Справа № 591/1121/18
Провадження № 1-кп/591/353/18
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 червня 2018 року м.Суми

Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Суми матеріали кримінального провадження № 0000055 за обвинувальним актом відносно:

ОСОБА_5 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Суми, українця, громадянина України, з середньою освітою, працюючого, проживаючого за адресою:

АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 10.06.2006 Зарічним районним судом м. Суми за ч. 2 ст. 186 КК України до 2 років 3 місяців позбавлення волі;03.08.2007 Ковпаківським районним судом м. Суми за ст. 391 КК України до 1 року 3 місяців позбавлення волі;15.01.2010 Ковпаківським районним судом м. Суми за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі,

який обвинувачується за ч. 2ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

05.01.2018 близько 04:55 год. ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у приміщенні нічного клубу «Луна», що розташований за адресою: м. Суми, вул. Інтернаціоналістів, 21, сидячи за столиком разом зі своїми знайомими ОСОБА_6 , ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , побачив, що ОСОБА_4 сховала мобільний телефон Huawei Y5II у свою сумку, яка лежала на стільці. В цей момент у ОСОБА_5 , виник умисел на вчинення крадіжки.

Дочекавшись, коли ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , та ОСОБА_7 підуть танцювати, а сумка залишилася без нагляду ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи з прямим умислом і корисливою метою викрадення чужого майна, передбачаючи можливість настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді спричинення ОСОБА_4 матеріальних збитків та бажаючи настання таких наслідків, користуючись, тим що його дії залишаються непомітними для оточуючих, повторно, вчинив крадіжку мобільного телефону «Huawei Y5II», вартістю згідно товарознавчої експертизи від 16.01.2017 № 190/119/9-3/117е 1808, 33 грн.

Після вчинення злочину, ОСОБА_5 викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Такі дії ОСОБА_5 органами досудового розслідування кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України - крадіжка, кваліфікуючою ознакою якої є «вчинена повторно».

В судове засідання обвинувачений та потерпіла подали угоду про примирення від 19.06.2018 року. Згідно даної угоди обвинувачений визнав вину у повному обсязі, відшкодував потерпілій завданий матеріальний збиток та зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі обвинувачення у судовому провадженні. Обвинувачений ОСОБА_5 примирився з потерпілою ОСОБА_4 . Та сторони погодилися на призначення обвинуваченому покарання передбаченого санкцією ч. 2 ст. 185 Кримінального Кодексу України у вигляді:3 (трьох) років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнити його від відбування покарання з іспитовим строком тривалістю 1 (один) рік.

Прокурор вважає, що зміст угоди про примирення відповідає положенням діючого законодавства та підлягає затвердженню, а заявлене клопотання щодо постановлення вироку на підставі угоди задоволенню.

Суд, заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши подані матеріали, вважає, що клопотання підлягає задоволенню, а угода затвердженню з таких підстав.

Суд вважає доведеним, що ОСОБА_5 вчинив злочин - крадіжку, кваліфікуючою ознакою якої є «вчинена повторно» ,а тому його дії вірно кваліфіковано за ч.2 ст. 185 КК України.

При цьому, обвинувачений розуміє права, визначені ст. 474 ч. 4 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст. 473 ч. 2 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, які у судовому засіданні йому додатково роз`яснені, визнає свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, підтвердив обставини, викладені у пред`явленому йому обвинуваченні та надає згоду на призначення покарання, узгодженого сторонами угоди про примирення.

Суд переконався у добровільності укладення сторонами угоди про примирення. Узгоджені сторонами (обвинуваченим, потерпілим) вид та міра покарання є такими, що відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення, особі обвинуваченого, та заявлені в межах санкції статті ч. 2 ст. 185 КК України, тобто, умови даної угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим відповідають вимогам діючого кримінально-процесуального, матеріального законодавства та особі обвинуваченого.

Суд вважає за можливе затвердити угоду про примирення між обвинуваченим та потерпілим.

Запобіжний захід не обирався та суд не вбачає підстав для його обрання.

Речові докази та цивільний позов відсутні.

Згідно з ст.ст.118, 124 КПК України з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь держави необхідно стягнути витрати, пов"язані з проведенням експертизи в розмірі 1287 грн.

Керуючись ст.ст. 368, 374, 475 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

Затвердити угоду від 19 червня 2018 року про примирення між обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілою ОСОБА_4 .

Визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі,

На підставі ст. 75,76 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком на один рік зобов`язавши його: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання..

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави понесені по справі процесуальні витрати в розмірі 1287грн.

Вирок суду може бути оскаржено до апеляційного суду Сумської області через Зарічний районний суд м. Суми протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди про примирення між потерпілим та підозрюваним, обвинуваченим може бути оскаржений в апеляційному порядку:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) потерпілим, його представником, законним представником, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 цього Кодексу;

3) прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Суддя ОСОБА_8 -Когер