Справа № 346/1176/17
Провадження № 1-кп/346/48/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2018 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8

перекладача ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Коломияв режимі відеоконференцзв язку клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою та клопотання адвоката ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_4 , ОСОБА_5 за ст. 199 ч. 2 КК України,-

в с т а н о в и в:

В провадженні суду перебувають матеріали кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 , ОСОБА_5 за ст. 199 ч. 2 КК України.

Ухвалами Коломийського міськрайонного суду обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у виді триманні під вартою, зокрема ухвалою суду від 27.08.2018 року продовжено запобіжний захід до 06 жовтня 2018 р.

В судовому засіданні прокурор підтримав подане ним клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_10 та ОСОБА_11 посилаючись на те, що на даний час не зменшились ризики передбачені п.п.1,3-5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме:переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення,у якому підозрюється, обвинувачується, які враховувались при обранні вказаного запобіжного заходу, що злочин, у вчиненні якого підозрюються обвинувачені, відноситься до категорії тяжких злочинів, судовий розгляд даної справи не завершено, не допитано з об"єктивних причин всіх свідків, що у Нововолинському міському суді Волинської області, Стрийському міськрайонному суді Львівської області перебувають на розгляді кримінальні провадження про обвинувачення ОСОБА_10 та ОСОБА_11 відповідно за ч..3 ст.199, ч.2 ст.15 ч.3 ст.199 КК України та ч.1 ст.199 КК України. Щодо задоволення клопотання про зміну обраних запобіжних заходів обвинуваченим, заперечує.

Обвинувачений ОСОБА_10 , захисник ОСОБА_12 з клопотанням прокурора про продовження строку тримання під вартою не погодились, вважають його безпідставним та таким, що не відповідає вимогам ст.ст.197, 331 КПК України, що допитано частину свідків обвинувачення половина з яких надали виправдальні для обвинувачених покази, і в свою чергу обвинувачений ОСОБА_10 та його захисник ОСОБА_12 підтримали подане клопотання про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, мотивуючи тим, що обвинувачений перебуває тривалий час під вартою, що є порушенням розумного строку відповідно до положень ст.ст. 7,9,28 КПК України та позиції ВССУ викладеної в "Узагальненнях судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження", узагальненнях ВССУ "Про судову практику застосування судами першої та апеляційної інстанцій процесуального законордавства щодо обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою".

Крім того вважають, що заявлене клопотання про зміну запобіжного заходу у виді тримання під вартою на домашній арешт можливе так як обвинувачений ОСОБА_10 має постійне місце роботи та проживання, що підтверджується Наказом (розпорядження) № 16 від 01.10.2018 року про прийняття на роботу на посаду адміністратора, Трудовим договором №1 від 01.10.2018 р., письмовою згодою власника житла ОСОБА_13 від 27.09.2018 року. Вказує на те, що посилання суду, що відносно ОСОБА_10 існують провадження в інших судах, в які не з"являються свідки не може свідчити про те, що обвинувачені можуть продовжувати займатись злочинною діяльністю. У ОСОБА_10 наявні постійне місце роботи та проживання, що знаходяться за 700 км від місця проведення досудового розслідування, свідків та потерпілого, і у разі застосування до ОСОБА_10 домашнього арешту повністю забезпечить запобігання вказаним ризикам та забезпечить належне виконання ним своїх процесуальних обов"язків. Вважає, що наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати суду, що обвинувачений ОСОБА_10 може здійснити дії, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України відсутні та з урахуванням нових обставин зазначених у цьому клопотанні щодо наявності у ОСОБА_4 постійного місця проживання та роботи, відсутності ризику впливати на свідків та знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, тривале перебування під вартою всупереч вимогам КПК України та міжнародних договорів щодо забезпечення розслідування в розумні строки, а тому просять змінити обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою на запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічний час.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_6 заперечили проти клопотання прокурора, просять застосувати запобіжний захід не пов"язаний з триманням під вартою у виді особистого зобов"язання так як ризики, зазначені прокурором є безпідставними, що допитані свідки у судовому засіданні надали суду пояснення, які виправдовують обвинувачених і свідчать про їх невинуватість в даній справі.

Вивчивши клопотання та надані матеріали, заслухавши пояснення учасників судового розгляду суд вважає, що клопотання прокурора підлягає до задоволення, а у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_12 про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у виді домашнього арешту слід відмовити виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двохмісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого такого заходу.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Статтею 331 КПК України також передбачено, що під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього кодексу.

Згідно із положеннями ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Судом встановлено, що в ухвалах слідчого судді Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 19.12.2016р., під час обрання обвинуваченим ОСОБА_10 та ОСОБА_11 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у судовому засіданні поза розумним сумнівом доведено відсутність можливості застосування щодо обвинувачених більш м"якого запобіжного заходу та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а також встановлено наявність ризиків, передбачених у п.п.1,3-5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Аналізуючи вимоги норм, викладених в ст. 199 КПК України, суд доходить висновку, що вирішуючи питання про продовження строку тримання обвинувачених під вартою на стадії судового розгляду кримінального провадження прокурор повинен довести суду, на який безпосередньо покладено обов`язок вирішення цього питання, що заявлений раніше ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, при цьому навести обставини, які перешкоджають завершенню судового розгляду до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. При недоведенні прокурором вказаних обставин суд зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Разом з тим, в п.п. 38,40 рішення Європейського суду з прав людини (справа "Хайредінов проти України" №38717/07) від 14 жовтня 2010 року зазначено, що виправдання будь-якого періоду тримання під вартою, незалежно від того, наскільки воно коротке, має бути переконливо продемонстроване органами державної влади.

В зв`язку з тим, що до закінчення строку тримання під вартою обвинувачених неможливо завершити судовий розгляд кримінального провадження, то слід вирішити питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченим.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини, вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують .

При вирішенні заявлених клопотань суд враховує, що обвинувачені ОСОБА_11 та ОСОБА_10 є громадянами іншої держави, в Україні постійного місця проживання не мають, що судовий розгляд не завершено, не допитано свідків, не досліджено інші докази у справі, а останні обвинувачуються у скоєнні тяжкого злочину за вчинення якого винні особи караються позбавленням волі на строк від п`яти до десяти років з конфіскацією майна, що на даний час існують ризики, передбачені п.п. 1,3-5 ч.1 ст.177 КПК України, з якими закон пов`язує можливість застосування або продовження такого запобіжного заходу як тримання під вартою, а в матеріалах кримінального провадження наявні обставини, які виправдовують подальше обмеження права обвинувачених на свободу і таке обмеження не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, що в судовому засіданні доведено відсутність можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу.

З врахуванням сукупності викладених обставин щодо тривалості перебування обвинувачених під вартою, даних про особи обвинувачених, в силу характеру інкримінованих їм діянь та одночасної потреби у проведенні судом дій, спрямованих на встановлення всіх обставин кримінального правопорушення в тому числі як допиту свідків, які не з"являються в т.ч. з об єктивних причин, в судові засідання, що у Нововолинському міському суді Волинської області, Стрийському міськрайонному суді Львівської області перебувають на розгляді кримінальні провадження про обвинувачення ОСОБА_10 та ОСОБА_11 відповідно за ч..3 ст.199, ч.2 ст.15 ч.3 ст.199 КК України та ч.1 ст.199 КК України, тому існують ризики того, що обвинувачені можуть і далі продовжувати займатись злочинною діяльністю, переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачуються, то суд вважає за доцільне продовжити тримання обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 під вартою.

На переконання суду, наявні підстави для продовження строку тримання обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_11 під вартою, що обумовлено необхідністю завершення судового розслідування у кримінальному провадженні та відсутністю на даний час підстав для зміни запобіжного заходу з триманням під вартою на більш м"який запобіжний захід, оскільки останні підозрюються у вчиненні тяжкого злочину, покарання за яке передбачено у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з конфіскацією майна, та можуть впливати на свідків, які ще не допитані судом.

Оцінивши зазначені обставини в їх сукупності, суд приходить до висновку, що з метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинувачених в подальшому належить утримувати під вартою, ризики передбачені ст. 177 КПК України, на які суд посилався при обранні запобіжного заходу у виді тримання під вартою на даний час не перестали існувати, тому наявна необхідність у збереженні такої міри запобіжного заходу обвинуваченим як тримання під вартою.

Крім вищенаведеного, що стосується посилань захисника ОСОБА_12 в обгрунтування клопотання про зміну запобіжного заходу на домашній арешт, про наявність у обвинуваченого ОСОБА_10 постійного місця проживання у АДРЕСА_1 , що підтверджується наданою письмовою згодою власника житла ОСОБА_14 від 27.09.2018 р., постійним місцем роботи, що підтверджується копією Наказу (розпорядження) ТзОВ "Атлетичний клуб" № 16 від 01.10.2018 року та копією Трудового договору № 1,то суд їх до уваги не приймає оскільки згадані наказ про прийняття на роботу та трудовий договір стосуються прийняття на роботу " ОСОБА_15 ", що письмова заява про згоду власника житла ОСОБА_14 від 27.09.2018 р на проживання надана " ОСОБА_4 ".

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.131-132,177,178,183,197,203,331 КПК України ,-

У Х В А Л И В :

Клопотання прокурора задовільнити.

Продовжити ОСОБА_4 строк тримання під вартою в Івано-Франківській установі виконання покарань № 12 строком на 60 днів - по 01 грудня 2018 року.

Продовжити ОСОБА_5 строк тримання під вартою в Івано-Франківській установі виконання покарань № 12 строком на 60 днів - по 01 грудня 2018 року.

В задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 з тримання під вартою на домашній арешт - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1