Справа № 489/4010/17

Кримінальне провадження
№ 1-кп/489/167/2018
У Х В А Л А

07 вересня 2018 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі:

судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

потерпілих - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В :

До теперішнього часу судове слідство по кримінальному провадженню відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, не закінчено.

Строк тримання ОСОБА_4 під вартою закінчується 16.09.2018 року.

Прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 строком на 60 діб.

Захисник ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_4 заявили суду клопотання про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 з тримання під вартою на більш м`який, мотивуючи тим, що обвинувачений продовжує хворіти на туберкульоз, потребує лікування в спеціалізованому медичному закладі, більша частина обвинувачення не підтверджується доказами.

Вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд вважає, що в клопотання захисника та обвинуваченого необхідно відмовити, а клопотання прокурора підлягає задоволенню за наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 9 КПК України, суд приймає до уваги висновки викладені в рішеннях Європейського суду з прав людини, з урахуванням практики якого застосовується кримінальне процесуальне законодавство України, зокрема у рішеннях "В. проти Швейцарії" від 26.01.1993 р., "Мамедова проти Росії" від 01.06.2006 р., виходячи з яких наявність ризиків переховування від правосуддя чи вчинення нових злочинів оцінюється не тільки залежно від суворості можливого покарання та тяжкості злочину. Їх треба визначати з урахуванням низки інших ревалентних факторів, які можуть або підтвердити наявність такого ризику, або зробити її настільки незначною, що вона не може слугувати виправданням для тримання під вартою, якими є характер обвинуваченого, його моральні якості, його кошти, зв`язки з державою.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчинені тяжкого корисливого злочину, раніше неодноразово судимий, постійного місця проживання не має, не працює, джерела доходу не має, не має також і міцних соціальних зв`язків. Вищезазначене дає достатні підставі вважати, що ризики, які було враховано при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме вчинення нового злочину та переховування від суду - не зменшилися. Таким чином, суд вважає, що інший менш суворий запобіжний захід не забезпечить належної поведінки обвинуваченого щодо виконання ним своїх процесуальних обов`язків.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 331, 372 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою продовжити до 05.11.2018 року.

При внесенні застави в сумі 33680 грн. на р/р ТУ ДСА в Миколаївській області, ОСОБА_4 з-під варти звільнити та покласти обов`язки:

1) прибувати до прокурора чи суду за першою вимогою;

2) не відлучатися із населеного пункту в якому він проживає без дозволу прокурора або суду;

3) повідомляти прокурора чи суд про зміну місця свого проживання та місця роботи.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що в разі невиконання вищеперерахованих обов`язків до нього може бути застосований більш суворий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 (двох) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

В клопотанні захисника ОСОБА_5 та обвинуваченого ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1