Дата документу 23.10.2018 Справа № 311/1989/18
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №11-сс/807/29/18 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 311/1989/18 Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2018 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,

власника майна ОСОБА_7 ,

представника власника майна адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора Василівського відділу Енергодарської місцевої прокуратури ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Василівського районного суду Запорізької області від 13 червня 2018 року,

в с т а н о в и л а:

ухвалою слідчого судді Василівського районного суду Запорізької області від 13 червня 2018 року відмовлено в задоволенні клопотання слідчого СВ Василівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області лейтенанта поліції ОСОБА_10 , погодженого прокурором Василівського відділу Енергодарської місцевої прокуратури ОСОБА_9 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000423, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08 червня 2018 року, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 290 КК України.

Згідно зі змістом судового рішення, до Василівського районного суду Запорізької області надійшло клопотання слідчого СВ Василівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області лейтенанта поліції ОСОБА_10 , погоджене прокурором Василівського відділу Енергодарської місцевої прокуратури ОСОБА_9 , про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000423, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08 червня 2018 року, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 290 КК України. Клопотання обґрунтовано тим, що 08 червня 2018 року о 12 годині 55 хвилин до чергової частини Василівського ВП ГУНП в Запорізькій області надійшло повідомлення від інспектора СРПП Василівського ВП ОСОБА_11 про те, що на посту СРПП в м. Василівка зупинений автомобіль марки «INFINITI FX35», р.н. НОМЕР_1 , і при перевірці номерів вузлів, агрегатів та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу виникли сумніви щодо їх дійсності. 08 червня 2018 року в період часу з 13 години 04 хвилин по 14 годину 00 хвилин слідчим СВ Василівського ВП ГУНП в Запорізькій області лейтенантом поліції ОСОБА_12 в ході проведення огляду місця події було оглянуто та вилучено автомобіль «INFINITI FX35», р.н. НОМЕР_1 , та два предмети, схожих на номерні знаки з написом « НОМЕР_2 ». 09 червня 2018 року слідчим винесено постанову про визнання вилученого майна речовими доказами у кримінальному провадженні. Беручи до уваги те, що тимчасово вилучене майно зберегло на собі сліди кримінального правопорушення і на даний момент виникла необхідність в проведенні криміналістичної експертизи, повернення цього майна власнику або користувачу може призвести до зникнення, втрати та його пошкодження або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, з метою досягнення дієвості кримінального провадження, слідчий вважав, що необхідно застосувати такий захід забезпечення як арешт зазначеного майна, а також дозволити зберігання вказаного автомобілю на майданчику для тимчасового зберігання транспортних засобів Василівського ВП ГУНП в Запорізькій області.

Слідчий суддя при розгляді клопотання дійшла до переконання, що стороною обвинувачення, в межах заявленого клопотання не доведено, що на даний час існують підстави для висновку про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України, дані про яке містяться у Витягу з ЄРДР № 0000423 від 08 червня 2018 року, зокрема, що є підстави вважати, що має місце знищення, підробка або заміна ідентифікаційного номера, номерів двигуна, шасі або кузова, або мала місце заміна номерної панелі з ідентифікаційним номером транспортного засобу. В клопотанні та долучених до нього матеріалах міститься лише припущення про те, що номера вузлів, агрегатів та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу є недійсними, проте таке припущення слідчого не доведено належними та допустимими доказами та не дає підстав вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення. Також стороною обвинувачення не доведено, що тимчасово вилучене майно має значення для забезпечення даного кримінального провадження та відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, що потреби досудового розслідування в конкретному кримінальному провадженні на теперішній час виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи осіб, про який йдеться в клопотанні слідчого, не доведено значення вилученого майна для встановлення обставин у вищевказаному кримінальному провадженні, а тому клопотання про арешт майна на підставі п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, тобто з метою забезпечення збереження речових доказів, задоволенню не підлягає. Інші підстави для накладення арешту, передбачені статтею 170 КПК України, стороною обвинувачення не були встановлені та не відображені у тексті клопотання.

В апеляційній скарзі прокурор вказує, що ухвала слідчого судді Василівського районного суду Запорізької області від 13.06.2018 року про відмову в задоволенні клопотання про арешт майна підлягає скасуванню у зв`язку із невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та суттєвими порушеннями вимог КПК України, які перешкодили суду ухвалити законне рішення. Так, судом зазначено, що стороною обвинувачення, в межах заявленого клопотання не доведено, що на даний час існують підстави для висновку про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України. Вказане твердження суду не відповідає нормам діючого законодавства, оскільки відповідно до вимог ч. 1 ст. 214 КПК України, 08.06.2018 року внесено відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000423 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України, та розпочато розслідування. Судом не взято до уваги та не надано оцінки доказам, які були долучені до клопотання слідчого, а саме: допиту свідка ОСОБА_11 , рапортів інспекторів поліції ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , згідно яких є достатні підстави вважати, що автомобіль марки «INFINITI FX35» є знаряддям вчинення злочину, передбаченого ст. 290 КК України. Крім того, апелянт вважає, що проведення розгляду клопотання слідчим суддею відбулося із порушенням вимог ч. 4 ст. 11 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та ч. 6 ст. 27 КПК України, згідно яких трансляція судового засідання здійснюється з дозволу суду. Водночас, встановлено, що в ході судового засідання присутніми особами здійснювалась онлайн видеотрансляція (YOUTUBE) без відповідного дозволу суду. Беручі до уваги наявність некоректних відгуків щодо судді при обговоренні засідання суду глядачами мережі інтернет та наявності перерв при розгляді клопотання, апелянт вважає, що вказане рішення не може бути визнане таким, що прийнято неупереджено. Прокурор вказує, що всі вилучені під час огляду предмети та речі відповідають необхідним критеріям передбаченим КПК України і з огляду на викладені обставини існує обґрунтована загроза того, що повернення цих предметів власникам призведе до їх втрати будь-яким способом, зазначеним у статті 170 Закону.

На підставі викладеного, просить зазначену ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого СВ Василівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області лейтенанта поліції ОСОБА_10 , погоджене прокурором Василівського відділу Енергодарської місцевої прокуратури ОСОБА_9 , та накласти арешт на майно: автомобіль марки «INFINITI FX35» та двох предметів, схожих на номерні знаки з написом « НОМЕР_2 ».

Заслухавши в судовому засіданні суду апеляційної інстанції суддю-доповідача про суть судового рішення та доводи апеляційної скарги; прокурора, яка не підтримала доводи апеляційної скарги; власника майна та його представника, які також заперечували проти задоволення апеляційної скарги; перевіривши матеріали провадження, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга прокурора Василівського відділу Енергодарської місцевої прокуратури ОСОБА_9 задоволенню не підлягає, у зв`язку з наступним.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю; право приватної власності є непорушним.

Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, віднесено і засади недоторканості права власності. У відповідності до вимог ст. 16 КПК України, позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення ухваленого в порядку, передбаченому КПК України.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню. Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно зі ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження. Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу, з посиланням на норми закону.

Вищезазначена ухвала слідчого судді відповідає вказаним вимогам закону.

Під час постановлення ухвали слідчим суддею взято до уваги розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна.

Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор, відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у право власності, про який ідеться в клопотанні.

Оскільки слідчим не доведено, що тимчасово вилучене майно є доказом злочину та відповідає критеріям, визначеним статтею 98 КПК України, а матеріали клопотання не містять нових достатніх фактичних даних на підтвердження доводів слідчого щодо мети накладення арешту, то слідчий суддя дійшла обґрунтованого висновку, що у задоволенні клопотання слідчого про арешт майна необхідно відмовити. За наведених вище обставин, судова колегія вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги прокурора, оскільки вони не спростовують висновки ухвали слідчого судді і не підтверджені належними доказами.

Наведені прокурором в апеляційній скарзі доводи є аналогічними доводам, наведеним слідчим в клопотанні, і тим, які надавалися слідчим і прокурором під час розгляду клопотання слідчим суддею. Їм дана належна правова оцінка, з якою погоджується колегія суддів. Правильність висновків слідчого судді доводи апелянта не спростовують.

До того ж, під час апеляційного розгляду ОСОБА_7 надав апеляційному суду висновок експертного дослідження № 11/8044/3517 від 20.03.2018 року, відповідно до якого: номер кузова НОМЕР_3 , номер двигуна НОМЕР_4 , наданого на дослідження транспортного засобу INFINITI FX35, номерний знак НОМЕР_5 , не змінювався; бланк наданого на дослідження документа «Свідоцтво про реєстрацію ТЗ» серія НОМЕР_6 відповідає бланкам, які знаходяться в офіційному обігу; а також договір купівлі-продажу 8044/2018/866561 транспортного засобу від 20.03.2018 року, відповідно до якого ОСОБА_15 передав у власність ОСОБА_7 транспортний засіб INFINITI FX35. Зазначені докази беззаперечно вказують на відсутність підстав для арешту майна за доводами, що містяться в апеляційній скарзі прокурора.

На час розгляду апеляційної скарги прокурором не надано нових доказів, які б вказували на те, що предмет арешту є об`єктом кримінально караних дій або майном, набутим кримінальним шляхом чи внаслідок вчинення кримінального правопорушення, що зайвий раз свідчить про законність і обґрунтованість прийнятого слідчим суддею рішення.

Істотних порушень кримінального процесуального закону або порушень, які тягнуть безумовне скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу прокурора Василівського відділу Енергодарської місцевої прокуратури ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Василівського районного суду Запорізької області від 13 червня 2018 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання слідчого СВ Василівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області лейтенанта поліції ОСОБА_10 , погодженого прокурором Василівського відділу Енергодарської місцевої прокуратури ОСОБА_9 , про арешт майна залишити без змін.

Ухвала Запорізького апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4