Справа № 441/1258/18 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/783/643/18 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 серпня 2018 року м. Львів
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Львівської області

під головуванням судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Городоцького районного суду Львівської області від 08 серпня 2018 року у кримінальному провадженні №0000449 від 06 серпня 2018 року про арешт майна,
з участю прокурора ОСОБА_7
скаржника ОСОБА_6
ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, у якій просить ухвалу слідчого судді Городоцького районного суду Львівської області від 08.08.2018р., якою задоволено клопотання ст. слідчого Городоцького ВП Яворівського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_8 у кримінальному провадженні, що внесене в ЄРДР за №0000449 від 06.08.2018р. про арешт майна скасувати в частині позбавлення права користуватись автомобілем «Renault Trafic» н.з. НОМЕР_1 , що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серій НОМЕР_2 належить ОСОБА_6 .

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді задоволено клопотання слідчого Городоцького ВП Яворівського ВП ГУНП у Львівській обл. ОСОБА_9 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000449 від 06.08.2018р.

Накладено арешт, шляхом тимчасового, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення права відчужувати, користуватись та розпоряджатись автомобілем:

«Renault Trafic» н.з. НОМЕР_1 , що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_2 належить ОСОБА_6 ;

«Peugeot 307» н.з. НОМЕР_3 , що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_4 належить ОСОБА_10 .

У своїх доводах на підтвердження апеляційних вимог ОСОБА_6 зазначає, що оскаржувана ухвала в частині накладення арешту, шляхом позбавлення права користуватись автомобілем: «Renault Trafic» н.з. НОМЕР_1 , є незаконною у зв`язку з неповним з`ясуванням судом першої інстанції усіх обставин справи та неправильним застуванням норм процесуального права.

Стверджує, що у матеріалах доданих до клопотання слідчого про арешт майна не надано доказів спричинення потерпілій середньої тяжкості тілесних ушкоджень, що виключає правову кваліфікацію за ч.1 ст.286 КК України.

Вважає, що в цей час автомобіль утримується незаконно і повинен бути повернутий йому, як власнику.

Посилається на положення КПК, практику Європейського суду з прав людини, постанову КМУ № 1104 від 19.11.2012 року «Про реалізацію окремих положень Кримінального процесуального кодексу України».

Зазначає, що п.20 постанови КМУ № 1104 зобов`язує зберігати автотранспорт на спеціальних майданчиках і стоянках Державтоінспекції МВС для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів.

Але прокуратура Львівської області такі майданчики чи стоянки, на підставі та з дотриманням положень Постанови КМУ № 1104 від 19.11.2012 року, документально не визначила.

Таким чином не має ніяких документально підтверджених даних про те де зберігається автомобіль, та те що територія на якій він фактично перебуває, є спеціальним майданчиком чи стоянкою.

За таких обставин, автомобіль як речовий доказ зберігається з порушенням положень Постанови КМУ № 1104 від 19.11.2012 року.

Місце перебування його автомобіля апелянту невідомо, у зв`язку з чим є ризик його знищення.

Крім того, ОСОБА_6 , зазначає, що йому, як власнику автомобіля цей транспортний засіб необхідний для його особистих потреб та потреб його сім`ї, зокрема для пересування.

Підкреслює, що в судовому засіданні та клопотаннях до слідчого він просив передати автомобіль йому на відповідальне та безпечне зберігання.

Стверджує, що для проведення слідчих дій належний йому автомобіль, буде надано на першу вимогу слідчого чи суду.

За таких обставин апелянт вважає, що оскаржуваною ухвалою не в повній мірі дотримано положень норм права, що призводить до порушення прав власника майна.

З урахуванням наведеного не вбачається ані визначених процесуальним законом підстав для накладення арешту, шляхом заборони його використання, ані очевидної істотної причини для утримання його державою.

Заслухавши доповідача, доводи апелянта на підтримку поданої апеляційної скарги, прокурора про законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали, вивчивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження за №0000449, внесеному до ЄРДР 06.08.2018р. сталась ДТП за участю автомобілів «Renault Trafic» н.з. НОМЕР_1 та «Peugeot 307» н.з. НОМЕР_3 , внаслідок якої ОСОБА_11 отримала тілесні ушкодження, а вказані автомобілі зазнали технічних пошкоджень.

З місця події вказані транспортні засоби тимчасово вилучено.

Згідно ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

На підставі ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Крім того, ч.2 ст.131 КПК відносить арешт майна до заходів забезпечення кримінального провадження.

З аналізу загальних правил застосування заходів забезпечення кримінального провадження вбачається, що арешт майна може мати місце, зокрема коли існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

З огляду на те, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та зважаючи на положення, закріплені у ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», колегія суддів вважає необхідним враховувати позицію Європейського суду з прав людини, відображену зокрема у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182).

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, наявні достатні підстави вважати, що вилучені транспорті засоби можуть мати доказове значення у кримінальному провадженні №0000449, внесеному до ЄРДР 06.08.2018р, за ознаками ч. 1 ст. 286 КК України.

Слідчий суддя дійшов правильного висновку про обґрунтованість клопотання слідчого про арешт майна, оскільки для повного та всебічного розслідування кримінального правопорушення, вилучені речі можуть містити на собі інформацію, що має суттєве значення, для встановлення важливих обставин у цьому кримінальному провадженні.

Проте, згідно ч. 11 ст.170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Слідчий у клопотанні про арешт автомобіля марки «Renault Trafic» н.з. НОМЕР_1 не навів обставин на виконання вимог ч.11 ст.170 КПК України. Не наведено таких обставин і в ухвалі слідчого судді.

Колегія суддів вважає, що доводи ОСОБА_12 у частині порушення прав власника майна на користування цим майном є обґрунтованими.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Васильєв проти України» (заява N 11370/02) від 21 червня 2007 року «повноваження судів вищої інстанції переглядати справи повинне використовуватись для виправлення судових помилок та неправильності у здійсненні правосуддя, а не для проведення нового розгляду справи».

Відтак, ухвалу слідчого судді Городоцького районного суду Львівської області від 08 серпня 2018 року у кримінальному провадженні №0000449 від 06 серпня 2018 року в частині арешту автомобіля «Renault Trafic» н.з. НОМЕР_1 слід скасувати з відновленням права власника цього автомобіля на користування ним.

Керуючись ст. 170, 309, 376, 405, 419, 422 КПК України, колегія суддів ПОСТАНОВИЛА:

апеляційну скаргу ОСОБА_6 задоволити.

Ухвалу слідчого судді Городоцького районного суду Львівської області від 08 серпня 2018 року у кримінальному провадженні №0000449 від 06 серпня 2018 року в частині арешту автомобіля «Renault Trafic» н.з. НОМЕР_1 скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого Городоцького ВП Яворівського ВП ГУНП у Львівській обл. ОСОБА_9 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000449 від 06.08.2018 року задоволити частково.

Накласти арешт шляхом тимчасового, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення права відчужувати, та розпоряджатись автомобілем на автомобіль «Renault Trafic» н.з. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_6

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4