду, прокурором ОСОБА_5 заявлено клопотання про оголошення ОСОБА_8 в розшук, надання дозволу на його затримання з метою приводу в судове засідання суду апеляційної інстанції та зупинення провадження до його розшуку.

Вислухавши думку учасників судового провадження з приводу заявленого клопотання, перевіривши наявність підстав для його задоволення, колегія суддів дійшла висновку про обґрунтованість цього клопотання та достатність законних підстав для оголошення обвинуваченого ОСОБА_8 в розшук, надання дозволу на його затримання з метою приводу до апеляційного суду та зупинення провадження до його розшуку, оскільки встановлені та наведені вище обставини свідчать про те, що обвинувачений ухиляється від суду, не проживає за місцем реєстрації і його фактичне місце знаходження суду не відоме.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 190, 335, 376, 404, 405, 418 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Клопотання прокурора задовольнити.
Оголосити обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Вишкове, Хустського району, Закарпатської області, раніше судимого: 29.11.2009 Хустським районним судом Закарпатської області за ч.ч. 2, 3 ст. 190 КК України, із застосуванням ч. 4 ст. 70 цього Кодексу, до позбавлення волі строком на 4 років 6 місяців; постановою Менського районного суду Чернігівської області від 11.04.2012 невідбута частина покарання у виді позбавлення волі замінена обмеженням волі; постановою Менського районного суду Чернігівської області від 20.12.2012 звільненого умовно-достроково, з невідбутим строком 1 рік 5 місяців 1 день; зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , у розшук, виконання якого доручити Шевченківському Управлінню поліції ГУ Національної поліції у м. Києві, як органу, який здійснював досудове розслідування щодо ОСОБА_8 .

Надати дозвіл на затримання обвинуваченого ОСОБА_8 з метою його приводу до Апеляційного суду міста Києва, встановивши строк дії цієї ухвали до моменту затримання обвинуваченого та його доставки до суду апеляційної інстанції.
Контроль за виконанням цієї ухвали покласти на Київську місцеву прокуратуру № 10 та прокуратуру міста Києва.
Провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні на вирок суду щодо ОСОБА_8 зупинити до його розшуку.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: _____________ _____________ _____________
( ОСОБА_1 ) ( ОСОБА_2 ) ( ОСОБА_3 )

Справа № 11-кп/796/209/2018

Категорія: ч. 1 ст. 222, ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України

Головуючий у 1-й інстанції - суддя ОСОБА_9

Доповідач - суддя ОСОБА_1