УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2018 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого в ОВС 4 відділу 1 управління досудового розслідування ГСУ СБ України ОСОБА_3 , розглянувши клопотання про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000036 від 03.03.2017 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:
17 жовтня 2018 року слідчий в ОВС 4 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_3 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням, погодженим прокурором відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000036 від 03.03.2017, за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначає про те, що Головним слідчим управлінням СБ України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000036 від 03.03.2017 за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у кінці 2016 - на початку 2017 року директор товариства з обмеженою відповідальністю «Агропродукт СП» (, м. Харків, просп. Гагаріна, 23, офіс 34) ОСОБА_7 , діючи з корисливих мотивів, вступив у попередню змову з невстановленими досудовим розслідуванням особами з метою вчинення планомірних умисних дій шляхом зловживання довірою службових осіб фермерського господарства «Братерське» (, Київська область, Іванківський район, с. Мусійки, вул. Центральна, 145) та товариства з обмеженою відповідальністю «Сіейчес Україна» (, м. Київ, вул.Іллінська, 8), направлених на заволодіння грошовими коштами в особливо великих розмірах.

В рамках вказаного кримінального провадження 24.01.2018 проведено огляд зерна соняшника урожаю 2016 року, а саме соняшника «3 клас» в кількості 708,16 тон та соняшника «некласний» в кількості 3 258,74 тон, що зберігається на елеваторі ТОВ «Порттрансбуд» та яке відповідно до договору поставки №4П16Е414.НС від 31.01.2017 передано ТОВ «Агропродукт СП» до ТОВ «Сіейчес Україна».

25.01.2018 зерно соняшника урожаю 2016 року, а саме соняшника «3 клас» в кількості 708,16 тон та соняшника «некласний» в кількості 3 258,74 тон визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000036.

На даний час вказане зерно соняшника зберігається на товаристві з обмеженою відповідальністю «Вінницязерносервіс» (м. Вінниця, вул. Ватутіна, буд. 9-Г).

ТОВ «Сіейчес Україна» та ФГ «Братерське» визнано потерпілими у даному кримінальному провадженні на підставі відповідних заяв останніх.

На даний час, на право власності на речовий доказ - зерно соняшнику у загальній кількості 3 966,9 тон претендують як ТОВ «Сіейчес України» так і ФГ «Братерське».

Також, досудовим розслідуванням встановлено, що вчиненим кримінальним правопорушенням завдано потерпілим - ТОВ «Сіейчес Україна» та ФГ «Братерське» матеріальних збитків в особливо великих розмірах.

З огляду на викладене, а також враховуючи, що вказане зерно соняшника є речовим доказом у кримінальному провадженні, а також те, що воно є об`єктом кримінально протиправних дій, і не забезпечення схоронності якого може призвести до його зникнення, втрати, пошкодження або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, слідчий звернувся з вказаним клопотанням про арешт майна.

Слідчий ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримав, просив його задовольнити з підстав у ньому наведених. Просив накласти арешт на зерно соняшнику у загальній кількості 3 966,9 тон з огляду на те, що воно є речовим доказом у кримінальному провадженні №0000036. Крім того, слідчий зазначив про те, що ТОВ «Сіейчес України» та ФГ «Братерське» кожне окремо, вважає, що зерно перебуває у їх власності. Обидва підприємства визнані потерпілими у кримінальному провадженні. У своїх заявах про злочин ТОВ «Сіейчес України» та ФГ «Братерське» вказують про ознаки злочину у діях посадових осіб один одного, заявляють майнові права. А тому, оскільки зазначене майно є речовим доказом у кримінальному провадженні, з метою забезпечення збереження такого майна, просить накласти арешт на зерно соняшника урожаю 2016 року, а саме соняшника «3 клас» в кількості 708,16 тон та соняшника «некласний» в кількості 3 258,74 тон. При цьому, слідчий зазначив про те, що у нього не має достовірних даних щодо того, що ТОВ «Сіейчес України» чи інші особи мають намір переробити це зерно, але вважає що такі ризики існують.

Враховуючи те, що майно, на яке слідчий просить накласти арешт не було тимчасово вилучене та розгляд справи без представників ТОВ «Сіейчес України», ФГ «Братерське» та представника особи, в якої зберігається майно - ТОВ «Вінницязерносервіс», є необхідним з метою забезпечення арешту майна, слідчий суддя приходить до висновку про розгляд вищевказаного клопотання без повідомлення про його розгляд вказаних осіб.

Вивчивши клопотання про арешт майна та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, вислухавши пояснення слідчого ОСОБА_3 , слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Статтею 131 КПК України передбачено вичерпний перелік видів заходів забезпечення кримінального провадження, серед яких є арешт майна.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Положеннями ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Так, в клопотанні слідчий наводить як підставу застосування арешту відповідність зерна соняшника урожаю 2016 року, а саме соняшника «3 клас» в кількості 708,16 тон та соняшника «некласний» в кількості 3 258,74 тон, критеріям, визначеним ст. 98 КПК України щодо речового доказу, яке є об`єктом кримінально протиправних дій. Необхідність накладення арешту слідчий пов`язує з забезпеченням схоронності такого майна, уникненням його зникнення, втрати, пошкодження, перетворення або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Разом з тим, матеріали клопотання та долучені до нього копії матеріалів кримінального провадження, не містять відомостей про наявність обґрунтованих ризиків щодо такого зникнення, втрати, пошкодження чи перетворення зерна соняшника урожаю 2016 року, а саме соняшника «3 клас» в кількості 708,16 тон та соняшника «некласний» в кількості 3 258,74 тон. Не надано таких відомостей слідчим і в судовому засіданні при розгляді клопотання про арешт майна.

Водночас, відповідність зерна соняшника урожаю 2016 року, а саме соняшника «3 клас» в кількості 708,16 тон та соняшника «некласний» в кількості 3 258,74 тон, критеріям ст.98 КПК України, лише наділяє його певними визначеними ознаками, класифікуючи його як об`єкт злочину. Однак, така визначеність майна, як речового доказу у кримінальному провадженні, сама по собі не породжує обов`язку арештувати таке майно. Необхідність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна в кожному конкретному випадку оцінюється з огляду на наявність для цього передбачених законом підстав та мети.

При цьому слідчим суддею враховується той факт, що досудове розслідування кримінального провадження №0000036 здійснюється понад один рік. Водночас слідчим не надано доказів того, що протягом вказаного проміжку часу будь-якими особами, в тому числі ТОВ «Сіейчес України» чи ФГ «Братерське», здійснювалися спроби щодо знищення, пошкодження, переробки чи перетворення зерна соняшника урожаю 2016 року, а саме соняшника «3 клас» в кількості 708,16 тон та соняшника «некласний» в кількості 3 258,74 тон. Також відсутні дані, які б свідчили про високий ступінь ймовірності вчинення таких дій у майбутньому, тобто відсутні дані на підтвердження існування ризиків зникнення, втрати, пошкодження чи перетворення зерна соняшника урожаю 2016 року, а саме соняшника «3 клас» в кількості 708,16 тон та соняшника «некласний» в кількості 3 258,74 тон.

Так, у пункті 2 частини 3 статті 132 КПК України, визначено, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.

При цьому слід звернути увагу на рішення ЄСПЛ у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції», «Малама проти Греції», «Україна-Тюмень проти України», «Спорронг та Льонрот проти Швеції» констатовано, що перша та найважливіша вимога ст. 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення першого пункту дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а другий пункт визнає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном через введення в дію «законів». Крім того, верховенство права, один із фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей Конвенції. Також суд нагадує, що втручання в право на мирне володіння майном повинно бути здійснено з дотриманням «справедливого балансу» між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи. Зокрема, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, якої прагнуть досягти через вжиття будь-якого заходу для позбавлення особи її власності.

З огляду на вимоги ч.1 ст. 173 КПК України слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту.

Отже, слідчий суддя з урахуванням принципу розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, враховуючи відсутність належного обґрунтування необхідності накладення арешту на майно, а також ризиків знищення, втрати чи перетворення майна, приходить до висновку про необхідність відмовити у задоволенні клопотання слідчого про арешт зерна соняшника урожаю 2016 року, а саме соняшника «3 клас» в кількості 708,16 тон та соняшника «некласний» в кількості 3 258,74, що зберігається на елеваторі ТОВ «Порттрансбуд» у кримінальному провадженні №0000036 від 03.03.2017.

Керуючись вимогами ст.ст. 131, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И Л А :
Клопотання слідчого в ОВС 4 відділу 1 управління досудового розслідування ГСУ СБ України ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000036 від 03.03.2017 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, про арешт майна, а саме: зерна соняшника «3 клас» в кількості 708,16 тон та зерна соняшника «некласний» в кількості 3 258,74 тон, що зберігається на елеваторі ТОВ «Вінницязерносервіс», за адресою: м.Вінниця, вул.Ватутіна, буд.9-Г, яке відповідно до договору поставки №4П16Е414.НС від 31.01.2017 поставлено від ТОВ «Агропродукт СП» до ТОВ «Сіейчес Україна» залишити без задоволення.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Повний текст ухвали оголосити 19 жовтня 2018 року о 15 годині 45 хвилин.

Слідчий суддя ОСОБА_1