Єдиний унікальний номер 741/735/18
Провадження № 1-кп/741/83/18
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Носівка 08 листопада 2018 року

Носівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6

та потерпілого ОСОБА_7 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000112 відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Козари Носівського району Чернігівської області, зареєстрованого у АДРЕСА_1 , фактично проживаючого у АДРЕСА_2 , громадянина України, неодруженого, з базовою загальною середньою освітою, який ніде не працює, не утриманні нікого не має, судимого 28 серпня 2014 року Носівським районним судом Чернігівської області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк три роки, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням на строк два роки, якому ухвалою від 22 вересня 2015 року Носівського районного суд Чернігівської області було скасовано звільнення з випробуванням та направлено в місця позбавлення волі, якого 27 грудня 2017 року ухвалою Шосткинського міськрайонного суду Сумської області було звільнено умовно-достроково від покарання на невідбутий строк дев`ять місяців три дні, якому запобіжний захід не обрано,

за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 125 КК України,

встановив:
19 січня 2018 року близько 16 години ОСОБА_8 знаходився в будинку за адресою: АДРЕСА_2 , на ґрунті особистих неприязних відносин, умисно, з метою заподіяння тілесних ушкоджень, завдав своєму брату ОСОБА_9 не менше п`яти ударів металевим совком в область стегна правої ноги та не менше двох ударів кулаком в область стегна правої ноги, чим спричинив потерпілому тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому верхньої третьої правої стегнової кістки зі зміщенням, які спричинили тривалий розлад здоров`я та відносяться до категорії середнього ступеню тяжкості.

5 травня 2018 року близько 19 години ОСОБА_8 знаходився в будинку за адресою: АДРЕСА_2 , на ґрунті особистих неприязних відносин, умисно, з метою заподіяння тілесних ушкоджень завдав ОСОБА_9 не менше п`яти ударів кулаком в область тулуба та кінцівок, після чого завдав один удар дерев`яним костилем в область голови, чим спричинив потерпілому тілесні ушкодження у вигляді множинних підшкірних гематом голови, тулуба та кінцівок, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Згідно висновку експерта № 93 від 16 травня 2018 року виявлені у ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому правої верхньої третьої кістки виникли при прямому приложені травмуючої сили та могли виникнути від ударів металевим совком, не менш ніж від одної травматичної дії, 19 січня 2018 року. Тілесні ушкодження у вигляді множинних підшкірних гематом голови, тулуба та кінцівок, які маються у ОСОБА_7 , спричинені дією тупого предмета по механізму «удару» і могли виникнути 5 травня 2018 року від неодноразових ударів кулаками.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 визнав себе винним, визнав цивільний позов прокурора, суду дав показання, що 27 грудня 2017 року він звільнився з місць позбавлення волі, повернувся у с. Козари, довідався, що у жовтні 2017 року померла його баба, у будинку якої проживає він та брат ОСОБА_10 . Пізніше йому (обвинуваченому) стало відомо, що брат та дядько пропивали ті гроші, які давала їм баба, для того, щоб придбали продукти, речі та надіслали йому ( ОСОБА_11 ) посилку у місця позбавлення волі. Він (обвинувачений) був злий на брата. 19 січня 2018 року у ході сварки він ( ОСОБА_11 ) вдарив брата по задньому місцю, звалив з ніг, бив совком по стегну. Брат отримав перелом ноги, перебував на стаціонарному лікуванні. У кінці квітня 2018 року брата виписали з лікарні, він рухався мало, лежав з травмою ноги у будинку, пересувався на костилях. 5 травня 2018 року він перебував у стані алкогольного сп`яніння, між ним та братом виникла сварка та бійка. Він не пам`ятає події того дня, не може вказати причини побиття брата.

Дії обвинуваченого ОСОБА_6 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 125 КК України, як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст. 121 КК України, але таке що спричинило тривалий розлад здоров`я, та як умисне легке тілесне ушкодження.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин:

- показання потерпілого ОСОБА_7 , який під час судового провадження пояснив, що 19 січня 2018 року у будинку по місцю його проживання між ним та братом виникла сварки через те, що він (потерпілий) не писав брату листів, не надсилав йому посилок у місця позбавлення волі. ОСОБА_8 штовхнув його, бив совком по нозі. Сусід ОСОБА_12 викликав швидку допомогу. У лікарні була проведена операція на нозі. У кінці квітня 2018 року ОСОБА_11 забрав його з лікарні. Він (потерпілий) з хати не виходив, пересувався з костилем. 5 травня 2018 року ОСОБА_8 побив його кулаками та костилем. Він (потерпілий) зумів втекти з хати, доповз до сусіда ОСОБА_13 , який викликав швидку допомогу;

- заява ОСОБА_7 від 7 травня 2018 року, з якої вбачається, що 5 травня 2018 року близько 19 години 30 хвилин ОСОБА_8 по місцю свого проживання заподіяв тілесні ушкодження ОСОБА_9 ;

- заява ОСОБА_7 від 14 травня 2018 року, з якої вбачається, що 19 січня 2018 року ОСОБА_8 по місцю свого проживання заподіяв тілесні ушкодження ОСОБА_9 , який отримав перелом правої ноги;

- протокол огляду місця події від 16 травня 2018 року з фото таблицями до нього, з яких видно, що в той же день з господарства АДРЕСА_2 , в якому мешкає ОСОБА_8 , було вилучено металевий совок з ручкою;

- висновок експерта № 93 від 16 травня 2018 року, з якого вбачається, що виявлені у ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому правої верхньої третьої стегнової кістки не могли виникнути від падіння з висоти власного зросту;

- протокол проведення слідчого експерименту від 16 травня 2018 року та фото таблиця до нього, з яких вбачається, що ОСОБА_6 добровільно розповів про обставини побиття брата ОСОБА_10 19 січня та 5 травня 2018 року, показав місце побиття, розташування потерпілого під час заподіяння тілесних ушкоджень.

Наявні та досліджені у кримінальному провадженні докази повністю і детально між собою узгоджуючись, викривають обвинуваченого у вчиненні інкримінованих йому діянь.

Докази, які покладені судом в обґрунтування вироку, отримані у відповідності до діючих процесуальних правил.

ОСОБА_6 винуватий у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 125 КК України, оскільки усвідомлював суспільно-небезпечний характер своїх діянь, передбачав їх суспільно-небезпечні наслідки і бажав їх настання.

Харченко ОСОБА_14 підлягає покаранню за вчинені ним кримінальні правопорушення.

Суд визнає обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , щире каяття.

Суд визнає обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , рецидив злочину, вчинення злочину щодо іншої особи, з якою винний перебуває у сімейних або близьких відносинах.

Призначаючи вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд враховує ступінь тяжкості та суспільну небезпечність вчинених ним кримінальних правопорушень, умисну форму вини, особу винуватого, його відношення до вчиненого, відносини, які склалися між обвинуваченим та потерпілим, характеристику обвинуваченого за місцем проживання, його вік, стан здоров`я, сімейне положення, поведінку потерпілого, яка передувала вчиненню злочину, обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обираючи вид і міру покарання ОСОБА_6 за кримінальне правопорушення, яке передбачене ч. 1 ст. 122 КК України, суд приймає до уваги його характеризуючі дані і приходить до висновку про необхідність призначити йому покарання у виді позбавлення волі.

Обираючи вид і міру покарання ОСОБА_6 за кримінальне правопорушення, яке передбачене ч. 1 ст. 125 КК України, суд приймає до уваги його характеризуючі дані і приходить до висновку про необхідність призначити йому покарання у виді громадських робіт.

На підставі ст. 70 КК України призначаючи покарання за сукупністю злочинів необхідно застосувати принцип часткового складання призначених покарань.

Відповідно до ст. 72 КК України при складанні покарань за сукупністю злочинів менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид виходячи з співвідношення, що одному дню позбавлення волі відповідають вісім годин громадських робіт.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, необхідно частково приєднати не відбуте покарання за вироком Носівського районного суду Чернігівської області від 28 серпня 2014 року, оскільки злочин було вчинено під час умовно-дострокового звільнення від покарання.

Виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_6 повинно відбуватися в умовах ізоляції від суспільства.

Прокурор заявив цивільний позов про стягнення з обвинуваченого збитків за стаціонарне лікування потерпілого.

Згідно з довідки КЛПЗ «Носівська ЦРЛ ім. Ф.Я. Примака» Носівської районної ради ОСОБА_15 перебував на стаціонарному лікуванні у хірургічному відділенні у період з 20 січня по 14 квітня 2018 року, закладом охорони здоров`я витрачено 7 248 грн. 34 коп.

Відповідно до ч. 1 ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладу охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину.

Обвинувачений ОСОБА_6 визнав цивільний позов прокурора.

Розмір збитків не викликає в суду будь-яких сумнівів, а тому цивільний позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 100 КПК України, речові докази підлягають поверненню володільцям для розпорядження.

З метою запобігти спробам ОСОБА_6 переховуватися від органів досудового розслідування та суду в стадії виконання вироку, суд приходить до висновку про необхідність обрати обвинуваченому до набрання вироком законної сили запобіжний захід в виді тримання під вартою.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд, -

ухвалив:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 125 КК України, призначивши покарання:

- за ч. 1 ст. 122 КК України у виді позбавлення волі на строк два роки;

- за ч. 1 ст. 125 КК України у виді 160 (сто шістдесят) годин громадських робіт.

На підставі ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 72 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань визначити ОСОБА_6 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки 10 (десять) днів.

На підставі ст. 71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуте покарання за вироком Носівського районного суду Чернігівської області від 28 серпня 2014 року і за сукупністю вироків визначити ОСОБА_6 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки 8 (вісім) місяців.

Обрати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Козари Носівського району Чернігівської області, до набрання вироком законної сили запобіжний захід у вигляді тримання під вартою негайно із зали суду з утриманням в державній установі «Чернігівський слідчий ізолятор».

Виконання вироку в частині обрання запобіжного заходу доручити Носівському ВП Ніжинського ВП ГУ НП в Чернігівській області.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_6 рахувати з 8 листопада 2018 року.

Речові докази:

- металевий совок повернути володільцю ОСОБА_7 .

Стягнути з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь фінансового управління Носівської районної державної адміністрації грошові кошти в сумі 7 248 (сім тисяч двісті сорок вісім) грн. 34 коп. у рахунок відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_7 .

На вирок може бути подана апеляційна скарга через Носівський районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, а потерпілому надіслати.

Суддя ОСОБА_1