Справа № 345/571/17
Провадження № 11-кп/779/263/2018
Категорія ч.3ст.185 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2018 року м. Івано-Франківськ
Апеляційний суд Івано-Франківської області в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого-судді ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_4 ОСОБА_5 ,

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Калуського міськрайонного суду від 23 травня 2018 року щодо обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, освіта середня, не працюючого, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей немає, громадянина України, раніше судимого: 16.11.2010 року Києво-Святошинським районним судом Київської області за ст. 185 ч.1 КК України до 5 місяців арешту; 22.04.2011 року Броварським міським судом Київської області за ст. 185 ч.2, ст. 186, ч.2, 70, ч.1 КК України до позбавлення волі на 4 роки 6 місяців; 18.07.2012 року Подільським районним судом м. Києва за ст. 186, ч.2, 71, ч.1 КК України до позбавлення волі на 4 роки 7 місяців. 17.03.2017 року вироком Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області засудженого за ст. 185 ч.2 КК України до 1 року позбавлення волі; обвинуваченого у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.3 ст.357 та 395 КК України, суд,-

в с т а н о в и в:

Зміст судового рішення суду першої інстанції.

Вироком суду ОСОБА_8 визнано винуватим за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.3 ст.357 та 395 КК України та призначено покарання:

за ч.2 ст.185 КК України призначено покарання у виді позбавлення волі строком два роки;

за ч.3 ст.185 КК України призначено покарання у виді позбавлення волі строком чотири роки;

за ч.3 ст.357 КК України призначено покарання у виді арешту строком два місяці;

за ст.395 КК України призначено покарання у виді арешту строком чотири місяці.

Відповідно до ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно визначено покарання чотири роки позбавлення волі.

Строк відбування покарання постановлено рахувати з 14.30. год. 17.03.2018 року, повністю зарахувавши відповідно до вимог ч. 4 ст. 70 КК України строк відбування покарання за попереднім вироком Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 17 березня 2017 року.

Міру запобіжного заходу - тримання під вартою залишено без змін до вступу вироку в законну силу.

Постановлено стягнути з ОСОБА_8 в користь держави 1 693, 28 грн. за проведення експертизи.

Цивільний позов залишити без розгляду.

Вирішено питання про речові докази.

Зміст апеляційної скарги.

Обвинувачений подав апеляційну скаргу, в якій вважає вирок суду незаконним. Зазначає, що суд не дослідив всіх обставин справи, не дав їм належну оцінку, не правильно визначив юридичну кваліфікацію дій, як особи, що визнала свою вину. Оскільки він визнає вину за обвинуваченням в повному обсязі, щиро розкаявся у вчиненому, сприяв у розкритті злочинів, відшкодовано потерпілим матеріальну шкоду в повному обсязі та його відношення до вчиненого, то вважає, що судом безпідставно відмовлено йому у застосуванні ст.69 КК України.

Таким чином, судом не враховано ті обставини, які в даному випадку істотно знижують ступінь суспільної небезпеки вчиненого мною злочину та дають підстави для висновку про можливість пом`якшення призначеного йому покарання із застосуванням ст.69 КК України.

Просить вирок суду змінити та призначити покарання із застосуванням ст.69 КК України, більш м`яке, нижче від нижчої межі ч.3 ст.185 КК України, яке буде з урахуванням обставин справи за своїм видом та розміром справедливим.

Обставини у кримінальному провадженні встановлені судом першої інстанції.

Судом встановлено, що 22.11.2016 року близько 00:30 год. ОСОБА_8 вступив у попередню змову з ОСОБА_9 з метою вчинення крадіжки з квартири АДРЕСА_2 , яка належить ОСОБА_10 .

ОСОБА_9 та ОСОБА_8 прийшли за вказаною адресою та діючи умисно, розприділили між собою ролі при вчиненні злочину. ОСОБА_9 залишився чекати на сходовій клітці, а ОСОБА_8 діючи повторно, пошкодивши замок у вхідних дверях проник в квартиру АДРЕСА_2 , спільно з ОСОБА_9 таємно викрав телевізор марки «Самсунг», вартістю 5100 грн., дорожню валізу вартістю 280 грн., колонки фірми «Bravis» вартістю 300 грн. ноутбук марки «Smachines», вартістю 3200 грн., грошові кошти в розмірі 6000 грн., 100 євро, що згідно довідки НБУ становить 27,41 грн., ланцюжок із золота 585 проби вагою 2,0 гр. вартість згідно розпорядження НБУ становить 996,51 грн., чим спричинили потерпілій ОСОБА_10 матеріальну шкоду на загальну суму 19 614,02 грн.

19.12.2016 року близько 20:00 год. ОСОБА_8 , перебуваючи по вул. Б. Хмельницького в м. Калуш біля кафе «Радіус», повторно, таємно та непомітно для ОСОБА_11 викрав його мобільний телефон марки «Samsung S-5830» вартістю 450 грн., який знаходився в пластиковому чохлі вартістю 50 грн., з сім картою оператора мобільного зв`язку «МТС» вартістю 10 грн., на рахунку якої були кошти в сумі 50 грн., яким в подальшому розпорядився на власний розсуд. При цьому заподіяв потерпілому ОСОБА_11 матеріальну шкоду на загальну суму 560 грн.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, 19.12.2016 року близько 21:00 год. ОСОБА_8 під час перебування в квартирі АДРЕСА_3 , де проживає ОСОБА_11 повторно, таємно викрав його мобільний телефон марки «Samsung» вартістю 200 грн., чоловічу куртку вартістю 300 грн. та шкіряну сумку вартістю 100 грн., якими в подальшому розпорядився на власний розсуд. При цьому заподіяв потерпілому ОСОБА_11 матеріальну шкоду на загальну суму 600 грн.

Крім цього, у вищезазначений день та час із помешкання ОСОБА_11 таємно викрав паспорт громадянина України № НОМЕР_1 виданого ОСОБА_11 25.09.2014 року та паспорт для виїзду за кордон № НОМЕР_2 , виданого ОСОБА_11 06.04.2010 року.

В ході досудового розслідування встановлено, що постановою Коломийського міськрайонного суду від 22.06.2016 року за поданням адміністрації Коломийської виправної колонії № 41, ОСОБА_8 встановлено адміністративний нагляд терміном на 1 рік із обмеженнями: залишати жиле приміщення з 22 год. ночі до 06 год. ранку, відвідувати ресторани, кафе, бари, де продаються спиртні напої на розлив, виїжджати за межі району проживання в особистих справах без погодження з органами, що здійснюють адміністративний нагляд, з`являтись на відмітку реєстрацію в органи внутрішніх справ чотири рази на місяць.

04.07.2016 року в день звільнення з місць позбавлення волі Коломийської виправної колонії №41 ОСОБА_8 було ознайомлено з постановою Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області та попереджено про кримінальну та адміністративну відповідальність за порушення правил адміністративного нагляду.

Після звільнення з місць позбавлення волі ОСОБА_8 прибув на постійне місце проживання за адресою АДРЕСА_1 та 11.07.2016 року став на профілактичний облік в Калуський ВП ГУНП в області, як особа, яка перебуває під адміністративним наглядом.

Згідно реєстраційого листка адміннаглядного ОСОБА_8 22.11.2016, 29.11.2016, 13.12.2016, 20.12.2016, 27.12.2016, 03.01.2017, 10.01.2017 та 17.01.2017 безпричинно не з`явився в Калуський ВП ГУНП в області на реєстрацію.

Під час перевірки по місцю проживання адміннаглядного ОСОБА_8 встановлено, що 11.11.2016, 16.11.2016, 23.11.2016, 03.12.2016, 04.12.2016, 16.12.2016, 22.12.2016 адміннаглядний ОСОБА_8 без поважних причин та повідомлення працівників поліції самовільно залишив місце проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду та покинув межі Калуського району без відома працівників Калуського ВП ГУНП в області і на території смт. Брошнів-Осада Рожнятівського району вчинив злочини, передбачені ст. 185 КК України.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, 18.02.2017 року, близько 19:26 год. ОСОБА_8 , перебуваючи у торговому залі у приміщенні магазину «Рукавичка», що розташований у м. Калуші на площі Героїв, 15. повторно, таємно викрав з прилавку пляшку лікеру «Шеріданс» вартістю 314,50 грн., чим спричинив ТзОВ ТВК «Львівхолод» магазин «Рукавичка» матеріальну шкоду на вказану суму.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, 14.03.2017 року близько 01:30 год. ОСОБА_8 прийшов за адресою АДРЕСА_4 в третій під`їзд на шостий поверх. діючи повторно, пошкодивши замок у вхідних дверях, проник в підсобне приміщення (кладовку) ОСОБА_12 та таємно викрав перфоратор Bohrhammer Z1C-DW-28C, вартістю 1000 грн., чим спричинив потерпілій ОСОБА_12 матеріальну шкоду на загальну суму 1000 грн.

26.11.2016 року близько 18:27 год. ОСОБА_8 прийшов за адресою м. Калуш пр. Л.Українки, 76, в магазин « ІНФОРМАЦІЯ_2 », звідки таємно викрав з шухляди каси вказаного магазину гроші в сумі 6835 грн., чим спричинив потерпілому ОСОБА_13 матеріальну шкоду на загальну суму 6835грн.

В судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненні злочинів визнав повністю.

Позиції учасників судового провадження.

Обвинувачений підтримав доводи апеляційної скарги та просив про пом`якшення покарання із застосуванням ст.69 КК України.

Прокурор виступив проти задоволення апеляційної скарги і просив залишити вирок суду без змін.

Обставини у кримінальному провадженні, встановлені апеляційним судом та мотиви суду апеляційної інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи прокурора, обвинуваченого ОСОБА_8 , дослідивши письмові матеріали кримінального провадження, доводи апеляційної скарги, переглянувши рішення суду першої інстанції відповідно до ст. 404 КПК України в межах апеляційних вимог, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Цих вимог закону суд дотримався.

Висновки суду про доведеність вини обвинуваченого та правильність кваліфікації його дій за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.3 ст.357 та 395 КК України апелянтом не оспорюються і апеляційному перегляду згідно ч.1 ст.404 КПК України не підлягають.

В апеляційному суді не було встановлено грубих процесуальних порушень ведення судового розгляду, в тому числі і вказаних в апеляційній скарзі. Суд першої інстанції дотримався принципів рівності сторін та захисту законних інтересів обвинуваченого. Повернення суду з нарадчої кімнати та відновлення судових дебатів не вплинули на законність та обґрунтованість судового рішення і не порушили прав учасників процесу.

Що стосується обвинуваченого на суворість призначеного йому покарання, то апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції в повній мірі дотримався встановлених ст. 65 КК України загальних засад призначення винній особі покарання.

Відповідно до положень вказаної статті суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

На думку апеляційного суду, місцевий суд належним чином врахував характер і ступінь суспільної небезпечності скоєного злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також те, що покарання має бути необхідне і достатнє для виправлення обвинувачених та попередження вчинення ним нових злочинів і те, що згідно ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Обтяжуючі відповідальність обвинуваченого обставини відсутні. Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнав, що обвинувачений щиро розкаявся та активно сприяв розкриттю злочину.

Крім того, вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд взяв до уваги думку потерпілих щодо несуворості призначеного обвинуваченому міри покарання, а також враховував ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.

В якості ознак що характеризують особу обвинуваченого, суд врахував, що обвинувачений визнав вину, у вчиненому, щиро кається, його позитивну характеристику за місцем проживання, не перебуває на обліку у психоневрологічному і наркологічному кабінеті.

Таким чином, судом в повній мірі враховано всі пом`якшуючі покарання обставини.

Зважаючи на те, що згідно ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як ними самими, так і іншими особами, виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, і що покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, апеляційний суд вважає, що ОСОБА_8 призначене покарання є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Щодо результатів розгляду апеляційної скарги.

За таких обставин апеляційний суд вважає, що з матеріалів кримінального провадження вбачається, що суд дослідив у справі всі ті обставини, які могли мати значення для прийняття рішення у справі, а тому наведені апелянтом у апеляційній скарзі доводи про незаконність вироку суду першої інстанції є необгрунтованими.

На підставі викладеного, апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції є законним та обгрунтованим.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 409, 418, 419 КПК України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Калуського міськрайонного суду від 23 травня 2018 року щодо обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Калуського міськрайонного суду від 23 травня 2018 року щодо ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.3 ст.357 та 395 КК України - без зміни.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуючий ОСОБА_3

Судді: ОСОБА_5

ОСОБА_4

Згідно з оригіналом

Суддя ОСОБА_3