н/п 1-кс/640/8342/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" серпня 2018 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

розглянувши вв відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого в ОВС 1-го відділення СВ УСБ України в Харківській області підполковника юстиції ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню № 0000883 від 06.08.2018 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України, -

в с т а н о в и в :

Старший слідчий в ОВС 1-го відділення СВ УСБ України в Харківській області підполковник юстиції ОСОБА_3 08.08.2018р. звернувся до Київського районного суду м. Харкова з клопотанням, погодженим з прокурором, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні ОСОБА_4 , у якому просить накласти арешт на розрахунковий рахунок № НОМЕР_1 ПАТ «Державний ощадний банк України» (МФО 300465, , м. Київ, вул. Госпітальна, 12-Г) та грошові цінності, які містяться на ньому, а також банківську картку ПАТ «Ощадбанку» № НОМЕР_2 , яка обслуговує зазначений банківській рахунок, користувачем якої є громадянин України ОСОБА_5 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_3 . Приймаючи до уваги той факт, що виклик представників ПАТ «Ощадбанк» може призвести до витоку інформації стосовно запланованих процесуальних дій та надати причетним до даного злочину особам можливість заздалегідь приховати сліди злочину, просить розглянути дане клопотання без виклику представників зазначеної юридичної особи, а також особи (осіб) у володінні, якої знаходиться зазначена банківська картка щодо обслуговування вказаного банківського рахунку.

В обґрунтування клопотання слідчий вказує, що Слідчим відділом Управління СБУ в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному прокуратурою Харківської області до ЄРДР за № 000883 від 06.08.2018, за попередньою правовою кваліфікацією злочину, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

Підставою для внесення прокурором відомостей до ЄРДР стала заява громадянина ОСОБА_6 , яка надійшла до прокуратури Харківської області про те, що невстановлені особи вчиняють шахрайські дії з метою отримання грошових коштів, які пропонують перераховувати на рахунок у банківську установу.

Згідно заяви вбачається, що ОСОБА_6 працюючи заступником голови Дергачівської РДА, 06.08.18 приблизно об 13:10 хв. отримав повідомлення від голови Дергачівської РДА ОСОБА_7 , у якому він просив останнього терміново зв`язатися з чоловіком за тел. НОМЕР_4 , попередньо попередивши, що це шахраї. За вищевказаним номером відповів чоловік, представившись ОСОБА_8 , та запропонував далі зв`язатись з його заступником ОСОБА_9 за тел. НОМЕР_5 .

Зв`язавшись з ОСОБА_9 , останній запропонував перейти до зв`язку «Viber» та вже після цього у телефонній розмові повідомив, що ОСОБА_10 терміново (до 14:00 06.08.18) необхідно перевести гроші у розмірі 6,5 тис. доларів США на банківську картку «Ощадбанку» № НОМЕР_2 , яка нібито належить громадянину ОСОБА_5 , гроші необхідно перевести в гривневому еквіваленті.

06.08.2018 року першим заступником прокурора Харківської області винесено постанову про визначення підслідності по даному кримінальному провадженні за слідчим відділом УСБУ в Харківській області.

В ході досудового розслідування встановлено, що користувачем банківської картки Ощадбанку № НОМЕР_2 (ПАТ «Державний ощадний банк України», МФО 300465, , м. Київ, вул. Госпітальна, 12-Г) є громадянин України ОСОБА_5 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_3 . Вказана банківська картка обслуговує розрахунковий рахунок № НОМЕР_1 , який може використовуватись ТОВ «Чернігівбудрозвідування» для нарахування заробітної плати.

Слідчий зазначає, що з метою збереження речових доказів та недопущення їх приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, на вказані предмети, а саме: банківську картку, банківській рахунок та грошові цінності, які знаходяться даному рахунку, накласти арешт на час досудового розслідування та судового провадження.

Банківська картка ПАТ «Ощадбанк»: НОМЕР_2 та розрахунковий рахунок № НОМЕР_1 , на який надходять грошові кошти, які були отримані шахрайським чином, на думку сторони обвинувачення, відповідають критеріям статті 98 КПК України, та свідчать про причетність осіб, до протиправної діяльності, пов`язаної із вчиненням тяжкого злочину, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

Таким чином, на підставі вищезазначеного, можна дійти висновку, що вказані предмети та документи відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, у зв`язку з чим, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України на зазначену банківську картку, розрахунковий рахунок, а також грошові цінності, які містяться на ньому, накласти арешт з метою збереження речових доказів.

Слідчий вказує, що незастосування арешту може призвести до наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, зокрема псуванню, зникненню, знищенню, передачі, розтраті грошових цінностей, які є речовими доказами, тобто зберегли на собі сліди вчинення злочину та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

В судове засідання старший слідчий СВ УСБ України в Харківській області ОСОБА_3 не з`явився, повідомлявся належним чином. 08.08.2018 через канцелярію суду подав заяву про розгляд клопотання про тимчасовий доступ без його участі, клопотання підтримує.

Оскільки слідчим була доведена наявність достатніх підстав вважати, що з метою забезпечення арешту майна, відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України, дане клопотання розглядається слідчим суддею без повідомлення власника банківської картки.
Слідчий суддя, дослідивши Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000883 від 06.08.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, надані докази, вважає клопотання таким, що підлягає задоволенню.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, а решт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Частиною 2 ст. 98 КПК України встановлено, що документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.
Відповідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу), 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу).
Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
У відповідності до ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Згідно наданих матеріалів, на теперішній час стороною обвинувачення доведено та підтверджено документально в межах даного кримінального провадження, що невстановлені особи вчинюють шахрайські дії з метою отримання грошових коштів, які пропонують перерахувати на рахунок у банківській установі.
Слідчим доведено, що вищевказане майно, має значення для забезпечення даного кримінального провадження, з метою забезпечення збереження речових доказів.
На виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий довів слідчому судді необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України.
Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав до арешту майна, враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а тому клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.
Враховуючи неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалося, що відповідає положенням ч. 4 ст. 107 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7,107, 132, 98, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-
УХВАЛИВ:
Клопотання старшого слідчого в ОВС 1-го відділення СВ УСБ України в Харківській області підполковника юстиції ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню № 0000883 від 06.08.2018 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України задовольнити.
Накласти арешт на розрахунковий рахунок № НОМЕР_1 ПАТ «Державний ощадний банк України» (МФО 300465, , м. Київ, вул. Госпітальна, 12-Г) грошові цінності, які містяться на ньому, а також банківську картку ПАТ «Ощадбанку» № НОМЕР_2 , яка обслуговує зазначений банківській рахунок, користувачем якої є громадянин України ОСОБА_5 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_3 , до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1