АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду міста Києва кримінальне провадження №0002829 відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тальне Черкаської обл., українця, громадянина України, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , без постійного місця проживання, раніше судимого:
- 31.05.2007 року вироком Талінівського районного суду Черкаської області за ч.3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, з іспитовим строком на 1 рік;
- 31.01.2008 року вироком Талінівського районного суду Черкаської області за ч.2 ст. 186 КК України, ст. 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;
- 06.03.2012 року Бахчисарайським районним судом АР Крим за ч.3 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі;

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, за апеляційною скаргою обвинуваченого на вирок Голосіївського районного суду м. Києва від 09 січня 2018 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Цим вироком ОСОБА_6 визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України та йому призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.
Відповідно до вимог ч.5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України №838-VIII від 26.11.2015 року) зараховано обвинуваченому ОСОБА_6 у строк відбування покарання термін його попереднього ув`язнення з 14.06.2017 року по 20.06.2017 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а строк попереднього ув`язнення починаючи з 21.06.2017 року включно зараховано ОСОБА_6 у строк відбуття покарання за правилами ч.2 ст. 72 КК України.

Згідно вироку суду, ОСОБА_6 , 14.06.2017 року близько 16:00 год., перебуваючи на проспекті Науки, 4 в м. Києві, підійшов ззаду до раніше незнайомої йому громадянки ОСОБА_7 , яка чекала на маршрутне таксі поблизу зупинки громадського транспорту та впевнившись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом застосування фізичної сили, зірвав з шиї останньої золотий ланцюжок з хрестиком, після чого з місця вчинення злочину втік, чим спричинив потерпілій ОСОБА_7 , матеріальну шкоду на суму 7 000 грн. 00 коп.
Крім того, 07.04.2017 року приблизно о 22:00 год. ОСОБА_6 , перебуваючи між будинками №7 та №5 по проспекту Голосіївському, підбіг ззаду до раніше незнайомої йому громадянки ОСОБА_8 та зірвав з шиї останньої золотий кулон, який висів на золотому ланцюжку, після чого з місця вчинення злочину зник в невідомому напрямку, чим завдав ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 3 915 грн. 00 коп.
Крім того, 21.04.2017 року приблизно о 15:15 год., ОСОБА_6 , перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Теремківська, 17, підбіг ззаду до раніше незнайомої йому громадянки ОСОБА_9 яка сиділа на лавці поставивши власну жіночу сумку біля себе та схопив її сумку, в якій знаходились грошові кошти суму 6 970 грн. 00 коп., мобільний телефон марки «Нокіа», вартістю 700 грн. з сім-картою мобільного оператора «Київстар» на рахунку якої було 300 грн., після чого з місця вчинення злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_10 матеріальну шкоду на загальну суму 7970 грн. 00 коп.
Крім того, 18.05.2017 року приблизно о 23:30 год. ОСОБА_6 , перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Красилівська, 2/3, підбіг до раніше незнайомої йому громадянки ОСОБА_11 та ривком вихопив з її правої руки сумку чорного кольору, в якій знаходились косметологічні засоби загальною вартістю 1000 грн. 00 коп. та документи, а саме: паспорт громадянина Українки, ідентифікаційний код та договір на кредит, які матеріальної цінності для неї не представляють, чим завдав останній матеріальну шкоду на загальну суму 1000 грн. 00 коп.
Крім того, 04.06.2016 приблизно о 12:30 год. ОСОБА_6 , перебуваючи на «Байковому кладовищі» за адресою: м. Київ, вул. Байкова, 6, побачив раніше незнайому жінку, якою виявилась ОСОБА_12 та побачивши що вона повісила власну жіночу сумку чорного кольору на паркан, скориставшись відсутністю сторонніх осіб, схопив зазначену сумку чорного кольору, в якій знаходились документи, а саме: пенсійне посвідчення, посвідчення вдови учасника бойових дій, карта киянина видані на її ім`я, ключі від квартири, гаманець чорного кольору, в якому знаходились грошові кошти в сумі 200 грн. 00 коп. та мобільний телефон марки «Самсунг GТ-С 3592», після чого з місця вчинення злочину зник, завдавши потерпілій ОСОБА_12 матеріальну шкоду на загальну суму 2200 грн. 00 коп.
Крім того, 12.06.2017 приблизно о 20:10 год. ОСОБА_6 , перебуваючи поблизу зупинки громадського транспорту «Деміївський ринок», що за адресою: м. Київ, вул. Ізюмська. 5-а, підбіг ззаду до раніше незнайомої громадянки ОСОБА_13 , яка стояла на вищевказаній зупинці громадського транспорту та шляхом застосування фізичної сили зірвав з її шиї золотий ланцюжок з хрестиком та золотою підвіскою, після чого з місця вчинення злочину зник, чим завдав останній матеріальну шкоду на загальну суму 15 000 грн.
Крім того, 21.05.2017 приблизно о 24:00 год., перебуваючи за адресою; м. Київ, вул. Заболотного, 134, ОСОБА_6 разом із невстановленою досудовим розслідування особою побачили раніше незнайому їм жінку, якою виявилась ОСОБА_14 та попрямували позаду неї, після чого невстановлена досудовим розслідування особа схопила зі спини ОСОБА_14 за плечі унеможливлюючи її супротив, а ОСОБА_6 в свою чергу підбіг до потерпілої та зірвав з її шиї золотий ланцюжок на якому знаходився золотий кулон, після чого з місця вчинення злочину зникли, а викраденим майном розпорядились на власний розсуд, завдавши потерпілій ОСОБА_14 матеріальну шкоду на загальну суму 8 000 грн. 00 коп.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 , посилаючись на істотне порушенням вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування Закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання тяжкості злочину та особі обвинуваченого внаслідок суворості, просить змінити вирок Голосіївського районного суду м. Києва від 09.01.2018 року та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки. При цьому також просить змінити оскаржуваний вирок суду в частині зарахування у строк відбуття покарання термін його попереднього ув`язнення починаючи з 14.06.2017 року по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Обґрунтовуючи свої апеляційні вимоги обвинувачений посилається на порушення вимог кримінального процесуального закону та зазначає, що всупереч вимог ст.ст. 290, 250 КПК України, йому не відкривались матеріали кримінального провадження і він не був ознайомлений з матеріалами справи, а тому неможливо вирішити питання щодо належності та допустимості доказів його винуватості, на які послався суд першої інстанції у своєму вироку.
Крім цього, в порушення вимог ст. 20 КПК України, йому не було вчасно надано захисника, тобто був позбавлений можливості отримати належну та своєчасну юридичну допомогу, внаслідок чого працівники поліції, здійснюючи на нього фізичний та психологічний тиск, виклали в обвинувальному акті обставини вчинення ним кримінального правопорушення, які не відповідають фактичним обставинам справи.
Також посилається на неправильне застосування судом закону про кримінальну відповідальність, який зарахував йому в строк відбування покарання термін його попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі лише по 20.06.2017 року, що є порушенням вимог ч.5 ст.72 КК України.
Наголошує, що відповідно до вимог ч.2 ст. 5 КК України, Закон України №2046- VIII від 18.05.2017 pоку, що набрав чинності 21.06.2017 року, згідно якого ч.5 ст. 72 КК України викладена в новій редакції, погіршує становище обвинуваченого, а тому цей закон не має зворотної дії в часі, у зв язку з чим, згідно приписів ч.2 ст. 4 КК України, до обвинуваченого має застосовуватися закон, що діяв на час вчинення злочину.
Отже на думку апелянта, у даному кримінальному проваджені до нього мають застосовуватися положення ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону від 26.11.2015 року незалежно від часу прийняття судом рішення у справі.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого, який уточнив свої апеляційні вимоги та просив помякшити призначене йому покарання до 4-х років позбавлення волі; думку прокурора, який заперечував проти апеляційної скарги обвинуваченого; провівши судові дебати, вислухавши останнє слово обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінальне провадження №0002829та обговоривши апеляційні доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, суд першої інстанції за згодою учасників судового провадження, керуючись вимогами ст. 349 КПК України після допиту обвинуваченого, який повністю визнав себе винним у вчиненні інкримінованого йому злочину, дійшов висновку про недоцільність дослідження інших доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Враховуючи, що фактичні обставини справи та кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_6 ніким з учасників судового провадження не оспорювалися і докази щодо них, на підставі ч.3 ст. 349 КПК України не досліджувалися, висновки суду першої інстанції щодо цих фактичних обставин, у відповідності з вимогами ч.1 ст. 404 КПК України, апеляційним судом не перевіряються.

Переглядаючи вирок суду першої інстанції в межах апеляційної скарги обвинуваченого щодо пом`якшення призначеного йому покарання, колегія суддів вважає, що при вирішенні питання, яка саме міра покарання повинна бути призначена обвинуваченому ОСОБА_6 , суд першої інстанції не порушив загальних засад його призначення, передбачених ст. 65 КК України та з урахуванням обставин і ступеня тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, даних про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, характеризується посередньо, його щирого каяття, що суд обгрунтовано визнав обставиною, яка пом`якшує покарання, призначив останньому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 186 КК України.

З висновками суду першої інстанції щодо виду та розміру призначеного ОСОБА_6 покарання, колегія суддів повністю погоджується та з урахуванням обставин і кількості епізодів відкрито викрадення ним чужого майна, даних про його особу, який маючи не зняту і не погашену судимість знову вчинив злочини проти власності, вважає безпідставними доводи апеляційної скарги обвинуваченого про пом`якшення призначеного йому покарання.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого щодо недопустимості доказів через порушення під час досудового розслідування вимог кримінального процесуального закону, апеляційним судом не розглядаються, оскільки під час апеляційного розгляду обвинувачений уточнив свої вимоги і відмовився від доводів апеляційної скарги в цій частині.

Також не підлягають задоволенню і апеляційні доводи обвинуваченого щодо застосування до нього положень ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону від 26.11.2015 року, оскільки 21.06.2017 року набрав чинності Закон України №2046- VIII від 18.05.2017 pоку в якому ч. 5 ст.72 КК України викладена у новій редакції, що фактично присікає її застосування у попередній редакції і не суперечить вимогам ст. 5 КК України.

За наведеного, колегія суддів вважає вирок суду законним та обґрунтованим, покарання необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 та попередження вчинення ним нових злочинів, а тому підстав для зміни вироку та пом`якшення призначеного йому покарання, про що ставиться питання в його апеляційній скарзі, не вбачає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Голосіївського районного суду м. Києва від 09 січня 2018 року у кримінальному провадженні №0002829 щодо ОСОБА_6 обвинуваченого за ч.2 ст. 186 КК України без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а обвинуваченим у той самий строк з дня отримання копії ухвали.

Судді: _______________ _______________ __________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3