Справа № 509/4076/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 вересня 2018 рокуОвідіопольський районний суд Одеської області у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

слідчого - ОСОБА_4 ,

скаржника - ОСОБА_5 ,

його представника - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Овідіополь скарги ОСОБА_5 та його представника ОСОБА_6 на постанову слідчого від 29.12.2017 про закриття кримінального провадження №0000500 від 11.02.2013 за ознаками злочину, передбаченого ст.247 КК України

ВСТАНОВИВ:

05 серпня 2018 року до канцелярії Овідіопольського районного суду Одеської області надійшли матеріали скарги ОСОБА_5 та його представника ОСОБА_6 на постанову слідчого від 29.12.2017 про закриття кримінального провадження №0000500 від 11.02.2013 за ознаками злочину, передбаченого ст.247 КК України, а саме: скаржник та його представник просили суд визнати незаконною та скасувати постанову про закриття кримінального провадження №0000500 від 29.12.2017 року, зобов"язати прокурора надати конкретні вказівки слідчому, щодо вимог рішень судів першої та апеляційної інстанцій. вимог вказівок прокуратури Одеської області з врахуванням звернень ОСОБА_5 .

В обґрунтування зазначеної скарги скаржник зазначив, що дана постанова від 29.12.2017 року не відповідає вимогам закону та має бути скасована у звязку з незаконністю та необґрунтованістю, досудове розслідування по вказаному кримінальному провадженню було проведене поверхово з багатьма порушеннями і матеріального, і процесуального права. Окрім цього скаржник зазначив, що деякі слідчі дії не були проведені в порушення вимог кримінально процесуального кодексу України.
Заслухавши учасників справи, дослідивши і оцінивши скаргу, надані матеріали, суд приходить до наступного.
Європейський суд з прав людини, вирішуючи питання про дотримання права на справедливий суд, передбаченого пунктом 1статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, у контексті оцінки дій сторони в справі, спрямованих на захист свого права, або її бездіяльності, дійшов з урахуванням принципів, що випливають з прецедентної практики Суду, висновків про те, що: одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності; «право на суд» не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави; сторона в розумні інтервалу часу має вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження; право на вчинення процесуальних дій стороною або щодо певної сторони не є необмеженим, позаяк обмежується, зокрема, необхідністю дотримання прав іншої сторони в процесі та власне необхідністю забезпечити дотримання права на справедливий суд у розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції (рішення від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» (п.п. 52, 53, 57 та ін.); рішення від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» (п.п. 40, 41, 42 та ін.). У рішенні Європейського Суду з прав людини від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» зазначено, що сторони мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.
Судом встановлено, що постановою про закриття кримінального провадження слідчого Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 від 29.12.2017 року по кримінальному провадженню №0000500 від 11.02.2013 року після ретельної перевірки всіх фактів, відомостей, викладених у заяві про кримінальне правопорушення та обставин, кримінальне провадження було закрито у звязку із відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення. Досудове розслідування СВ Овідіополського ВП ГУНП в Одеській області було проведено без порушень чинного кримінально процесуального кодексу України. Всі обставини, викладені у даному кримінальному провадженні, дослідженні всебічно та всесторонньо, висновки обґрунтовані та законні. Доказів про звернення заявників з додатковими клопотаннями до слідчого і їх не розгляд в передбаченому законом порядку суду не надано.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлено відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.
Згідно з ч. 2 ст. 306 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування розглядаються не пізніше сімдесяти двох годин з моменту надходження відповідної скарги, крім скарг на рішення про закриття кримінального провадження, які розглядаються не пізніше пяти днів з моменту надходження скарги.
Згідно із ч. 2 ст. 309 КПК України під час досудового розслідування можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, повернення скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора або відмову у відкритті провадження по ній.
З урахуванням вище викладеного та зазначеного, суд приходить до висновку про те, що доводи скаржника, які не були підтвердженні жодними доказами, не дають підстав для скасування постанови про закриття кримінального провадження та відновлення досудового слідства.
Всебічне дослідження усіх обставин справи та письмових доказів, з урахуванням допустимості доказів та узгодженістю і несуперечністю між собою дають обєктивні підстави вважати, що скарга не підлягає задоволенню ні повністю, ні в частині.
Не може суд прийняти до уваги позицію скаржника викладену у скарзі стосовно наполягання на своїх вимогах, оскільки вона спростовується вищенаведеним і нічим обєктивно не підтверджується.
Таким чином суд приходить до висновку, що постанову про закриття кримінального провадження від 29 грудня 2017 року винесено із додержанням вимог чинного законодавства. Суд не може визнати обґрунтованими доводи скаржника, оскільки вони є безпідставними та такими, що не можуть бути враховані при вирішенні даного питання, так як не знайшли свого обєктивного підтвердження на досудовому розслідуванні під час якого встановлено відсутність в діянні складу кримінального правопорушення, а тому вимоги скарги в такому вигляді не ґрунтуються на вимогах закону і в її задоволенні слід відмовити.
На підставі вищевикладеного та керуючись п. 2 ч. 1 ст. 284, ч. 2 ст. 306, ч. 2 ст. с. 303-307, 309 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарг ОСОБА_5 та його представника ОСОБА_6 на постанову слідчого від 29.12.2017 про закриття кримінального провадження №0000500 від 11.02.2013 за ознаками злочину, передбаченого ст.247 КК України - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до палати по кримінальним справам апеляційного суду Одеської області на протязі 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1