Справа № 212/2002/17
У Х В А Л А

19 вересня 2018 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області

в складі головуючого:судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в м. Кривого Рогу кримінальне провадження № 0000876 відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 2 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

у провадження судді 07 вересня 2018 року надійшло кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 2 ст. 186 КК України, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000876 від 22.03.2017 року.

В підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 звернулася до суду з письмовим клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 . В обґрунтування клопотання покликається на наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які з часу обрання обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою не зменшились та продовжують існувати. Зокрема прокурор зазначив, що обвинувачений ОСОБА_4 , раніше судимий за вчинення аналогічних злочинів проти власності, знову вчинив злочин в період іспитового строку, враховуючи тяжкість покарання є підстави вважати, що обвинувачений може переховуватися від суду, впливати на свідків та потерпілих в даному кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення. Крім цього прокурор зазначила, що обвинувачений не має постійного місця роботи, навчання, не одружений, відповідно у обвинуваченого відсутні міцні соціальні зв`язки. Запобігти вказаним ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, неможливо.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 проти клопотання прокурора заперечили. Захисник обвинуваченого звернувся до суду з клопотання про зміну обвинуваченому ОСОБА_5 міри запобіжного заходу з утримання під вартою на цілодобовий домашній арешт. Крім цього обвинувачений ОСОБА_4 пояснив, він має місце реєстрації в м. Дніпрі, однак постійно проживав до затримання за адресою АДРЕСА_1 , є співвласником зазначеного житла, враховуючи тривалий строк перебування під вартою, який становить один рік шість місяців просить змінити йому міру запобіжного заходу на домашній арешт.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 20.08.2018 року запобіжний захід у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 залишено без змін і продовжено його до підготовчого засідання в суду першої інстанції, але не більш ніж на 30 діб.

При вирішенні питання щодо запобіжного заходу, суд виходить не лише з вимог чинного кримінально-процесуального законодавства України, а й правових позицій Європейського суду з прав людини.

Відповідно до положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законне, тобто передбачене внутрішнім законодавством тримання особи під вартою з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, не є порушенням права особи на свободу та особисту недоторканість. Крім цього, відповідно до зазначеної норми Конвенції, звільнення особи повинно обумовлюватися гарантіями явки в судове засідання.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 29 Конституції України, ст. ст. 12, 177 КПК України, право на свободу та особисту недоторканість є одним із найбільш значущих прав людини. Враховуючи те, що запобіжним заходом обмежуються конституційні права і свободи особи, ще до визнання її винною у вчиненні злочину, а тому обрання та продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою є виключним і найбільш суворим запобіжним заходом і застосовується лише тоді, коли є всі підстави вважати, що інші менш суворі запобіжні заходи можуть не забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Хайредінов проти України» зазначено, що існує презумпція на користь звільнення. В розумінні статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод судам не надається вибір між притягненням обвинуваченого до відповідальності в розумний строк та тимчасовим його звільненням під час провадження. До засудження обвинувачений має вважатися невинним і мета цього положення, по суті, вимагає його тимчасового звільнення з-під варти, як тільки його подальше тримання під вартою перестає бути обґрунтованим, що відмічено у рішення у справі «Власов проти Росії».

При розгляді питання про продовження строку запобіжного заходу судом враховано відомості, про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , а саме те, що він раніше судимий за вчинення злочину проти власності, обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, який скоєно в період іспитового строку, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до шести років, офіційно не працевлаштований, відповідно є підстави вважати, що обвинувачений може переховуватися від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення, однак на думку суду достатнім для запобігання вказаних ризиків, передбачених п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України буде обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, оскільки саме цей запобіжний захід забезпечить виконання ним процесуальних обов`язків.

Крім цього судом враховано тривалість перебування обвинуваченого під вартою за даним кримінальним провадженням.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Окрім цього, застосовуючи, щодо обвинуваченого запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, суд вважає за необхідне покласти на нього обов`язки передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст. ст. 176 - 178, 181, 193 - 197, 202, 372 КПК України, суд
УХВАЛИВ:

в задоволенні клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів - відмовити.

Змінити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт строком на 2 (два місця), тобто з 19 вересня 2018 року до 18 листопада 2018 року включно.

Заборонити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишати постійне місце проживання: АДРЕСА_1 цілодобово.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

- прибувати до суду за першою вимогою;

- повідомляти про зміну місця проживання прокурора, суд;

- не відлучатися із м. Кривого Рогу Дніпропетровської області без дозволу суду;

- утримуватись від спілкування зі свідками по кримінальному провадженню, крім участі у процесуальних діях;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії ухвали з 19 вересня 2018 року до 18 листопада 2018 року включно.

Звільнити з-під варти ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в залі суду негайно та зобов`язати його прибути до місця свого проживання за вказаною вище адресою.

Виконання ухвали покласти на Покровське ВП КВП ГУНП України в Дніпропетровській області.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 положення ч. 5 ст. 181 КПК України, а саме: працівники поліції з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтись в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати засоби контролю.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 що в разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1