Справа №488/3739/18 11.09.2018

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2018 року м. Миколаїв

Апеляційний суд Миколаївської області у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Корабельного районного суду м. Миколаєва від 28 серпня 2018 року, якою клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задоволено. Застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, стосовно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Зелений Яр, Миколаївської області, громадянина України, офіційно не працюючого, маючого на утриманні малолітню дитину, раніше судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185, КК України.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_7
захисник ОСОБА_5

встановив:

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою слідчого судді клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 задоволено.
Застосовано до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.
Строк тримання пiд вартою рахувати з дня фактичного затримання ОСОБА_8 , тобто з 27 серпня 2018 року до 26 жовтня 2018 року включно.

У разі внесення застави в розмірі 140 960 гривень ОСОБА_9 звільнити з-під варти та покласти на нього наступні обов`язки: прибувати до слідчого СВ Корабельного відділу поліції Головного управленні НП в Миколаївській області за першою вимогою, не відлучатися за межі міста Миколаєва без дозволу слідчого прокурора або суду до закінчення досудового розслідування.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі захисник просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу про застосування до ОСОБА_10 більш м`якого
запобіжного заходу, оскільки, на його думку, стороною обвинувачення не доведено необхідність застосування до підозрюваного виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Узагальнені доводи апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі захисник зазначає, що підозрюваний ОСОБА_6 має постійне місце проживання, на утриманні неповнолітню дитину та є соціально адаптованою особою, а тому вважає, що вказаний слідчим суддею ризик ухилення ОСОБА_6 від слідства та суду, не відповідає дійсності.

Зазначає, що доведений прокурором ризик переховування від органів слідства та суду, є сумнівним, оскільки під час вчинення злочину ОСОБА_6 вистрибнув з вікна та отримав декілька переломів ноги, внаслідок чого на теперішній час перебуває у гіпсі та позбавлений можливості пересуватися без сторонньої допомоги, а також потребує лікування, яке неможливо забезпечити в умовах слідчого ізолятору.

Крім того, зауважує, що прокурором не доведено, що інший більш м`який запобіжний захід, зокрема цілодобовий домашній арешт, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Встановлені судом першої інстанції обставини.

28.08.2018р. слідчий СВ Корабельного відділу поліції ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_11 за погодженням iз прокурором в рамках проведення досудового розслідування, внесеного до єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001801 звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Згідно вказаного клопотання, в провадженні Корабельного СВ ГУ НП в Миколаївській області перебувають матеріали досудового розслідування за №0001801 від 27.08.2018р. за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 26.08.2018 близько 23год. 00 хв., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_12 , керуючись раптово виниклим корисливим умислом, направленим на таємне заволодіння чужим майном, усвідомлюючи злочинний намір вчиненого ним діяння, повторно, шляхом вiджиму вікна проникли до вищевказаного будинку, звідки викрали майно, належне ОСОБА_13 . Пiсля цього ОСОБА_14 з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Таким чином, своїми умисними протиправними діями ОСОБА_6 разом з ОСОБА_15 спричинили потерпілому ОСОБА_13 матеріальний збиток на суму 45 000грн.

27.07.2018 року ОСОБА_6 затриманий у порядку, передбаченому ст. 208 КПК України.

Задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя врахував вагомість наявних доказів про причетність підозрюваного ОСОБА_6 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, тяжкість покарання, що йому загрожує, наявність обґрунтованої підозри та ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Зазначив, що прокурором у судовому засіданні доведено наявність всіх обставин, передбачених ч.1 ст. 194 КПК України, а тому обрання більш м`якого запобіжного заходу ОСОБА_6 вважав неможливим.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника ОСОБА_5 на підтримку доводів апеляційної скарги, думку прокурора ОСОБА_7 про законність та обґрунтованість рішення слідчого судді, вивчивши матеріали судового та кримінального провадженьня, апеляційний суд дійшов наступного.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Судом першої інстанції при розгляді клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_6 даних вимог закону дотримано.

Слідчим суддею вірно зазначено в ухвалі про те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до 6 років.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення підтверджується наявними в матеріалах кримінального провадження доказами, зокрема: протоколом огляду місця події, допитом потерпілого ОСОБА_13 , допитом свідка ОСОБА_16 , протоколом затримання особи (особистий обшук в порядку ч.3 ст. 208 КПК України), визнавальними показаннями підозрюваного ОСОБА_6 , наданими у судовому засіданні при розгляді клопотання.

Задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя вірно зазначив, що є значна ймовірність того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки останній намагався втекти з місця злочину.

Судом оцінено репутацію підозрюваного, а саме, те що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до шести років, офіційно не працює, та не робив спроб до офіційного працевлаштування раніше судимий за вчинення корисливих злочинів.

Вищезазначені обставини вказують на наявність ризиків передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Відповідно до положень, передбачених ч. 4 ст. 194 КПК України, є правом слідчого судді застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж той, який зазначений в клопотанні, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені п.п.1, 2 ч.1 цієї статті, але не доведе обставини, передбачені п. 3 ч.1 цієї статті.

Беручи до уваги доведеність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а також серйозність підозри, висунутої підозрюваному, та тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винним у злочині, у вчиненні якого він підозрюється, апеляційний суд не знаходить підстав для застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, про що просить апелянт.

Враховуючи фактичні обставини кримінального правопорушення у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 та особу підозрюваного, апеляційний суд погоджується з рішенням суду першої інстанції, що більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, його вік та стан здоров`я не перешкоджає триманню під вартою.

Наявність позитивних даних щодо особи підозрюваного ОСОБА_6 , якими, на переконання апелянта є те, що підозрюваний має постійне місце проживання та має на утримання неповнолітню дитину, на думку суду апеляційної інстанції, не є визначальними обставинами, які давали б можливість обрати ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Згідно з вимогами п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо особи міститься і в положеннях ст. ст. 177, 178, 183, КПК України, які враховані судом першої інстанції при вирішенні клопотання.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді за обставин вказаних в апеляційній скарзі.

В той же час, є наявною інша підстава для скасування ухвали слідчого судді та постановлення нової ухвали.

Згідно ухвали слідчого судді Корабельного районного суду м. Миколаєва від 28 серпня 2018 року, підозрюваному ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів до 26 жовтня 2018 року.

Як слідує із матеріалів судового провадження ОСОБА_6 фактично затриманий 27 серпня 2018 року.

З урахуванням вимог ст. 115, 197 КПК України, та враховуючи зазначене вище, слідчий суддя мав право застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 і, відповідно, визначити дату закінчення дії ухвали про тримання під вартою до 25 жовтня 2018 року включно.

За такого, апеляційна скарга захисника підлягає частковому задоволенню як така, що містить вимогу про скасування ухвали слідчого судді та постановлення нової ухвали.

Керуючись ст.ст. 376, 409, 405, 407, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд
постановив:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу Корабельного районного суду м. Миколаєва від 28 серпня 2018 року, якою застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 26 жовтня 2018 року до підозрюваного ОСОБА_6 скасувати та постановити нову ухвалу.

Клопотання слідчого СВ Корабельного ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_11 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк дії ухвали закінчується 25 жовтня 2018 року.

Визначити розмір застави 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 140 960 (сто сорок тисяч дев`ятсот шістдесят ) гривень.
У разі внесення застави, ОСОБА_6 звільнити з під варти з покладенням на нього наступних обов`язків:
- прибувати до слідчого СВ Корабельного ВП ГУНП в Миколаївській області за першою вимогою;
- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора чи суду (в залежності від стадії кримінального провадження);
Попередити ОСОБА_6 про наслідки невиконання обов`язків, передбачених ст.194 КПК України, роз`яснивши, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді