АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження апел.суду №11-кп/790/1346/18 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Справа суду 1-ї інстанції № 639/7745/17
Категорія: ЗУ «Про амністію у 2016 році»
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 липня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

засудженого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові у режимі відеоконференції судове провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 на ухвалу Жовтневого районного суду міста Харкова від 26 січня 2018 року стосовно ОСОБА_8 , -

В С Т А Н О В И Л А:

Цією ухвалою, відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 від 26.12.2017 року про звільнення засудженого
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Солоницівка Дергачівського району Харківської області, громадянина України, який має на утриманні малолітню дитину, фактично проживаючого до арешту за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого:
- 15.09.2015 року вироком Золочівського районного суду Харківської області за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.15, ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки;
- ухвалою Золочівського районного суду Харківської області від 08.09.2016 року скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням та засудженого направлено в місця позбавлення волі;
- 20.06.2017 року вироком Золочівського районного суду Харківської області за ч.3 ст.185, ч.1 ст.71 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі, -
від відбування покарання на підставі Закону України «Про амністію у 2016 році»
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить ухвалу районного суду скасувати, постановити ухвалу, якою задоволити його клопотання та обвинуваченого ОСОБА_8 про застосування амністії стосовно ОСОБА_8 та його на підставі п.в) ст.1, ст. 4 Закону України «Про амністію у 2016 році». В своїх апеляційних доводах апелянт вказує на те, що на даний час ОСОБА_8 відбув більшу половину призначеного судом строку призначеного основного покарання, має на утриманні малолітню дитину, ІНФОРМАЦІЯ_2 , у зв`язку з чим, на думку апелянта, до засудженого можуть бути застосовані положення п.в) ст.1, ст. 4 Закону України «Про амністію у 2016 році».

Заслухавши доповідь головуючого судді, думку захисника та засудженого, які підтримали подану апеляційну скаргу в повному обсязі, пояснення прокурора щодо законності та обґрунтованості оскаржуваної ухвали, колегія суддів, дослідивши матеріали судового провадження та особової справи засудженого, а також перевіривши ухвалу у відповідності з нормами ст. 404 КПК України, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_7 не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Переглядаючи оскаржувану ухвалу суду першої інстанції, колегія суддів погоджується з висновками районного суду, виходячи з наступного.
Згідно змісту ст. 88 КК України щодо правових наслідків судимості, - особа визнається такою, що має судимість, з дня набрання законної сили обвинувальним вироком і до погашення або зняття судимості. Судимість має правове значення у разі вчинення нового злочину, а також в інших випадках, передбачених законами України.
Відповідно до положень п.в) ст. 4 Закону України «Про застосування амністії», амністія не може бути застосована до осіб, які мають дві і більше судимості за вчинення умисних тяжких та/або особливо тяжких злочинів, крім випадків
індивідуальної амністії.
Як вбачається з матеріалів особової справи засудженого, ОСОБА_8 раніше судимий:
1) 15.09.2015 року вироком Золочівського районного суду Харківської області за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.15, ч.2 ст.186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 років, на підставі ст.75 КК України, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки (арк. 2-4 особової справи); ухвалою Золочівського районного суду Харківської області від 08.09.2016 року скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням та засудженого направлено в місця позбавлення волі (арк. 20-22 особової справи);
2) 20.06.2017 року вироком Золочівського районного суду Харківської області за ч.3 ст.185, ч.1 ст.71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 1 місяць (арк. 25-26 особової справи), вирок набрав законної сили 21.07.2017 року (арк. 29 особової справи).
Зазначені вироки від 15.09.2015 року та 20.06.2017 року набрали законної сили та судимості за ним, відповідно до норм ст.ст.89, 91 КК України, в установленому законом порядку не знятті та не погашенні.
Злочини, передбачені ч.3 ст.185 та ч.2 ст.186 КК України, згідно класифікації за ст.12 КК України, відносяться до тяжких злочинів.
Отже, положення ст.ст. 1, 4 Закону України «Про амністію у 2016 році» не можуть бути застосовані до засудженого ОСОБА_8 , оскільки є пряма заборона для застосування амністії, що встановлена в п.в) ст. 4 Закону України «Про застосування амністії».
З огляду на викладене, судом першої інстанції обґрунтовано було відмолено в задоволенні клопотання засудженого щодо звільнення його від відбування покарання на підставі Закону України «Про амністію у 2016 році»
Керуючись ст.ст. 404; 405; 407 ч. 1 п. 1;418; 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Жовтневого районного суду міста Харкова від 26 січня 2018 року стосовно ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим ОСОБА_8 - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді

________________ ______________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4