Провадження 1-кс/127/6986/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2018 року м. Вінниця

Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , розглянувши клопотання слідчого міжрегіональної групи слідчих слідчий в особливо важливих справах третього слідчого відділу управління спеціальних розслідувань Департаменту спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України юриста 1 класу ОСОБА_2 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Лисянка Лисянського району Черкаської області, громадянина України, адреса місця реєстрації та останнього відомого місця проживання: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 365 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Слідчий ОСОБА_2 звернувся до суду з вказаним клопотанням, погодженим з прокурором, яке мотивує тим, що міжрегіональною слідчою групою у складі слідчих прокуратури Вінницької області та слідчих Департаменту спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України розслідується кримінальне провадження №0000204 від 08.06.2017 за підозрою ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 365 КК України, у зв`язку із чим виникла необхідність у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у виді запобіжного заходу.

Крім того, з матеріалів клопотання встановлено, що 22.01.2014 за грошову винагороду ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_5 , ОСОБА_3 за розробленим заступником начальника ГУМВС України в м. Києві начальником кримінальної міліції планом, організував поїздку мешканців Черкаської області до міста Києва для участі в неправомірних діях відносно учасників акцій протесту.

У подальшому, вночі 23.01.2014 ОСОБА_4 , умисно сприяючи працівникам правоохоронних органів, зокрема УБНОН ГУМВС України в м. Києві, діючи спільно з ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , підшукав у Маріїнському парку (Міському саду) п`ять громадян за грошову винагороду у розмірі 450 гривень кожному, а саме: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 для поїздки до Київської міської клінічної лікарні №17 для провокації конфлікту із громадянами України з метою створення видимості законності їх подальшого затримання із застосуванням насильства, притягнення до кримінальної відповідальності та пошкодження їх автомобілів з метою перешкоджання їх подальшій участі в протестних акціях.

За результатами спровокованого ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 конфлікту із громадянами України близько 03:00 год., працівники ПМОП «Беркут» завдали численні удари руками та ногами, у тому числі спеціальними засобами «ПР-73», в область тулуба, ніг, рук та голови ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , які перебували на тротуарі, проїзній частині дороги поряд з будинком № 25 по вул. Щорса в місті Києві, а також в автомобілях, припаркованих на узбіччі дороги, чим спричинено тяжкі наслідки охоронюваним законом правам окремих громадян і державним інтересам у вигляді матеріальної шкоди на загальну суму 267468,67 грн., а також заподіяно тяжкі тілесні ушкодження ОСОБА_13 , тілесні ушкодження середньої тяжкості ОСОБА_14 , легкі тілесні ушкодження ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 .

Всі вищевказані дії працівників ПМОП «Беркут» та Управління БНОН ГУ МВС України в місті Києві охоплювались умислом ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_10 , вчинені у зв`язку із виконанням заздалегідь розробленого керівництвом та працівниками ГУМВС України в м. Києві плану спеціальної операції щодо затримання активістів учасників мирних громадських акцій «Євромайдан» і «Автомайдан», а також за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_10 , які таким чином виступили пособниками у перевищенні влади і службових повноважень вказаними працівниками міліції, умисно сприяючи до вчинення за попередньою змовою групою осіб працівниками правоохоронного органу дій, які явно виходять за межі наданих їм прав та повноважень, що супроводжувалось насильством, болісними і такими, що ображають особисту гідність потерпілих, діями та спричинило тяжкі наслідки охоронюваним законом правам громадян і державним інтересам.

Так, організував та оплатив провокацію конфлікту з боку цивільних осіб (так званих «тітушок») із представниками громадського руху «Автомайдан» вночі 23.01.2014 на вулиці Щорса в м. Києві безпосередньо громадянин ОСОБА_3 .

Доказами, які обґрунтовують підозру ОСОБА_3 у вчиненні вищевказаних кримінальних правопорушень, є наступні: показання ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , протокол пред`явлення їм осіб для впізнання за фотознімками (в ході яких ОСОБА_5 впізнав ОСОБА_3 як особу, яка оплатила та організувала провокацію конфлікту з представниками громадського руху «Автомайдан» вночі 23.01.2014), показання ОСОБА_6 , показання потерпілих ОСОБА_17 , ОСОБА_14 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , свідка ОСОБА_18 , висновки судово-медичних та судово-автотоварознавчих експертиз, протоколи проведення за участі потерпілих слідчих експериментів, протоколи пред`явлення осіб для впізнання за фотознімками, речовими доказами матеріалами кримінальних проваджень, в рамках яких взято під варту вказаних громадян, трафіками з`єднань мобільних телефонів.

Письмове повідомлення про підозру в день його складення

25.05.2017 вручене не було у зв`язку із неможливістю такого вручення, оскільки місцезнаходження останнього невідоме, а тому 25.05.2017 вручено у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень шляхом надіслання його поштою за останньою відомою адресою місця проживання ОСОБА_3 , яка одночасно є адресою його місця реєстрації ( АДРЕСА_1 ).

Окрім того, у зв`язку із не встановленням місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_3 , 31.05.2017 останнього оголошено в розшук.

На даний час виникла необхідність у застосуванні стосовно підозрюваного ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки встановлені ризики, визначені ст. 177 КПК України, які вказують на те, що застосування менш суворого запобіжного заходу не забезпечить його належну процесуальну поведінку та надасть можливість уникнути підозрюваному кримінальної відповідальності шляхом переховування від органу досудового розслідування та суду.

При оцінці обставин, передбачених ст. 178 КПК України, слідство прийшло до висновків про те, що:

- наявні докази вчинення підозрюваним ОСОБА_3 тяжкого кримінального правопорушення є вагомими та допустимими, отриманими у встановленому КПК України порядку;

- у разі визнання винуватим підозрюваному ОСОБА_3 загрожує покарання за тяжкий злочин у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років;

- вік та стан підозрюваного ОСОБА_3 дозволяє застосування до нього запобіжного заходу, пов`язаного з обмеженням волі та свободи пересування;

- майновий стан ОСОБА_3 недостатній для внесення застави розміром від 20 до 80 розмірів мінімальної заробітної плати, як це передбачено п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України;

- ОСОБА_3 одружений, але зв`язків з дружиною, а так само матір`ю, не підтримує, разом з ними та за адресою місця реєстрації протягом останніх 15 місяців не проживає, інших сталих соціальних зв`язків за даними органу досудового розслідування також не має;

- раніше ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності не притягувався;

- раніше до ОСОБА_3 запобіжні заходи не застосовувались.

Оцінюючи особу підозрюваного, з врахуванням статті 178 КПК України, слідство приходить до висновку, що ОСОБА_3 працездатний, не похилого віку, тяжкими захворюваннями, які б перешкоджали застосуванню до нього даного запобіжного заходу, не хворіє, не судимий. Характер та обставини кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_3 , характеризують його як особу із зв`язками в кримінальному середовищі, здатну до протидії досудовому розслідуванню шляхом впливу на свідків, потерпілих, інших підозрюваних, фальсифікації доказів причетності тої чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення.

Без застосування найсуворішого запобіжного заходу ОСОБА_3 може:

продовжити переховуватись від органів досудового розслідування та суду;

знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

незаконно впливати на потерпілих, свідків, інших підозрюваних, експертів у цьому ж кримінальному провадженні;

перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Вказані ризики підтверджуються такими фактами.

Згідно матеріалів досудового розслідування ОСОБА_3 є колишнім наставником школи бойових мистецтв при буддистському храмі «Білий Лотос» в м. Черкасах та діючим керівником Черкаської обласної організації Всеукраїнської молодіжної громадської організації «Молоді регіони», одним із керівних функціонерів розгорнутого в січні 2014 року в Маріїнського парку м. Києва табору залучених за винагороду прихильників тодішньої влади. Саме ОСОБА_3 виступив проміжною ланкою між заступником начальника ГУМВС України в м. Києві начальником кримінальної міліції та завербованими для силової протидії учасникам масових протестів на платній основі цивільними особами із числа спорстменів та раніше судимих осіб (т.зв. «тітушок»). Дані відомості характеризують ОСОБА_3 як особу з широкими зв`язками серед керівництва правоохоронних органів, органів державної влади та місцевого самоврядування, за його твердженням в т.ч. з тодішніми народними депутатами України, і одночасно з представниками кримінального світу, який є достатньо обізнаним із специфікою розслідування кримінальних правопорушень, може перешкоджати встановленню істини у справі, узгоджувати свої показання з показанням інших осіб, які визнані свідками у справі, надавати цим особам поради з врахуванням відомих йому обставин справи, схиляти їх до дачі завідомо неправдивих показань в ході досудового розслідування, з метою створення собі алібі щодо його непричетності до вчинення інкримінованих йому правопорушень, тим самим перешкоджаючи кримінальному провадженню.

При цьому, згідно повідомлених 09.06.2016 слідству ОСОБА_19 , дружиною підозрюваного, відомостей, встановлено, що з кінця січня 2016 року ОСОБА_3 залишив місце свого постійного проживання та працює за кордоном, не повідомляючи ані їй, ані іншим своїм родичам про своє актуальне місцезнаходження та свої контактні дані. Відповідно за врученою 20.07.2016 року ОСОБА_19 повісткою про виклик для передачі чоловіку ОСОБА_3 без повідомлення про причини не з`явився 25.07.2016 до Департаменту спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України.

Так само допитана 10.01.2017 в якості свідка мати підозрюваного ОСОБА_20 показала, що востаннє бачила свого сина два роки тому, на даний час він перебуває на тимчасово окупованій території Автономної Республіки Крим, точна адреса їй не відома. Водночас всупереч твердженням родичів відповідно до інформації Державної прикордонної служби України від 28.02.2017 року в період часу із 03.02.2016 до 11.12.2016 року ОСОБА_3 п`ять разів повертався на контрольовану урядом територію України, і лише від 18.12.2016 року (останнього виїзду до АРК) таких повернень по даний час не зафіксовано, що свідчить про те, що останній свідомо ухиляється від явки до органу досудового розслідування, переховуючись від слідства на тимчасово окупованій території України.

Аналогічно до викладеного, всупереч положенням ст. ст. 133, 135 КПК України, без повідомлення органу досудового розслідування про причини ОСОБА_3 не з`явився за викликами для допиту в якості підозрюваного до Департаменту спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України і 29.05.2017 та 31.05.2017 року.

З інформації Головного управління Національної поліції в Черкаській області №2224/03/14/15-2018 від 24.05.2018 та листа Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України встановлено, що ОСОБА_3 18.12.2016 виїхав через пункт пропуску «Каланчак» до АР Крим на тимчасово окуповану територію, звідки до цього часу не повернувся.

Відтак, з метою безперешкодного завершення досудового розслідування у кримінальному провадженні та звернення до суду з обвинувальним актом у найкоротший строк, забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, зокрема своєчасної явки за викликом до слідчого, прокурора і суду, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків, у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, використовуючи для цього сформовані зв`язки в правоохоронних органах та кримінальному середовищі, є необхідність застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_3 найсуворіший запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 діб.

Без застосування вказаного запобіжного заходу запобігти настанню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, неможливо. При цьому, більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою застосувати неможливо, оскільки:

особисте зобов`язання занадто м`який запобіжний захід, який не можна застосувати враховуючи особу підозрюваного, наявні ризики, та тяжкість вчиненого кримінального правопорушення;

особиста порука неможливо застосувати, оскільки жодна особа не звернулась до органу досудового розслідування з метою поручитись за підозрюваного та такого прохання від нього самого не надходило;

застава не можна застосувати, оскільки ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення із застосуванням насильства;

домашній арешт неможливо, оскільки він не проживає за місцем реєстрації та фактичне місце проживання останнього не підтверджено документально, та органу досудового розслідування достеменно невідоме.

Одночасно із цим, враховуючи те, що розслідуване в даному кримінальному провадженні кримінальне правопорушення за підозрою ОСОБА_3 , вчинене із застосуванням насильства, визначення розміру застави, як альтернативного запобіжного заходу, у відповідності до ч. 4 ст. 183 КПК України, вважаємо невиправданим та недоцільним.

При розгляді судом даного клопотання потреби у виклику та допиті свідків немає.

Керуючись вимогами ст. ст. 36, 40, 131, 132, 176178, 183, 184, 194 КПК України, слідчий просив суд клопотання задовольнити.

Слідчий в судове засідання не з`явився, завчасно подав заяву про розгляд клопотання у його відсутність.

Перевіривши матеріали клопотання, дослідивши докази по даних матеріалах в їх сукупності, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи наведене, судовий розгляд клопотання здійснювався за відсутності фіксації судового процесу технічними засобами.

Відповідно до ст. 193 КПК України розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, крім випадків, передбачених частиною 6 цієї статі.

Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводяться наданні сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального провадження; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначених у клопотанні.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Як вбачається з матеріалів клопотання ОСОБА_3 на теперішній час не оголошений у міжнародний розшук, оскільки належні та допустимі докази в підтвердження цього відсутні.

Враховуючи вищенаведене, а також те, що обов`язковою умовою розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу є присутність учасників кримінального провадження сторони обвинувачення та сторони захисту, або перебування підозрюваного у міжнародному розшуку, тому слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слідчого є необґрунтованим та передчасним.

В ході розгляду клопотання встановлено, що слідчим всупереч вищевказаній нормі закону не було доставлено у судове засідання підозрюваного ОСОБА_3 , тому враховуючи вищевказане, слідчий суддя приходить до висновку, що у задоволенні клопотання слід відмовити.

На підставі наведеного, керуючись ст. 183, 186, 193 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання слідчого міжрегіональної групи слідчих слідчий в особливо важливих справах третього слідчого відділу управління спеціальних розслідувань Департаменту спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України юриста 1 класу ОСОБА_2 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до апеляційного суду Вінницької області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя