УХВАЛА

27 червня 2018 року м. Рівне

Слідчий суддя Рівненського міського суду

Рівненської області - ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

особи, яка подала скаргу адвоката ОСОБА_3

прокурора ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 , на дії та бездіяльність слідчого, щодо незаконного затримання, а також у нездійсненні інших процесуальних дій

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернувся до Рівненського міського суду в інтересах ОСОБА_5 , щодо незаконного затримання.

В обґрунтування скарги зазначив, що 22 червня 2018 року о 23 год.22 хв. слідчим відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого управління Головного управління Національної поліції в Рівненській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_6 у приміщенні КЗ «Дубенська центральна районна лікарня», було затримано ОСОБА_5 , про що був складений протокол затримання.

Вказує, що затримання та складання слідчим протоколу затримання ОСОБА_5 прийнято (проведено) з грубим порушенням вимог кримінально-процесуального кодексу України, оскільки жодних доказів, щодо підозри у вчиненні будь-якого злочину матеріали досудового розслідування не містить, затримання відбувалося у відсутності понятих, підозрюваному не було забезпечено право на захист, в момент затримання ОСОБА_5 перебував у стані, в якому не розумів значення своїх дій, просить скасувати рішення слідчого ОСОБА_6 про затримання ОСОБА_5 визнати протиправним затримання та складання протоколу, тощо.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 скаргу підтримав з підстав наведених в ній, також додатково зазначив, що затриманого тримали без будь-якого судового рішення і в порушення кримінально-процесуального кодексу не було доставлено до найближчого підрозділу органу досудового розслідування.

Прокурор вважає скаргу необґрунтованою, такою що не підлягає до задоволення.

Заслухавши пояснення сторін кримінального провадження та дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя вважає, що скарга підлягає до задоволенню частково з наступних підстав.
Главою 26 КПК України визначено порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування .

Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, у нездійсненні процесуальних дій, які вони зобов`язані вчинити у визначений цим Кодексом строк.
Відповідно до ст. 29 Конституції України ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах і в порядку, встановлених законом. Кожному заарештованому чи затриманому має бути невідкладно повідомлено про мотиви арешту чи затримання. Кожний затриманий має право у будь-який час оскаржити в суді своє затримання.
Згідно зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Відповідно до ст.208,42 КПК України підозрюваний має права вимагати перевірки обґрунтованості його затримання.
Згідно з п. 4 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожний, кого позбавлено свободи внаслідок арешту або тримання під вартою, має право ініціювати провадження, в ході якого суд без зволікань встановлює законність затримання і приймає рішення про звільнення, якщо затримання є незаконним.
Відповідно до ст. 206 КПК України кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи. Слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи.
За приписами ст. 206 КПК України, слідчий суддя може прийняти рішення лише про звільнення особи у разі його незаконного затримання.
Слідчим суддею встановлено, що 22 червня 2018 року о 16 год. 05 хв. слідчим відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого управління Головного управління Національної поліції в Рівненській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_6 у приміщенні КЗ «Дубенська центральна районна лікарня», було затримано ОСОБА_5 , про що був складений протокол затримання.

З матеріалів скарги, зокрема з протоколу затримання, вбачається, що ОСОБА_5 було фактично затримано о 16 год. 05 хв. - 22 червня 2018 року, хоча протокол затримання слідчим був складений - о 23 год.22 хв. цього ж дня, слідчий суддя вважає що є порушенням вимог ч.5 ст. 208 та ст.209 КПК України.
Відповідно до ч. 4 ст. 213 КПК України уповноважена службова особа, що здійснила затримання особи, зобов`язана негайно повідомити про це орган (установу), уповноважений законом на надання безоплатної правової допомоги.
Згідно доручення Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Рівненській області вбачається, що час видачі доручення - 18 год.45 хв. і адвокат ОСОБА_7 прибув до слідчого ОСОБА_6 о 19 год.45 хв.
Відповідно до п.1 ч 3 ст. 104 КПК України, протокол складається з вступної частини, яка має містити відомості про всіх осіб, які присутні під час проведення процесуальної дії.
Проте у протоколі затримання від 22 червня 2018 року, який був розпочатий о 23 год.22 хв. у вступній частині не зазначено відомості про захисника ОСОБА_7 , який згідно доручення Регіонального центру з надання безоплатної вторинної допомоги у Рівненській області був призначений захисником ОСОБА_5 , та відповідно до доручення прибув 22 червня 2018 року о 19 год.45 хв. до СВ Рівненського ВП ГУНП в Рівненській області.
Крім того, в протоколі затримання відсутній підпис самої затриманої особи та не відображено належним чином факту відмови підозрюваного від підпису завіреного понятими, хоча відповідно до ч. 5 ст. 208 КПК України, протокол про затримання підписується особою, яка його склала, і затриманим. Ч. 6 ст. 104 КПК передбачає, що якщо особа, яка брала участь у процесуальній дії, відмовилася підписати протокол, про це зазначається в протоколі. Такій особі надається право дати письмові пояснення щодо причин відмови від підписання, які заносяться до протоколу. Факт відмови особи від підписання протоколу, а також факт надання письмових пояснень особи щодо причин такої відмови засвідчується підписом її захисника, а у разі його відсутності - понятих. У протоколі затримання відсутній підпис затриманого, а також відсутній підпис захисника, про що свідчить порушення органом досудового розслідування при складанні протоколу затримання.
Наведене свідчить про порушення встановленого порядку затримання підозрюваного та порушення порядку складання протоколу затримання.
Оскільки слідчий суддя не може прийняти рішення про скасування рішення слідчого про затримання, а також визнання затриманням незаконним, так як воно не відноситься до переліку рішень встановлених ч.2 ст.307 КПК України за наслідками розгляду скарги, тому в задоволенні скарги в цих частинах слід відмовити та роз`яснити, що заперечення на вказані дії можуть бути подані та розглянуті під час підготовчого судового засідання.
Окрім того, ч.1 ст.210 КПК України передбачено, що уповноважена службова особа зобов`язана доставити затриману особу до найближчого підрозділу органу досудового розслідування, в якому негайно реєструється дата, точний час (година і хвилина) доставлення затриманого та інші відомості, передбачені законодавством.
Про кожне затримання уповноважена службова особа одразу повідомляє за допомогою технічних засобів відповідальних осіб в підрозділі органу досудового розслідування.
В судовому засіданні було встановлено, що в порушення вищевказаної статті, уповноважена особа, яка затримала ОСОБА_8 не доставила останнього до найближчого підрозділу органу досудового розслідування, що на думку слідчого судді, є грубим порушенням вимог кримінально-процесуального Кодексу уповноваженими особами при затриманні особи, яка підозрюється у вчиненні злочину.
Керуючись ст.ст. 206,303, 304,307 КПК, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

Скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 , на дії та бездіяльність слідчого, щодо незаконного затримання, а також у нездійсненні інших процесуальних дій задовольнити частково.

Визнати дії уповноважених службових осіб, які здійснювали затримання ОСОБА_5 щодо недоставляння останнього до найближчого підрозділу органу досудового розслідування, в порядку передбаченого ст.210 КПК України а також у негайному повідомленні про затримання орган (установу), уповноважений законом на надання безоплатної правової допомоги - неправомірними.

В іншій частині скарги адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 , на дії та бездіяльність слідчого, щодо незаконного затримання, а також у нездійсненні інших процесуальних дій відмовити.

Ухвала остаточна оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1