Провадження № 1-кс/317/449/2018
Справа № 317/404/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2018 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Запорізького районного суду Запорізької області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора Запорізької місцевої прокуратури № 2 Запорізької області ОСОБА_3 , на підставі матеріалів досудового розслідування за № 0000009, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.01.2018 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 191 КК України, про тимчасовий доступ до речей і документів,-

ВСТАНОВИВ:

У провадження слідчого судді Запорізького районного суду Запорізької області надійшло клопотання прокурора Запорізької місцевої прокуратури № 2 Запорізької області ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до речей і документів обґрунтоване наступним.

До Запорізької місцевої прокуратури № 2 надійшло звернення ОСОБА_4 , згідно якого директор ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОСОБА_5 вчиняє незаконні дії щодо розпорядження майном товариства.

За вказаним фактом 18.01.2018 р. Запорізькою місцевою прокуратурою № 2 внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000009 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 191 КК України. Здійснення досудового розслідування доручено Запорізькому РВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області.

У ході досудового розслідування допитано ОСОБА_4 , який зазначив, що з 2004 року він є засновником ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та власником 1/2 частки в статутному капіталі підприємства. Власником іншої частки в статутному капіталі підприємства є громадянин ОСОБА_6 . Протоколом Загальних зборів засновників від 01.10.2004 року було прийнято рішення про призначення ОСОБА_5 директором підприємства. Пунктом 8.1.3 Статуту ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » передбачено, що директор товариства підзвітний Зборам учасників та організовує виконання їх рішень. Приблизно у 2016 році між ним та ОСОБА_6 виник спір з приводу майна товариства та порядку управління ним. У подальшому розвитку зазначений спір переріс в конфліктну ситуацію, що мала своїм наслідком усунення його від участі в управлінні підприємством (в тому числі шляхом позбавлення доступу до банківських рахунків підприємства) та блокування доступу до майна товариства за допомогою озброєної охорони. При цьому, вчиняючи вищенаведені протиправні дії, ОСОБА_5 , якого призначено директором підприємства, діє в інтересах ОСОБА_6 та за його вказівкою. Згідно із п. 7.1 Статуту вищим органом товариства є Збори учасників, які складаються із учасників або призначених ними представників. Пунктом 7.2 Статуту передбачено, що збори скликаються за необхідності, але не менш ніж один раз на рік. На даний час, він, як учасник товариства, який володіє 50% статутного капіталу, вже понад рік позбавлений можливості приймати участь в управління товариством. У той же час, відповідно до п. 13.2 Статуту товариства, чистий прибуток товариства утворений із надходжень від господарської діяльності та залишається у повному його розпорядженні після покриття витрат, сплати відсотків по кредитах банків, а також внесення до бюджету передбачених законодавством податків та платежів. Пунктом 13.6 Статуту передбачено, що розподіл дивідендів здійснюється на підставі рішення учасників, пропорційно розподілу їх часток у статутному капіталі товариства. Сплата дивідендів здійснюється один раз на рік. Основним видом діяльності підприємства ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » є надання послуг у сфері відпочинку в літній період, у зв`язку із чим основний дохід від діяльності підприємство отримує саме в літній період. Незважаючи на це, директор підприємства ОСОБА_5 , який, будучи службовою особою, згідно із п.8.1 Статуту товариства керує його поточною діяльністю (в т.ч. розпоряджається грошовими коштами товариства) та несе персональну відповідальність за виконання покладених на товариство завдань, не лише не надає ОСОБА_4 , як учаснику товариства, жодної інформації з приводу господарської діяльності підприємства та його фінансових результатів, а й позбавив можливості доступу до банківських рахунків підприємства (шляхом їх зміни) та розпоряджається коштами підприємства на власний розсуд. Збори учасників товариства в порушення вимог п. 7.2 Статуту не скликаються. За наявною інформацією, валовий дохід підприємства від здійснення статутної діяльності за 2016 рік складає понад 5 млн. грн., за 2017 рік понад 8,5 млн. грн. Разом з тим, розподіл прибутку підприємства між учасниками ані за 2016 рік, ані за 2017 рік не здійснювався. Крім того, наявні підстави стверджувати, що ОСОБА_5 вчинив дії, спрямовані на незаконне привласнення майна ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », оскільки в середині листопада 2017 року ОСОБА_5 , діючи всупереч вимогам законодавства та Статуту підприємства, уклав угоду із громадянином ОСОБА_7 (на суму 800000,00 грн.), в забезпечення якої був укладений договір іпотеки № 168 від 16.11.2017 р. Предметом вказаного договору іпотеки виступало майно підприємства ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 ». При цьому, відповідно до Статуту підприємства, а саме п.7.7, вирішення питання про розпорядження майном підприємства належить до компетенції Зборів учасників товариства. При цьому, Збори учасників підприємства протягом останнього року не скликались, рішення про розпорядження майном підприємства шляхом надання його в якості забезпечення виконання умов договорів не приймалось. Жодних повноважень на укладення будь-яких угод, предметом яких було б майно товариства, ОСОБА_5 не надавалось. Вказана угода укладена директором товариства з метою створення фіктивної заборгованості підприємства та подальшого незаконного відчуження майна ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

У ході досудового розслідування встановлено, що 16.11.2017 р. між ОСОБА_8 , який діє в інтересах ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (іпотекодавець) та ОСОБА_9 , яка діє в інтересах ОСОБА_10 (іпотекодержатель) укладено договір іпотеки.

Згідно п. 1.1 вказаного договору іпотеки, іпотекодавець передає в іпотеку іпотекодержателю належне іпотекодавцю на праві особистої приватної власності наступне нерухоме майно: база відпочинку « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Пунктом 1.2 договору передбачено, що іпотека за цим договором є засобом забезпечення повернення іпотекодавцем іпотекодержателю грошових коштів у сумі 800000,00 грн., згідно договорів поворотної фінансової допомоги на безпроцентній основі № 10 від 04.10.2017 р., № 11 від 12.10.2017 р., № 12 від 23.10.2017 р., № 13 від 30.10.2017 р., № 14 від 06.11.2017 р. між іпотекодержателем та ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

Відповідно до п. 1.5 договору, згідно звіту про оцінку, складеного ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » 14.11.2017 р. вартість предмету іпотеки становить 800003,00 грн.

В пункті 1.8 договору зазначено, що строк виконання зобов`язання, забезпеченого цим договором встановлено до 07.12.2017 р.

Згідно п. 4.1 іпотекодержатель має право звернення стягнення на предмет іпотеки, зокрема, у разі порушення іпотекодавцем будь-якого зобов`язання за цим договором за договорами поворотної фінансової допомоги, в забезпечення якого укладається даний договір.

При цьому, ОСОБА_9 (дівоче прізвище ОСОБА_11 ) є донькою другого співзасновника ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОСОБА_6 .

Так, 04.10.2017 р. між ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » в особі директора ОСОБА_5 (позичальник) та ОСОБА_7 (позикодавець) укладено договір поворотної фінансової допомоги на безпроцентній основі № 10. Згідно умов вказаного договору позикодавець передає позичальнику у власність грошові кошти в сумі 145000,00 грн, а позичальник зобов`язується повернути кошти до 04.11.2017 р.

З банківської виписки по рахунку ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » встановлено, що 04.10.2017 р. на вказаний рахунок зараховані кошти в сумі 145000,00 грн. від ОСОБА_7 , з призначенням платежу: зворотна фінансова допомога.

Однак, в цей же день, 04.10.2017 р. грошові кошти в розмірі 125000,00 грн. з рахунку ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » перераховані на рахунок ПП ОСОБА_12 , призначення платежу: сплата за транспортні послуги згідно рахунку № 8 від 19.05.2017 р. від 04.05.2017 р.

12.10.2017 р. між ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » в особі директора ОСОБА_5 (позичальник) та ОСОБА_7 (позикодавець) укладено договір поворотної фінансової допомоги на безпроцентній основі № 11. Згідно умов вказаного договору позикодавець передає позичальнику у власність грошові кошти в сумі 36000,00 грн., а позичальник зобов`язується повернути кошти до 12.11.2017 р.

При цьому, згідно акту про виконання договору поворотної фінансової допомоги на безпроцентній основі № 11 від 12.10.2017 р. директор TOB « ІНФОРМАЦІЯ_1 » підтвердив отримання від ОСОБА_7 грошових коштів в розмірі 36000,00 грн.

Однак, згідно банківської виписки вказана сума на рахунок ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за вказаний період не надходила.

23.10.2017 р. між ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » в особі директора ОСОБА_5 (позичальник) та ОСОБА_7 (позикодавець) укладено договір поворотної фінансової допомоги на безпроцентній основі № 12. Згідно умов вказаного договору позикодавець передає позичальнику у власність грошові кошти в сумі 310000,00 грн., а позичальник зобов`язується повернути кошти до 23.11.2017 р.

З банківської виписки по рахунку ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » встановлено, що 23.10.2017 р. на вказаний рахунок зараховані кошти в сумі 310000,00 грн. від ОСОБА_7 , з призначенням платежу: поворотна фінансова допомога.

Однак, в цей же день, 23.10.2017 р. грошові кошти в розмірі 281780,00 грн. з рахунку ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » перераховані на рахунок ПП ОСОБА_12 , призначення платежу: сплата за будівельні послуги згідно рахунку № 9 від 23.05.17 р., 4 від 15.05.17 р., 3 від 11.05.17 р., 18 від 19.05.2017 р.

24.10.2017 р. на рахунок ПП ОСОБА_12 перераховано ще 25000,00 грн. за будівельні послуги, призначення платежу: сплата за будівельні послуги згідно рахунку № 10 від 31.05.2017 р.

30.10.2017 р. між ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » в особі директора ОСОБА_5 (позичальник) та ОСОБА_7 (позикодавець) укладено договір поворотної фінансової допомоги на безпроцентній основі № 13. Згідно умов вказаного договору позикодавець передає позичальнику у власність грошові кошти в сумі 160000,00 грн., а позичальник зобов`язується повернути кошти до 30.11.2017 р.

З банківської виписки по рахунку ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » встановлено, що 30.10.2017 р. на вказаний рахунок зараховані кошти в сумі 160000,00 грн. від ОСОБА_7 , з призначенням платежу: поворотна фінансова допомога.

Однак, 31.10.2017 р. грошові кошти в розмірі 50000,00 грн. з рахунку ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » перераховані на рахунок ПП ОСОБА_12 , призначення платежу: сплата за будівельні послуги згідно рахунку № 27 від 30.09.2017 р.

06.11.2017 р. на рахунок ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » зараховано 149000,00 грн. від ОСОБА_7 , з призначенням платежу: фінансова допомога згідно договору № 14 від 06.11.2017 р.

Однак, в цей же день, 06.11.2017 р. грошові кошти в розмірі 25751,00 грн. з рахунку ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » перераховані на рахунок ПП ОСОБА_12 , призначення платежу: сплата за транспортні послуги згідно рахунку №36 від 18.09.17 р., 29 від 01.09.17 р.

При цьому, жодні будівельні роботи ФОП ОСОБА_12 не проводились, транспортні послуги не надавались.

З вищенаведеного вбачається, що вказані договори щодо фінансової допомоги та інші мають ознаки фіктивності та укладені з метою виведення грошових коштів та привласнення майна ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

На переконання прокурора виникла необхідність у дослідженні інформації про рух коштів по банківським рахункам ОСОБА_12 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , відкритим в ПАТ КБ « ІНФОРМАЦІЯ_4 », а тому він просить надати доступ до документів, які відображають рух коштів по банківським рахункам: ОСОБА_12 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 із наданням належним чином завірених копій документів, а саме: розрахунково-платіжних документів, платіжних доручень, банківських виписок, що стосуються надходження, використання та перерахування коштів по вказаним рахункам, зняття з них готівкових коштів, отримання відомостей про осіб, які здійснювали перерахування коштів на зазначені рахунки та осіб, на користь яких здійснювалося перерахування коштів з цих рахунків, із зазначенням дати, суми та валюти таких перерахувань, призначення платежів, номерів рахунків платників та отримувачів коштів, за період з дати відкриття рахунку по день постановлення ухвали (у разі закриття рахунку до дати його закриття), у тому числі в електронному вигляді, а також залишку коштів на рахунках станом на день постановлення ухвали.

На запит процесуального керівника ПАТ КБ « ІНФОРМАЦІЯ_4 » відмовилось надавати відповідну інформацію.

Забезпечення тимчасового доступу до вказаної інформації необхідне для використання у подальшому в якості доказів отриманих документів.

У судове засідання з`явився прокурор ОСОБА_3 , який клопотання підтримав, надав пояснення, аналогічні тим, що у ньому містяться.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до висновку, що воно не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 160 КПК України сторона кримінального провадження має право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування із клопотанням, про тимчасовий доступ до речей і документів, окрім тих, до яких відповідно до ст. 161 КПК України заборонено доступ.

Вимоги до такого клопотання передбачені ч. 2 ст. 160 КПК України.

За приписами ч. 2 ст. 160 КПК України у клопотанні зазначаються:

1) короткий виклад обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з яким подається клопотання;

2) правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність;

3) речі і документи, тимчасовий доступ до яких планується отримати;

4) підстави вважати, що речі і документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи;

5) значення речей і документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні;

6) можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю;

7) обґрунтування необхідності вилучення речей і оригіналів або копій документів, якщо відповідне питання порушується стороною кримінального провадження.

Згідно ч. 1 ст. 159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії, та у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити їх виїмку).

Кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом (ч. 1 ст. 22 КПК України).

При цьому ч. 1 ст. 223 КПК України встановлює, що слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні.

Наразі додані до клопотання матеріали кримінального провадження жодним чином не вказують на те, що у ОСОБА_12 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 наявні рахунки у ПАТ КБ « ІНФОРМАЦІЯ_4 », у зв`язку з чим сумнівними є доводи прокурора щодо наявності у ПАТ КБ « ІНФОРМАЦІЯ_4 » документів, тимчасовий доступ до яких він просить надати.

Крім того, звертаючись до слідчого судді, прокурор не зазначив значення відповідних документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні, можливість використання як доказів відомостей, що містяться в них та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

При цьому слідчий суддя враховує, що хоча кримінальне провадження здійснюється за фактом вчинення незаконних дій щодо розпорядження майном ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », проте прокурор не просить надати доступ до наявних у ПАТ КБ « ІНФОРМАЦІЯ_4 » документів (інформації) щодо ОСОБА_12 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , які так чи інакше пов`язані з вказаним товариством, а просить надати доступ до усієї інформації щодо вказаних осіб, яка наявна у ПАТ КБ « ІНФОРМАЦІЯ_4 », яка є банківською таємницею.

Керуючись ст.ст. 3, 22, 31, 36, 40, 93, 131, 132, 160, 163 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання прокурора Запорізької місцевої прокуратури № 2 Запорізької області ОСОБА_3 , на підставі матеріалів досудового розслідування за № 0000009, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.01.2018 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 191 КК України, про тимчасовий доступ до речей і документів відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1