Справа № 486/556/18
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.06.2018 року Арбузинський районний суд Миколаївської області у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5

під час розгляду у відкритому судовому засіданні в смт. Арбузинка об`єднаного кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06 січня 2017 рокуза №0000957 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кривий Ріг Дніпропетровської області, не одруженого, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.2 ст.311 КК України;

В С Т А Н О В И В:

На розгляді Арбузинського районного суду Миколаївської області перебуває об`єднане кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.2 ст.311 КК України.

В судовому засіданні прокурор подав клопотання про продовження обраного обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою. В клопотанні прокурор вказує, що під час досудового розслідування даного кримінального провадження, ухвалою слідчого судді Южноукраїнського міського суду від 19 листопада 2016 року відносно ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, термін якого неодноразово продовжувався, востаннє ухвалою Арбузинського районного суду Миколаївської області до 01 липня 2018 року включно. Посилаючись на те, що не змінились і продовжують існувати ризики, передбачені ст.177 КПК України, наявність яких була встановлена під час обрання запобіжного заходу, з метою забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_4 процесуальних обов`язків, прокурор просив продовжити останньому дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів. Проти задоволення клопотання захисника про зміну запобіжного заходу на більш м`який заперечував, вважаючи, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого та запобігти встановленим ризикам.

Захисник ОСОБА_5 заперечуючи проти задоволення клопотання прокурора вказала, що ОСОБА_4 вже тривалий час тримається під вартою, що має бути враховано судом при прийнятті рішення, крім того, прокурором не вмотивовано в клопотанні та не доведено наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, так як відсутні дані, які б вказували, що обвинувачений ухиляється від суду, або впливає на свідків. Крім того захисник ОСОБА_5 заявила клопотання про зміну запобіжного заходу ОСОБА_4 та просила змінити йому запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт, або на інший, більш м`який запобіжний захід, оскільки обвинувачений має постійне місце проживання в м.Кривий Ріг Дніпропетровської області, де проживає з батьками, отже має належні соціальні зв`язки, від слідства та суду не переховувався, оскільки був одразу затриманий.

Обвинувачений проти задоволення клопотання прокурора про продовження відносно нього дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечував з підстав, викладених захисником. Підтвердив, що дійсно Центральним районним судом м.Миколаєва розглядається кримінальне провадження по обвинуваченню його у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України під час перебування в ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор», проте даного злочину він не скоював. Клопотання свого захисника про зміну запобіжного заходу ОСОБА_4 підтримав в повному обсязі, просив змінити йому запобіжний захід на більш м`який.

Заслухавши думку прокурора, обвинуваченого, його захисника, суд зробив наступний висновок.

У відповідності до вимог ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Стаття 177 КПК України, встановлює, що наряду з іншим, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, запобігання спробам переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення та незаконно впливати на свідків. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може вчинити перелічені дії.

Разом з цим, ст.178 КПК України передбачає, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винною у кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, наявність постійного місця роботи та репутацію обвинуваченого, його майновий стан та наявність судимостей, дотримання умов попередньо застосованих запобіжних заходів, розмір майнової шкоди та інше.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігати ризикам, передбачених ст. 177 КПК України.

Згідно ч.4 ст.199 КПК України суд повинен розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно із правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Южноукраїнського міського суду від 19 листопада 2016 року відносно ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, термін якого неодноразово продовжувався, востаннє ухвалою Арбузинського районного суду Миколаївської області до 01 липня 2018 року включно.

Ухвалюючи рішення про обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою слідчим суддею Южноукраїнського міського суду встановлено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307 КК України, та наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, впливати на свідків та неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Вирішуючи питання про продовження дії запобіжного заходу суд позбавлений права на даній стадії надавати оцінку доказам і виходить з того, що питання обґрунтованості підозри вже вирішене Южноукраїнським міським судом при обранні запобіжного заходу і в даному судовому засіданні підтверджується змістом обвинувального акту, затвердженого прокурором.

ОСОБА_4 обвинувачується у скоєнні злочину середньої тяжкості та тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років, при цьому обвинувачений не одружений, не має і не мав постійного місця роботи, проживає в іншому регіоні, отже існує ризик, що обвинувачений може переховуватись від суду.

Під час перебування в установі попереднього ув`язнення в зв`язку з розглядом даного кримінального провадження ОСОБА_4 висунуте обвинувачення у вчиненні іншого кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України, що перебуває на розгляді Центрального районного суду м.Миколаєва. Дана обставина свідчить про наявність ризику повторного вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_4 .

В судовому засіданні допитані свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 не підтвердили показів, наданих ними під час досудового розслідування справи, в той час як допитати всіх свідків обвинувачення не вдалося через їх неявку в судове засідання, отже продовжує існувати ризик незаконного впливу на свідків.

Щодо можливості застосування більш м`яких запобіжних заходів, суд зробив висновок, що для застосування запобіжного заходу у вигляді особистої поруки відсутні передумови, особисте зобов`язання та домашній арешт не забезпечать належної процесуальної поведінки обвинуваченого.
Суд не приймає доводи захисту, що обвинувачений має постійне місце проживання у м.Кривий Ріг Дніпропетровської області та проживає там разом з батьками, оскільки справа перебуває на розгляді суду, що територіально розташований в Арбузинському районі Миколаївської області, тобто в іншому регіоні. При цьому стороною захисту не доведено, що наявність батьків пенсійного віку забезпечить належну поведінку обвинуваченого у разі застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Таким чином, суд розглянув можливість обрання альтернативних видів запобіжних заходів, і не знаходить можливості їх обрання через недоведеність стороною захисту.

Щодо застави, то ухвалою слідчого судді Южноукраїнського міського суду від 19 листопада 2016 року вже визначено розмір застави ОСОБА_4 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становило 72500,00 грн.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд вважає необхідним ізолювати обвинуваченого від суспільства, що відповідає вимогам кримінального процесуального закону, ґрунтується на матеріалах кримінального провадження, а дані про особу обвинуваченого і саме обвинувачення у вчиненні ним кримінальних правопорушень, його поведінка, соціальні зв`язки, дають достатні підстави вважати, що дійсно існують ризики передбачені ст. 177 КПК України, які визначені судом вище.

Обвинувачений та захисник не надали жодного доказу на спростування існуючих ризиків та на зміну обставин, які обумовили б можливість зміни раніше обраного обвинуваченому запобіжного заходу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 177, 178, 331, 369-372, 376, 395 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.2 ст.311 КК України задовольнити.

Продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кривий Ріг Дніпропетровської області на шістдесят днів, до 21 серпня 2018 року включно.

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу на більш м`який відмовити.

Копію ухвали негайно вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору та направити начальнику ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор» для відома та виконання.

Ухвала оскарженню не підлягає і набирає законної сили з моменту її постановлення.

Суддя ОСОБА_1