Постанова
Іменем України

24 липня 2018 року

м. Київ
справа № 233/4823/15-к
провадження № 51-2314км18

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5 ,
засудженого ОСОБА_6 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції касаційні скарги прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження в суді апеляційної інстанції, та захисника ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_8 на вирок Апеляційного суду Донецької області від 11 квітня 2017 року в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000800, за обвинуваченням
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Соледар м. Артемівська Донецької області, жителя АДРЕСА_1 , раніше судимого 30 грудня 2014 року вироком Артемівського міськрайонного суду Донецької області за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 Кримінального кодексу України (далі-КК) до покарання у виді 160 годин громадських робіт; 29 квітня 2015 року знятий з обліку у зв`язку з повним відбуттям покарання,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК.
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, уродженця м. Артемівська Донецької області, жителя АДРЕСА_2 , раніше судимого 30 вересня 2014 року вироком Артемівського міськрайонного суду Донецької області за ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 311 КК із застосуванням ч. 1 ст. 70 КК до покарання у виді штрафу у розмірі 850 грн; покарання у виді штрафу сплачено 31 квітня 2014 року,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК.
Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами
першої та апеляційної інстанцій обставини
Вироком Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 30 червня 2016 року ОСОБА_6 засуджено: за ч. 2 ст. 185 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки; за ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначено ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК зараховано ОСОБА_6 в строк відбуття покарання строк його попереднього ув`язнення з 14 по 16 червня 2015 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК ОСОБА_6 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 2 роки з покладенням на нього обов`язків, передбачених пунктами 2-4 ч. 1 ст. 76 КК.
ОСОБА_8 засуджено: за ч. 2 ст. 185 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки; за ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначено ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК зараховано ОСОБА_8 в строк відбуття покарання строк його попереднього ув`язнення з 14 по 16 червня 2015 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК ОСОБА_8 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 1 рік з покладенням на нього обов`язків, передбачених пунктами 2-4 ч. 1 ст. 76 КК.
Стягнуто з ОСОБА_6 та ОСОБА_8 в солідарному порядку у рахунок відшкодування матеріальної шкоди на користь ПАТ «Фарлеп - Інвест» - 1 673,94 грн та на користь ПАТ «Укртелеком» - 48 828 грн.
Вирішено долю речових доказів у кримінальному провадженні.
Вироком Апеляційного суду Донецької області від 11 квітня 2017 року вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_8 в частині призначення покарання скасовано та постановлено новий вирок, яким ОСОБА_6 призначено покарання за ч. 2 ст. 185 КК у виді позбавлення волі на строк 3 роки; за ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК на строк 2 роки. На підставі ч. 1 ст. 70 КК шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначено ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.
ОСОБА_8 призначено покарання за ч. 2 ст. 185 КК у виді обмеження волі на строк 2 роки; за ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК на строк 1 рік. На підставі ч. 1 ст. 70 КК шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначено ОСОБА_8 покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки. У решті вирок залишено без зміни.
За обставин, встановлених судом першої інстанції та детально викладених у вироку, ОСОБА_6 та ОСОБА_8 визнано винуватими у тому, що вони 24 травня 2015 року близько 23:00 прибули в м. Костянтинівку Донецької області, де оглядали комунікаційні колодязі з метою пошуку непрацюючих кабелів.
Після чого, 25 травня 2015 року близько 02:30 ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , за попередньою змовою між собою, реалізуючи свій спільний злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, знаходячись по вул. Первомайська м. Костянтинівки Донецької області, з комунікаційних колодязів від вул. К. Либкнехта до вул. Урицького, діючи умисно, ОСОБА_6 - повторно, таємно викрали багатопарні телефонні кабелі довжиною 386 м, чим спричинили матеріальну шкоду цеху ТП № 12 ДФ ПАТ «Укртелеком» на загальну суму 11 702, 94 грн

Вони ж, 27 травня 2015 року о 02:30, за попередньою змовою між собою, знаходячись по вул. Пушкінській м. Костянтинівці, викрали телефонні кабелі довжиною 92 м, вартістю 1 673,94 грн., чим заподіяли матеріальну шкоду ВФ ПАТ «Фарлеп-Інвест» на вищевказану суму.
Також, 02 червня 2015 року о 02:30 ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою між собою на вул. К. Маркса м. Костянтинівки викрали телефонний кабель довжиною 145 м, вартістю 4 643,19 грн, чим заподіяли матеріальну шкоду Цеху ТП № 12 ДФ ПАТ «Укртелеком» на вищевказану суму.
Вони ж, 03 червня 2015 року о 00:30, діючи за попередньою змовою між собою, на перетині вул. Островського та вул. Лермонтова м. Костянтинівки викрали багатопарний телефонний кабель довжиною 57 м вартістю 5 823,72 грн, завдавши матеріальну шкоду Цеху ТП № 12 ДФ ПАТ «Укртелеком» на вищевказану суму.

Крім того, 14 червня 2015 року о 02:30 ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою між собою, біля будинку № 266 по вул. Октябрьська м. Костянтинівки Донецької області, намагалися викрасти телефонний кабель, вартістю 12 812,85 грн, який належить Цеху ТП № 12 ДФ ПАТ «Укртелеком», однак не виконали всіх дій, які вважали необхідними для доведення злочину до кінця, з причин незалежних від їх волі, так як були затримані працівником Костянтинівського MB ГУМВС України в Донецькій області.
Вимоги касаційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить вирок апеляційного суду скасувати та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції. Посилається на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, порушення вимог кримінального процесуального закону та суворість призначеного покарання. Вказує на те, що скасовуючи рішення місцевого суду про звільнення ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням, суд апеляційної інстанції недостатньо врахував, що у нього є неповнолітня дитина, він працює, розкаявся у скоєному, співпрацював зі слідством, а також частково відшкодував заподіяну шкоду та хворіє на виразкову хворобу шлунку. Також, на думку захисника, кримінальне провадження за епізодом замаху на крадіжку підлягало закриттю, оскільки вартість кабелю, викрадення якого інкримінувалося ОСОБА_8 , відрізняється від його вартості зазначеній в акті та локальному кошторисі на будівельні роботи.
Прокурор у касаційній скарзі просить скасувати вирок апеляційного суду та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції у зв`язку з порушенням кримінального процесуального закону та невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого. Вказує на те, що вирок апеляційного суду не відповідає вимогам статей 370, 420 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), оскільки не містить належних і достатніх мотивів і підстав з яких засудженому ОСОБА_8 призначено покарання у виді обмеження волі. Зазначає, що суд апеляційної інстанції недостатньо врахував кількість епізодів крадіжок, підстави припинення злочинної діяльності ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , а також розмір матеріальних збитків заподіяний потерпілим. Крім того прокурор наголошує на тому, що покарання у виді штрафу за попереднім вироком ОСОБА_8 було сплачено лише після направлення в суд нового обвинувального акту щодо нього для розгляду по суті.
Позиції інших учасників судового провадження
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 підтримала касаційну скаргу прокурора повністю та касаційну скаргу захисника в частині скасування вироку апеляційного суду з призначенням нового розгляду в суді апеляційної інстанції, засуджений ОСОБА_6 при вирішенні касаційних скарг прокурора та захисника ОСОБА_7 покладався на розсуд суду.
Мотиви Суду
Відповідно до ч. 2 ст. 433 КПК суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.
Доводи касаційних скаргпро незаконність вироку апеляційного суду, яким скасовано вирок суду першої інстанції в частині призначення покарання засудженим ОСОБА_6 та ОСОБА_8 із застосуванням ст. 75 КК та постановлено свій вирок з призначенням покарання, яке вони мають відбувати реально, на думку колегії суддів, є безпідставними.
Так, скасовуючи рішення місцевого суду у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та м`якістю призначеного ОСОБА_6 та ОСОБА_8 покарання, суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку про неможливість виправлення засуджених без реального відбування ними покарання, посилаючись на ступінь тяжкості та характер вчинених злочинів, котрі відповідно до ст. 12 КК є злочинами середньої тяжкості, внаслідок яких значна частина жителів м. Костянтинівка були залишені без телефонного зв`язку, а також дані про особи засуджених, які раніше судимі, у тому числі ОСОБА_6 за корисливий злочин.
Отже, суд апеляційної інстанції, урахувавши повною мірою усі обставини кримінального провадження, призначив ОСОБА_6 та ОСОБА_8 покарання у виді і розмірі, котре буде необхідним і достатнім для виправлення засуджених та попередження нових злочинів.
Таким чином, призначене ОСОБА_6 та ОСОБА_8 покарання відповідає вимогам ст. 65 КК, а тому його не можна визнати невідповідним ступеню тяжкості вчиненого злочину та особі засуджених внаслідок м`якості або суворості.
Також, на думку колегії суддів, неспроможними є доводи захисника про необхідність закриття кримінального провадження за епізодом від 14 червня 2015 року у зв`язку з різницею між початковою та остаточною вартістю майна замах на крадіжку якого інкримінувався ОСОБА_8 , оскільки такої підстави для закриття кримінального провадження у ст. 284 КПК не передбачено.
При цьому, як убачається зі змісту вироку суду першої інстанції, представник потерпілої особи ПАТ «Укртелеком» з цього приводу надавав пояснення, в яких спростував усі сумніви щодо невстановлення об`єкту злочину за цим епізодом, посилаючись на те, що визначення марки кабелю, як 1 000-парного сталося через об`єднання двох 500-парних кабелів в один, який пролягав у телефонному колодязі по вул. Октябрській м. Костянтинівка і на крадіжку якого було скоєно замах засудженими, а у розрахунку сум відшкодування зазначений цей же кабель, проте як 500-парний у подвійному значенні.
З огляду на зазначене, колегія суддів не убачає законних підстав, передбачених ч. 1 ст. 438 КПК для скасування вироку апеляційного суду за доводами касаційних скарг.
Оскільки закон України про кримінальну відповідальність апеляційним судом застосовано правильно, істотних порушень кримінального процесуального закону не допущено, тому Верховний Суд вважає, що касаційні скарги прокурора та захисника ОСОБА_7 слід залишити без задоволення, а вирок апеляційного суду щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_8 - без зміни.
Керуючись статтями 433, 434, 436 - 438, 441, 442 КПК, п. 4 параграфа 3 розділу 4 Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року, Верховний Суд

ухвалив:
Вирок Апеляційного суду Донецької області від 11 квітня 2017 року щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_8 залишити без зміни, а касаційні скарги прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження в суді апеляційної інстанції, та захисника ОСОБА_7 без задоволення.
Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3