Єдиний унікальний номер 341/663/18
Номер провадження 1-кп/341/98/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
про обрання запобіжного заходу
у вигляді домашнього арешту

22 червня 2018 року м. Галич

Галицький районний суд Івано-Франківської області в складі головуючого-судді ОСОБА_1 за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Галич кримінальне провадження №0000081 від 24.03.2018р. про обвинувачення ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -
в с т а н о в и в :

26.04.2018 року в Галицький районний суд Івано-Франківської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000081 по обвинуваченню ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 185 КК України.
Ухвалою суду від 02.05.2018 року по вказаному провадженню було призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 11.05.2018 року призначено судовий розгляд кримінального провадження, застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 у вигляді домашнього арешту на строк до 23 червня 2018 року залишено без змін.
Прокурор заявив клопотання про обрання обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. В обґрунтування клопотання зазначив, що обвинувачений у минулому неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних корисливих злочинів, новий злочин вчинив у період непогашеної судимості, що свідчить про цілеспрямованість на продовження злочинної діяльності та наявність такого ризику, як вчинення інших кримінальних правопорушень. Також, перебуваючи на волі, обвинувачений може незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, а відтак ризики передбачені ст. 177 КПК України не відпали. Окрім того зазначив, що обвинувачений не зявлявся в судове засіданні і щодо нього був застосований примусовий привід.
Так, ОСОБА_4 , будучи раніше неодноразово судимим за вчинення умисних корисливих злочинів, востаннє 20.05.2013 Галицьким районним судом Івано-Франківської області за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки 24 дні, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став і в період непогашеної судимості повторно вчинив аналогічне кримінальне правопорушення.

20.03.2018 року у вечірній час ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого постійного проживання у АДРЕСА_1 , та достовірно знаючи, що у стодолі і майстерні господарства його сусідки ОСОБА_6 , яке знаходиться у цьому ж населеному пункті по АДРЕСА_2 , та у якому уже більше року ніхто не проживає, зберігаються інструменти та інші металеві вироби, вирішив вчинити крадіжку цього майна з метою подальшої його реалізації на пункті прийому металобрухту.

Для приведення свого злочинного наміру до виконання цього ж вечора, 20.03.2018, близько 23 години ОСОБА_4 пішов до господарства ОСОБА_6 , де, діючи умисно та переконавшись, що поблизу нікого немає і за його діями ніхто не спостерігає, зайшов на подвір`я та підійшов до вхідних дверей стодоли, які були зачинені на навісний замок. Там він ухопився пальцями рук за праву бокову частину дверей стодоли та із застосуванням фізичної сили зняв дверне полотно з металевих петель дерев`яної коробки. Після цього через зроблений отвір між дверима та дерев`яною коробкою ОСОБА_4 проник усередину вказаного приміщення, звідки таємно викрав належне ОСОБА_6 бувше у використанні майно на загальну суму 365 гривень.

Після цього, залишивши викрадені речі біля дверей стодоли, ОСОБА_4 , продовжуючи свої злочинні дії, підійшов до дерев`яних дверей майстерні, яка знаходиться навпроти стодоли. Побачивши, що вказані двері теж зачинені на навісний замок, ОСОБА_4 із застосуванням фізичної сили вирвав металеву скобу з навісним замком і, відчинивши таким чином вказані двері, проник усередину приміщення, звідки таємно викрав належне ОСОБА_6 бувше у використанні майно, на загальну суму 1275 гривень, яке поскладав у відшуканий у стодолі мішок та з викраденим з місця вчинення злочину скрився.

Вказане майно ОСОБА_4 приніс до себе додому та заховав по місцю свого постійного проживання, а наступного дня близько 13 години, будучи охопленим єдиним злочинним умислом на викрадення чужого майна із господарства ОСОБА_6 , прийшов на її подвір`я, де, переконавшись, що господині немає вдома і за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, підійшов до дверей стодоли і через зроблений напередодні отвір між дверима і дерев`яною коробкою проник усередину цього приміщення, звідки таємно викрав решту належного ОСОБА_6 бувшого у користуванні майна, на загальну суму 685 гривень, з якими втік з місця вчиненого кримінального правопорушення та заховав викрадене майно по місцю свого постійного проживання.

У подальшому ОСОБА_4 розпорядився викраденим майном на власний розсуд, здавши його як металобрухт, у результаті чого спричинив потерпілій ОСОБА_6 майнову шкоду на загальну суму 2325 гривень.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, яке відноситься до категорії тяжких злочинів і за яке передбачене найсуворіше покарання у вигляді позбавлення волі до шести років.

Причетність ОСОБА_4 до вказаного кримінального правопорушення на думку слідчого підтверджується достатньо зібраними у кримінальному провадженні доказами: протоколом огляду місця події від 24.03.2018 стодоли, майстерні та подвір`я ОСОБА_6 , де з подвір`я вилучено слід взуття; протоколом огляду місця події від 24.03.2018 дровітні на ОСОБА_4 , де з його подвір`я вилучено поламаний ручний віз, щоб був викрадений з стодоли ОСОБА_6 ; показаннями потерпілого ОСОБА_6 ; показаннями свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 ; показаннями самого підозрюваного ОСОБА_4 та іншими матеріалами у провадженні.

Беручи до уваги те, що обвинувачений ОСОБА_4 є особою неодноразово судимою за вчинення злочинів, зокрема тяжких корисливих злочинів проти власності, є особою, яка веде аморальний спосіб життя та зловживає алкогольними напоями, що підтверджено характеристикою з Вікторівської сільської ради Галицького району, по місцю проживання характеризується виключно з негативної сторони, може справляти негативний вплив на потерпілого та свідків у провадженні, може надалі вчиняти нові злочини та переховуватись від органів досудового розслідування, оскільки в даний час ніде не працює, тобто не має засобів для існування, може в будь-який час з метою уникнення кримінальної відповідальності покинути місце свого постійного проживання, зокрема виїхати за межі Івано-Франківської області, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам.

Таким чином, сторона обвинувачення звертається до суду із клопотанням про обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту, та виконання покладених на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язків.

Обвинувачений ОСОБА_4 не заперечив щодо заявлено клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши думки учасників кримінального провадження та дослідивши в судовому засіданні матеріали кримінального провадження, суд вважає, що клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо обвинуваченого ОСОБА_4 підлягає задоволенню, виходячи з наступного:
Згідно зі змістом ст.ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.
За ч.1 та 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Злочин у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 відноситься до категорії тяжких злочинів, за вчинення якого відповідно до ч. 3 ст. 185 КК України передбачено позбавлення волі на строк до шести років.
Суд приходить до переконання, що в засіданні поза розумним сумнівом доведено відсутність можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, а тому до обвинуваченого, з урахуванням вимог ст. 181 КПК України, слід обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з покладенням на нього обов`язків, що визначені у клопотанні з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання згаданих ризиків.
Ч.6 ст. 181 КПК України передбачено, що строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.
З реєстру матеріалів досудового розслідування вбачається, що обвинуваченому ОСОБА_4 24.04.2018 року обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком до 23 червня 2018 року.
Судом встановлено, що на даний час продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які існували на час обрання обвинуваченому ОСОБА_4 даного запобіжного заходу. Зокрема, встановлено ризики того, що обвинувачений може переховуватись від суду, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином чи вчинити інше кримінальне правопорушення.
Підставами вважати, що обвинувачений ОСОБА_4 зможе спробувати переховуватися від прокуратури та суду чи перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином є те, що він не працюючий, не має міцних соціальних зв`язків, неодноразово судимий, злочини вчинені в перод непогашеної судимості та не зявлявся в судові засідання.
Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту обвинуваченому ОСОБА_4 повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу.
Оцінивши вищевказані обставини, суд дійшов висновку, що надані сторонами кримінального провадження докази доводять існування обставин, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим вказаного злочину; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені статтею 177 КПК України, і на які вказується у клопотанні прокурора; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.
За таких обставин суд приходить до висновку, що є всі підстави вважати, що застосування обвинуваченому ОСОБА_4 більш м`якого, окрім виняткового, запобіжного заходу не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, зважаючи на доведеність прокурором наявності всіх обставин, передбачених ч.1 ст. 194 КПК України, а тому суд вважає за необхідне клопотання прокурора про застосування обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту задоволити.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 110, 176-178, 181, 193, 194, 196, 205, 369-372 КПК України, суд,-
у х в а л и в :

Клопотання прокурора про застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту - задовольнити.

Застосувати щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту терміном на два місяця, тобто до 20 серпня 2018 року.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 такі обов`язки:

1) не залишати своє житло у АДРЕСА_1 , у період часу з 22.00 години по 06.00 годину;

2) прибувати до суду за першою вимогою;

3) не відвідувати відпочинково-розважальні заклади, ресторани, кафе і бари на території Галицького району та на території Івано-Франківської області;

4) не відлучатися у період часу з 06.00 години по 22.00 годину за межі Івано-Франківської області без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Обов`язки, покладені на підозрюваного діють до 20 серпня 2018.

Виконання ухвали покласти на Галицьке відділення поліції Тисменицького ВП ГУ НП в Івано-Франківській області.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Івано-Франківської області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Суддя:ОСОБА_1