Справа № 203/2785/18
Провадження № 1-кп/0203/519/2018
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20.09.2018 Кіровський районний суд м. Дніпропетровська

у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі матеріали кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0002028 від 11 серпня 2018 р. стосовно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Дніпропетровська, розлученого, має на утриманні неповнолітню доньку, освіта середньо-технічна, офіційно не працевлаштований, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого за ч. 1 ст. 164 КК України,

встановив:

Громадянин ОСОБА_4 згідно рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 28 грудня 2006 року був зобов`язаний сплачувати аліменти на утримання доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі частини від його заробітку (доходу) щомісячно, але не менш, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 11.12.2006 до повноліття дитини, на користь матері ОСОБА_5 .

Кіровським відділом державної виконавчої служби міста Дніпропетровська Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області 27.03.2007 відкрито виконавче провадження відносно ОСОБА_4 про примусове стягнення з нього коштів на утримання дитини.

Однак, ОСОБА_4 , достовірно знаючи про необхідність виплату аліментів, грубо порушуючи обов`язки щодо необхідності утримання малолітньої доньки, які покладені на нього як батька Конституцією України (ч. 2 ст. 51) та статтею 180 Сімейного кодексу України, ігноруючи вимоги державного виконавця щодо необхідності виконання аліментних зобов`язань та його попередження про притягнення до кримінальної відповідальності, діючи умисно, з 11.12.2006 по 01.07.2018, знаходячись у м. Дніпро злісно ухилявся від сплати встановлених судовим рішенням коштів на утримання дитини (аліментів). Так, будучи фізично здоровим, ОСОБА_4 без поважних причин офіційно не працював, заходів щодо свого працевлаштування на постійну чи тимчасову роботу не вживав, з приводу постановки на облік до місцевого центру зайнятості не звертався. Протягом тривалого часу, працюючи у фізичних осіб - підприємств, приватних осіб та маючи тимчасовий заробіток, ОСОБА_4 , з метою ухилення від сплати аліментів не повідомляв у державну виконавчу службу дані про місце своєї роботи та приховував фактичні доходи, аліменти на дитину добровільно не виплачував та будь-якої іншої матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини не надавав, не приймав участі у її вихованні, чим посягав на належний рівень життя і нормальний розвиток дитини

Таким чином, ОСОБА_4 в період часу з 11.12.2006 по 01.07.2018, тобто в сукупності 139 місяців, злісно ухилявся від сплати аліментів на утримання дитини, встановлених рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 28.12.2006, чим допустив заборгованість в сумі 105 777 (сто п`ять тисяч сімсот сімдесят сім) гривень 24 (двадцять чотири) копійки.

Правова кваліфікація кримінального правопорушення у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 злочин, передбачений ч. 1 ст. 164 КК України, тобто злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів).
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину визнав в повному обсязі і обставини, викладені в обвинувальному акті, підтвердив.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги, що прокурор та потерпіла, також не оспорювали фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, після роз`яснення положень ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Оцінюючи викладені докази, суд вважає їх належними, допустимими, достовірними, несуперечливими, а викладені в них відомості такими, що вірно відображають фактичні обставини даної справи, у зв`язку із чим приходить до однозначного висновку про винність обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого злочину.
Підводячи підсумок викладеному суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 у скоєні злочину, який кваліфікується за ч. 1 ст. 164 КК України.

При визначенні виду та розміру покарання суд виходить із ступеня тяжкості вчиненого злочину, який є злочином невеликої тяжкості, та особи обвинуваченого, який вину визнав повністю та щиро розкаявся у вчиненому, що суд відносить до пом`якшуючих покарання обставин. При цьому ОСОБА_4 раніше не судимий, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, за місцем проживання на нього скарг не надходило.
Обставини, які обтяжують покарання відсутні.
Враховуючи щире каяття обвинуваченого, дані про особу обвинуваченого, суд приходить до висновку, що для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення нових злочинів обвинуваченому необхіднім та достатнім покаранням буде покарання у вигляді громадських робіт.

На підставі викладеного та керуючись ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 164 ч. 1 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у вигляді громадських робіт строком на 120 (сто двадцять) годин.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.

На вирок можуть подані апеляційні скарги до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.
Вирок набирає законної сили після спливу 30 днів з дня його проголошення, у разі якщо учасниками судового провадження не буде подано апеляційних скарг. У разі подання апеляційних скарг, вирок суду набирає законної сили після ухвалення апеляційним судом рішення.
Копія вироку підлягає негайному врученню обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку звернувшись до суду із відповідною заявою.

Суддя ОСОБА_1