УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 475/943/18
Провадження № 1-кс/486/201/2018

01 листопада 2018 року Южноукраїнський міський суд Миколаївської області

у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3 ,
розглянувши заяву захисника ОСОБА_4 про відвід судді ОСОБА_5 від розгляду кримінального провадження № 0000496 від 17.08.2015 року за обвинуваченням ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 121 КК України,

ВСТАНОВИВ:
18 вересня 2018 року з Апеляційного суду Миколаївської області до Южноукраїнського міського суду Миколаївської області для розгляду надійшла заява захисника ОСОБА_4 про відвід судді ОСОБА_5 від розгляду кримінального провадження № 0000496 від 17.08.2015 року за обвинуваченням ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 121 КК України.
Заява мотивована тим, що суддею ОСОБА_5 , на думку захисника, з порушенням вимог Інструкції з діловодства в місцевих загальних судах, апеляційних судах міст Києва та Севастополя, Апеляційному суді Автономної Республіки Крим та Вищому спеціалізованому суді України з розгляду цивільних і кримінальних справ, затвердженої наказом ДСА України № 173 від 17.12.2013 року зі змінами та доповненнями, до набрання ухвалою про повернення обвинувального акту прокурору, законної сили, сам обвинувальний акт та додані до нього матеріали було повернуто на адресу прокуратури, прокурору ОСОБА_7 , який відведений від участі у розгляді даного кримінального провадження. Після отримання обвинувального акту в новій редакції суддею через два дні, з грубим порушенням прав обвинуваченого на справедливий судовий розгляд та належне ознайомлення з обвинувальним актом, було призначено підготовче судове засідання. ЇЇ як захисника у зазначене судове засідання було викликано з грубим порушенням, а саме наприкінці робочого дня 23 серпня 2018 року. Саме підготовче судове засідання було призначено головуючим на вихідний день 25.08.2018 року. Після надходження до суду обвинувального акту в новій редакції авторозподіл справи відбувся з порушенням, вважає, що необхідно було провести повторний авторозподіл справи. Наведене, на думку захисника, є підтвердженням упередженого ставлення судді ОСОБА_5 у розгляді даного кримінального провадження. Просила задовольнити заявлений відвід.
Суддя ОСОБА_5 в судове засідання також не з`явилась.
Захисник та обвинувачений до суду також не з`явились, причину неявки суду не повідомили. Про час і місце розгляду справи повідомлені вчасно і належним чином.
Згідно вимог ч. 3 ст. 81 КПК України при розгляді відводу має бути вислухана особа, якій заявлено відвід, якщо вона бажає дати пояснення, а також думка осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні.
З урахуванням тієї обставини, що обвинувачений та захисник ОСОБА_4 належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, будь-яких заяв, які б вказували про відмову від заявленого відводу від них до суду не надходило, суд вважає за можливе розглянути заяву про відвід у відсутність захисника, обвинуваченого та судді ОСОБА_5 .
Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається , в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи , поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду об`єктивно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст.6 даної Конвенції.
В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
01 листопада 2018 року ОСОБА_4 надіслала заяву в яких просила розглянути заявлений обвинуваченим ОСОБА_6 в судовому засіданні 01.10.2018 року відвід головуючому судді ОСОБА_1 , а також заяву-доповнення обвинуваченого до заявленого ним усно відводу судді ОСОБА_1 , в якій ОСОБА_6 просив суд не здійснювати розгляд заяви про відвід судді ОСОБА_5 до вирішення питання про відвід судді ОСОБА_1 .
Ухвалою Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 02.10.2018 року заяву захисника ОСОБА_4 про відвід судді ОСОБА_1 було залишено без розгляду.
Згідно вимог ч. 4 ст. 81 КПК України, якщо повторно заявлений відвід має ознаки зловживання правом на відвід з метою затягування кримінального провадження, суд, який здійснює провадження, має право залишити таку заяву без розгляду.
А тому, суд вважає за можливе усну заяву обвинуваченого про відвід судді ОСОБА_1 та його заяву-доповнення до позовної заяви, яка надійшла 01 листопада 2018 року залишити без розгляду.
Вислухавши прокурора, яка заперечувала проти задоволення заяви про відвід судді ОСОБА_5 , дослідивши заяву про відвід та додані до неї письмові матеріали, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч. 6 ст. 22 КПК України, суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
Згідно практики Європейського суду з прав людини (рішення від 09.11.2006 року) у справі «Білуха проти України» та інші, важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві.
Відповідно до ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів № 1402-VIII від 02.06.2016 року, завданням суду є те, що суд здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України.
Право кожного на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків закріплено також ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.
Частиною 2 статті 76 КПК України передбачено, що суддя, який брав участь у кримінальному провадженні в суді першої інстанції, не має права брати участі у цьому ж провадженні в судах апеляційної і касаційної інстанцій, при перегляді судових рішень Верховним Судом України або за нововиявленими обставинами, а також у новому провадженні після скасування вироку або ухвали суду першої інстанції.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини добросовісність органів досудового розслідування під час висунення обвинувачення свідчить про обґрунтованість обвинувачення. Отже, повертаючи обвинувальний акт, суддя фактично вказує на те, що, на його думку, висунуте обвинувачення є необґрунтованим. Тому в разі повернення обвинувального акту та розподілення його тому самому судді, суддя вочевидь є упередженим щодо подальшого кримінального провадження.
Судом встановлено, що суддя ОСОБА_5 брала участь у розгляді кримінального провадження, та 16 серпня 2018 року ухвалою Доманівського районного суду Миколаївської області повернула обвинувальний акт прокурору. А тому на підставі вищенаведеного, суд приходить до висновку, що подальший розгляд даного кримінального провадження суддею ОСОБА_5 неможливий
З урахуванням вищенаведеного, з метою недопущення нарікань на необ`єктивність і упередженість судді у розгляді кримінального провадження, вважаю, за можливе відвести суддю ОСОБА_5 від розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 121 КК України.
Керуючись ст.ст. 75, 76, 81 КПК України суд

УХВАЛИВ:
Відвести суддю ОСОБА_5 від розгляду кримінального провадження № 0000496 від 17.08.2015 року за обвинуваченням ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 121 КК України.
Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 121 КК України звернути до секретаріату Доманівського районного суду Миколаївської області для виконання вимог ст. 35 КПК України.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Южноукраїнського міського суду ОСОБА_1