Ухвала
Іменем України
05 жовтня 2018 р.

м. Київ
Справа №447/3063/15-к
Провадження № 51-9070 ск 18
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 22 грудня 2015 року, ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 21 червня 2016 року, вирок Сихівського районного суду м. Львова від 09 грудня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду м. Львова від 02 липня 2018 року,
встановив:
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 КПК, суд дійшов висновку, що її подано без додержання вимог зазначеної норми процесуального закону.

Згідно з пунктами 3, 4, 5 ст. 427 КПК касаційна скарга повинна містити: судове рішення, що оскаржується; обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення; вимоги особи, що подає скаргу.

Проте, наведених положень процесуального закону не дотримано, оскільки у скарзі не міститься належного обґрунтування необхідності скасування судового рішення на підставах, передбачених ч. 1 ст. 438 КПК, з огляду на положення статей 370, 412, 413, 414, 419 цього Кодексу. Натомість засуджений аргументує свої доводи неповнотою судового розгляду, невідповідністю висновків фактичним обставинам кримінального провадження та ставить під сумнів достовірність окремих доказів, однак ці обставини, згідно зі статтями 433, 438 КПК України, не входять до предмета перегляду суду касаційної інстанції.
Крім того, засудженим не дотримано п. 5 ч. 2 ст. 427 КПК. Оскільки, згідно зі ст. 424 КПК у касаційному порядку можуть бути оскаржені вироки суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також судові рішення апеляційної інстанції, постановлені щодо зазначених судових рішень суду першої інстанції; ухвали суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також ухвали суду апеляційної інстанції, якщо вони перешкоджають подальшому кримінальному провадженню. Зі змісту касаційної скарги засудженого вбачається, що він оскаржує дві ухвали судів першої інстанції та вирок місцевого суду і ухвалу апеляційного суду, постановлені в різних судових провадженнях. Таким чином, вступна та прохальна частини не узгоджуються між собою, вимоги засудженого є суперечливими, оскільки в межах одного касаційного провадження суд касаційної інстанції відповідно до положень ст. 424 КПК може переглянути лише одне рішення місцевого суду та/або ухвалу суду апеляційної інстанції, постановлену за результатом перегляду зазначеного рішення суду першої інстанції.

Отже, засуджений має визначитись і вказати, яке рішення він оскаржує в цьому провадженні, зазначити вимогу щодо оскаржуваного судового рішення, яка б узгоджувалася з положеннями ст. 436 КПК України, обґрунтувати свою вимогу з урахуванням положень ч. 1 ст. 438 цього ж Кодексу.

Окрім того, згідно з ч. 3 ст. 33 КПК кримінальне провадження у касаційній інстанції здійснює Верховний Суд, однак всупереч зазначеним вимогам закону касаційна скарга адресована Верховному Суду України.

Вказані недоліки касаційної скарги перешкоджають вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.

Таким чином, оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК, колегія суддів вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 КПК залишити скаргу без руху та встановити строк для усунення допущених недоліків, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.

Враховуючи викладене та керуючись ч. 1 ст. 429, ст. 441 КПК, Суд
постановив:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 залишити без руху і встановити строк для усунення недоліків п`ятнадцять днів із дня отримання копії цієї ухвали.
У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3