Справа №718/521/18
Провадження №1-кп/718/37/18
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.09.2018 року м.Кіцмань

Кіцманський районний суд Чернівецької області

у складі: головуючої-судді ОСОБА_1 ,

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

номер кримінального провадження №0000104, внесене 28.02.2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Брусниця, Кіцманського району, Чернівецької області, громадянина України, українця, зареєстрованого та проживаючого АДРЕСА_1 , із середньою освітою, не одруженого, на утриманні малолітніх дітей не має, не працюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,
за участю прокурора ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6

представника потерпілої ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кіцмань вказане кримінальне провадження,

ВСТАНОВИВ:
25.02.2018 року о 19:30 год. ОСОБА_3 , підійшов до господарства, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , та маючи вільний доступ, скориставшись відсутністю власниці вказаного будинку ОСОБА_6 , з метою заволодіння чужим майном, впевнившись в тому, що його ніхто не бачить, умисно, таємно, шляхом вільного доступу проник на територію господарства звідки таємно викрав металеву драбину, та металобрухт на загальну суму 1500 гривень. Після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зник маючи реальну розпоряджатись вказаним майном на власний розсуд, чим завдав потерпілий ОСОБА_6 матеріального збитку на загальну суму 1500 гривень.
Відтак, дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч.1 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
До початку судового розгляду справи по суті потерпілою ОСОБА_6 заявлено цивільний позов до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 4 000 грн. та моральної шкоди, яку оцінила в розмірі 2000 грн., завданої їй внаслідок вчинення кримінального правопорушення. (а.с.17-19)
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, при обставинах, викладених в обвинувальному акті визнав частково. При цьому суду пояснив, що дійсно 25.02.2018 року о 19 год.30 хв. він таємно проник до домогосподарства потерпілої, що в АДРЕСА_2 , в той час коли нікого вдома не було, достеменно знаючи це, так як являється її сусідом. З подвір`я потерпілої він взяв 2 бляхи, арматуру та маленькі трубочки. Драбини не брав. Викрадене продав людям, які скуповують металобрухт за 150 грн. Після цього, він викупив цей металобрухт назад за 500 грн., повернув потерпілій та ще компенсував їй 700 грн. шкоди. Категорично заперечував щодо викрадення ним металевої драбини, при цьому погоджується із загальною вартістю викраденого на суму 1500 грн. Усвідомлював, що чинить протиправно. У вчиненому розкаюється та просить його суворо не карати. Цивільний позов не визнає повністю.
Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що вона проживає постійно в м.Чернівці, а в домогосподарство, що в АДРЕСА_2 , що залишилось їй після батьків, вона іноді навідується та використовує як дачу. Прибувши в АДРЕСА_2 , 11.02.2018 року вона виявила відсутність драбини з подвір`я, а витоптані сліди на снігу, що вели до будинку ОСОБА_3 , свідчили про його причетність до крадіжки. В поліцію із заявою вона звернулась 26.02.2018 року, коли прибувши до будинку повторно та ретельно оглянувши домогосподарство виявила відсутність інших металевих речей, суму викраденого слідчий визначив самостійно в розмірі 1500 грн. Приблизно через тиждень після цього приїхав її чоловік ОСОБА_9 та виявив ще відсутність металевих конструкцій, однак після цього до поліції вони не звертались. Не заперечує ту обставину, що обвинувачений компенсував їй частково вартість викрадених речей на суму 700 грн. та повернув якусь частину металевих уламків. Однак, вважає, що цього не достатньо, оскільки матеріальна шкода, яка їй спричинена складає 4000 грн. та включає в себе набагато більше речей ніж вказано в обвинувальному акті. Вважає також, що їй спричинена і моральна шкода на суму 2000 грн. Просить заявлений цивільний позов задоволити повністю.
Представник потерпілого цивільного позивача ОСОБА_7 на підтвердження заявленого цивільного позову вказала, що вартість викрадено 1500 грн. це ініціатива дільничного інспектора, просила таку суму до уваги не брати. Всього вага викрадених речей та конструкцій в різні періоди становить 500 кг х 8 грн. = 4000 грн., яку просить компенсувати за рахунок обвинуваченого. На досудовому слідстві потерпіла не заявляла про таку вартість викраденого та не вказувала про викрадення інших речей. Вважає, що оскільки обвинувачений позбавив можливості потерпілу користуватись своїм майном, вона витратила багато часу на відновлення свого порушеного права, погано спить та перебуває в нервовому напруженні, а тому зазнала моральних страждань, які оцінює 2000 грн. Просить цивільний позов задоволити повністю.

Враховуючи те, що обвинувачений та потерпіла заперечували фактичні обставини справи, суд визнав за доцільним дослідження всіх доказів по справі.
Таким чином незважаючи на часткове визнання обвинуваченим ОСОБА_3 своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1ст.185 КК України за обставин, вказаних в обвинуваченні, його вина об`єктивно підтверджується в сукупності зібраними та досліджених доказами у суді.

Так, будучи допитаним в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 чоловік потерпілої ОСОБА_6 , пояснив, що приблизно 1 раз на два тижні вони приїжджають в с.Брусниця, а тому точно сказати коли відбулась крадіжка він не може. Вказав, що ОСОБА_3 повернув тільки частину викраденого, а саме: трубку дюймову, бляху з бочки та інший металобрухт, що вказала дружина в розписці. 26.02.2018 року дружина звернулась в поліцію із заявою про вчинення злочину, однак точно вона не могла вказати про кількість викраденого, бо тільки він це знав. Повторно в поліцію вони не звертались.

Крім показань потерпілої та свідка, провина ОСОБА_3 підтверджується письмовими доказами, наданими стороною обвинувачення, а саме:

-Витягом з кримінального провадження №0000104, що внесене 28.02.2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України. Заявник або потерпілий ОСОБА_6 . Фабула про те, що 25.02.2018 року о 19 год.30 хв. ОСОБА_3 шляхом вільного доступу, таємно із домогосподарства ОСОБА_6 , що АДРЕСА_2 , викрав металеву драбину та металобрухт на загальну суму 1500 грн. (а.с.74)
- Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується від 27.02.2018 року, згідно з яким ОСОБА_6 повідомила, що в період часу з 20.02.2018 року по 26.02.2018 року невідома особа викрала з її домогосподарства в АДРЕСА_2 , металеві труби, бляху, металеву драбину та інші металеві речі, завдавши їй матеріальну шкоду на загальну суму 1500 грн. Даний факт зареєстровано в Журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події 27.02.2017 року № 823. (а.с. 75).

-Актом добровільної видачі від 27.02.2018 року про те, що ОСОБА_3 добровільно видав працівникам поліції 2 металеві труби довжиною 1,5 та 1 м та металеву бляху довжиною 2 м, шириною 1,5 м, та інші металеві уламки, які він таємно викрав в с.Брусниця з домогосподарства ОСОБА_6 (а.с.76)

-Протоколом огляду речей від 03.03.2018 року, згідно якого встановлено, що об`єктом огляду являється 2 металеві труби довжиною 1,5 та 1 м та металеву бляху довжиною 2 м, шириною 1,5 м, кришка від бочки, три малих уламки бляхи. (а.с.77-80)

-Протоколом проведення слідчого експерименту від 05.03.2018 року за участю понятих, підозрюваного ОСОБА_3 в АДРЕСА_2 , під час проведення якого підозрюваний ОСОБА_3 добровільно відтворив обставини крадіжки металобрухту та металевої драбини. (а.с.83-88).

За вимогами ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке грунтується на всебічному, повному і неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення.

Проаналізувавши та оцінивши вивчені в судовому засіданні докази, суд вважає, що всі вищезазначені докази є належними, допустимими та достовірними. Ці докази є достатніми, оскільки як окремо так і у сукупності в повній мірі доводять винуватість ОСОБА_3 в скоєнні кримінального правопорушення проти власності, при обставинах зазначених в обвинувальному акті.

Показаннями обвинуваченого, потерпілої, свідка та письмовими доказами по справі повністю доводиться винуватість ОСОБА_3 у вчиненні 25.02.2018 року о 19 год. 30 хв. таємного викрадення чужого майна потерпілої ОСОБА_6 , а саме: металевої драбини та металобрухту на загальну суму 1500 гривень, шляхом вільного доступу до домогосподарства потерпілої в АДРЕСА_1 .
Виходячи з вимог ст. 337 КПК України, зокрема те, що судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, суд, розглянувши дане кримінальне провадження дійшов висновку, що кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 185 КК України є правильною, оскільки він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку).

Відповідно до ст. 65 КК України, п.1 постанови Пленуму ВСУ №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (із змінами станом на 6 листопада 2009 року), під час призначення покарання у кожному конкретному випадку суд має враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винуватого та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Згідно п.3 згаданої Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 24.10.2003 року, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).

Згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Тому, вирішуючи питання про обрання обвинуваченому покарання, суд відповідно до ст.ст. 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, зокрема те, що згідно із ст. 12 КК України, злочин, вчинений ОСОБА_3 відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості .

Відповідно до ст. 66 КК України, обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, часткове відшкодування шкоди потерпілій.
Відповідно до ст. 67 КК України, обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не встановлено.
Враховуючи ступінь тяжкості вчиненного ОСОБА_3 кримінального правопорушення, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, особу обвинуваченого, який є особою молодого віку, раніше не судимий, не працює, сімейний та майновий стан обвинуваченого, те, що він на спеціальних обліках не перебуває, добру характеристику за місцем проживання, за наявності обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, за відсутності обставин, що його обтяжують, думку потерпілої з приводу призначення суворого покарання винному, у зв`язку з чим, суд вважає за можливе призначити обвинуваченому покарання, достатнє і необхідне для його виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів, у виді штрафу в дохід держави в межах санкції ч.1ст.185 КК України.

Що стосується заявленого по справі цивільного позову ОСОБА_6 до ОСОБА_3 про відшкодування 4000 грн. матеріальної шкоди та 2000 грн. моральної шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням, то суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Згідно ч.5 ст.128 КПК України, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до вимог ст.ст.49,81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Судом встановлено, що майнова шкода заподіяна діями обвинуваченого, згідно обвинувального акту, становить 1500 грн.

Твердження сторони потерпілої про те, що під час досудового слідства нею не було конкретизовано перелік викрадених у неї речей, а також зазначена вартість викраденого зі слів дільничного, через те, що вона не користувалась правовою допомогою, суд вважає неспроможними та нічим не доведеними.

В судовому засіданні встановлено і сторонами не заперечувалась та обставина, що обвинувачений ОСОБА_3 частково в сумі 700 гривень відшкодував шкоду потерпілій ОСОБА_6 .

Разом з тим, згідно розписки потерпілої ОСОБА_6 , остання отримала на зберігання від працівників поліції металеву бляху, 2 металеві труби та металеві уламки. (а.с.82). При цьому суд зазначає, що ні сторона обвинувачення, ні сторона захисту не вказали суду вартість повернутих потерпілій металевих речей чи точну їх вагу, не надали суду письмових належних та допустимих доказів, які б підтверджувати чи спростовували обвинувачення в цій частині.

Хоча, згідно вимог ст.ст. 22, 26 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

А тому, враховуючи вище викладеного, розглядаючи справу в межах пред`явленого обвинувачення, суд вважає, що заявлений цивільний позов в частині відшкодування матеріальної шкоди необхідно задоволити частково, а саме в сумі 800 гривень (1500-700=800).

Що стосується позовних вимог про стягнення з обвинуваченого на користь цивільного позивача моральної шкоди у розмір 2000 грн., суд зазначає наступне.

Відповідно до положень ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до п.п. 3, 5, 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31.03.1995 року, суд має з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння моральних чи фізичних страждань, за яких обставин і якими діями вони завдані, ступінь вини заподіювача, яких моральних чи фізичних страждань зазнав потерпілий, в якій грошовій сумі він оцінює пов`язані з ними втрати, та з чого при цьому виходить, а також інші обставини, які мають значення для вирішення даного спору. Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про те, що розмір моральної шкоди, завданої винним ОСОБА_3 потерпілій ОСОБА_6 , становить 500 грн., враховуючи те, що внаслідок неправомірних дій обвинуваченого, потерпілою ОСОБА_6 було витрачено достатньо часу на слідчі дії в ході досудового розслідування та судового розгляду даного кримінального провадження, що становить значний проміжок часу з моменту внесення відомостей до ЄРДР 28.02.2018 року, в той час як потерпіла являється особою похилого віку, часто хворіє, позбавлена можливістю користуватись своєю власністю, що викрадена, через що зазнала душевних страждань.

На підставі ч.9 ст.100 КПК України питання про долю речових доказів вирішується судом при ухваленні судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили.

Відтак, питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.

Заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжні заходи, не застосовувалися, судові витрати відсутні.
Керуючись ст.ст.368-371,373-375 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень в дохід держави.
Речові докази : дві металеві труби, металеву бляху, металеві уламки, які передані потерпілій ОСОБА_6 під відповідальне зберігання, - залишити потерпілій за належністю. (а.с.81)
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_6 майнову шкоду в сумі 800 (вісімсот) гривень.
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_6 моральну шкоду в сумі 500 (п`ятсот ) гривень.
В задоволенні інших вимог - відмовити.
Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Чернівецької області через Кіцманський районний суд протягом тридцяти діб з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченому.

Суддя: ОСОБА_1