У Х В А Л А Справа № 200/22191/17

Провадження № 1-кс/200/13483/17

22 грудня 2017 року м. Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю скаржника ОСОБА_3 , представника скаржника ОСОБА_4 , слідчої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Дніпрі скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого про зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

18 грудня 2017 року до суду надійшла скарга ОСОБА_3 , у якій він прохає поновити йому строк на звернення зі скаргою; визнати бездіяльність слідчого та прокурора, яка полягає у неповернення тимчасово вилученого майна; зобов`язати слідчого ОСОБА_5 чи іншого слідчого слідчої групи по кримінальному провадженню № 0002596 та прокурора, який здійснює процесуальне керівництво по цьому провадженню, повернути тимчасово вилучене майно, що було вилучено 09 листопада 2017 року у квартирі АДРЕСА_1 ; визнати бездіяльність слідчого ОСОБА_5 чи іншого слідчого слідчої групи по кримінальному провадженню № 0002596 та прокурора, який здійснює процесуальне керівництво по цьому провадженню, яка полягає у неподанні ними до слідчого судді клопотання про арешт вилученого майна.

Скаргу обґрунтовує наступним чином. 09 листопада 2017 року на підставі ухвали слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 26 жовтня 2017 року проведений обшук за місцем його мешкання у квартирі АДРЕСА_1 . За наслідком проведення обшуку слідчим було вилучено його майно, однак копію протоколу обшуку йому не було надано. 12 грудня 2017 року під час ознайомлення із матеріалами кримінального провадження йому стало відомо, що арешт на вилучене у нього майно слідчим не накладений. А тому, відповідно до вимог ст.ст. 167-169, 171, 235, п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, вважає, що має право на задоволення скарги.

Скаржник у судовому засіданні скаргу підтримав, прохав задовольнити. Пояснення надав аналогічні тексту скарги. Додатково пояснив, що вилучені слідчою пляшки із надрізаним низом йому не належать, наркотичні засоби у квартирі він не вживав. Вилучені слідчим водійське посвідчення він знайшов згодом біля свого під`їзду.

У судовому засіданні представник скаржника скаргу підтримав, прохав задовольнити. Пояснення надав аналогічні тексту скарги. Додатково пояснив, що 09 листопада 2017 року на підставі ухвали слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 26 жовтня 2017 року проведений обшук за місцем мешкання ОСОБА_3 у квартирі АДРЕСА_1 . Оскільки під час обшуку було вилучено майно, дозвіл на вилучення якого ухвалою слідчого судді не наданий, а слідчий, у передбачений строк не звернувся до слідчого судді із клопотанням про накладення арешту на таке майно, вважає таку бездіяльність незаконною. Також бездіяльність слідчого полягає у тому, що за наслідком проведеного обшуку копію протоколу власнику майна із переліком вилученого майна слідча не надала. Із повним переліком того, що було вилучено, він та підозрюваний ознайомились лише 12 грудня 2017 року під час ознайомлення із матеріалами справи. Прохав скаргу задовольнити.

Слідча у судовому засіданні заперечувала проти задоволення скарги. Пояснила, що за наслідком проведеного у ОСОБА_3 обшуку було вилучено низку предметів рослинного походження, схожих на «маріхуану». ОСОБА_3 повідомив, що це є наркотичні засоби, які він вживає особисто. З метою проведення низки експертних досліджень на предмет встановлення їх походження, такі речі були вилучені. Накладати арешт на такі речі та предмети не потрібно, оскільки вони вилучені із цивільного обороту. В зв`зку із тим, що ОСОБА_3 відмовився від отримання копії протоколу обшуку, така копія була залишена у його квартирі на видному місці. Прохала відмовити у задоволенні скарги.

Прокурор в судове засідання не з`явився, причину неявки суду не повідомив. Учасники судового розгляду не заперечували проти розгляду скарги за відсутності прокурора. З підстав, передбачених ч. 3 ст. 306 КПК України, скаргу розглянуто за відсутності прокурора.

Відповідно до вимог ст.ст. 167, 168, 169 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено. Тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду. Після тимчасового вилучення майна уповноважена службова особа зобов`язана забезпечити схоронність такого майна в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу; 4) у разі скасування арешту. Нормою ч. 3 цієї статті встановлено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження. Згідно із вимогами п. 3 ч. 2 ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про зобов`язання припинити дію.

Відповідно до вимог ч.1, п. 3 ч.2 ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 КПК України, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії. Скарга повертається, якщо її подано після закінчення строку, передбаченого частиною 1 цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Розглянувши скаргу та надані до неї додатки, вислухавши представника, вважаю, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що 09 листопада 2017 року на підставі ухвали слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 26 жовтня 2017 року проведений обшук за місцем мешкання ОСОБА_3 - у квартирі АДРЕСА_1 . За наслідком проведення обшуку слідчим було вилучено майно, а саме: речовини рослинного походження, які, відповідно до наданого висновку експерта від 21 листопада 2017 року № 1/8.6/4484, є канабісом; сім-картку мобільн6ого оператора «Київстар» та водійські права на ім`я ОСОБА_6 . Так вилучене водійське посвідчення є тимчасово вилученим майном, оскільки не входить до переліку того майна, дозвіл на вилучення якого був наданий ухвалою слідчого судді. Доказів тому, що слідчий в порядку та строки, передбачені вимогами ч. 5 ст. 171 КПК України, звернувся до слідчого судді із клопотанням про накладення арешту на водійське посвідчення, в судовому засіданні не надано. А тому, скарга підлягає задоволенню у цій частині.

Оскільки в ухвалі слідчого судді був наданий дозвіл на вилучення сім-карток мобільних операторів, підстав вважати вилучену картку оператора «Київстар» тимчасово вилученим майном немає. А тому, скарга у задоволенні у цій частині не підлягає.

Також не знаходжу підстав для задоволення скарги в частині зобов`язання слідчого або прокурора повернути вилучене майно наркотичну речовину рослинного походження канабіс, оскільки такі речі вилучені із цивільного обігу та, в силу вимог ч. 7 ст. 237 КПК України, підлягають вилученню незалежно до їх відношення до кримінального провадження.

Не підлягає задоволенню вимога скаржника щодо визнання неправомірними дій слідчого та прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна та незверненні до слідчого судді із клопотанням про накладення арешту на майно, оскільки нормами чинного кримінально-процесуального кодексу до повноважень слідчого судді не входить визнання таких дій або бездіяльності законною або незаконною.

Вважаю за можливе поновити скаржнику строк на звернення до суду, враховуючи те, що про порушене право, яке полягає у неповерненні майна, він дізнався лише 12 грудня 2017 року під час ознайомлення із матеріалами кримінальної справи. А тому вважаю, що строк пропущений ним із поважних причин та підлягає поновленню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 9, 60, 214, 303, 307, 369, 371-372, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого про зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Поновити ОСОБА_3 строк на звернення зі скаргою.

Зобов`язати слідчу СУ ГУ НП України в Дніпропетровській області ОСОБА_5 чи іншого слідчого слідчої групи, який здійснює досудове розслідування по кримінальному провадженню № 0002596, повернути ОСОБА_3 тимчасово вилучене майно, що було вилучено 09 листопада 2017 року домоволодінні квартира АДРЕСА_1 ; а саме: водійське посвідчення на право керування права на ім`я ОСОБА_6 .

У задоволенні скарги в іншій частині відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1