Справа № 570/1627/18
номер провадження 1-кп/570/228/2018
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 травня 2018 року м. Рівне

Рівненський районний суд Рівненської області

в особі судді ОСОБА_1 ,
з участю прокурора ОСОБА_2 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000078 по обвинуваченню
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вербовець Косівського району Івано-Франківської області, громадянина України, який має повну загальну середню освіту, неодружений, є військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, який є рядовим, курсантом з підготовки військовослужбовців під час мобілізації на особливий період 3-го навчального батальйону військової частини польова пошта НОМЕР_1 , який є раніше не судимий, зареєстрований по АДРЕСА_1

у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 408 КК України (в редакції чинній на момент вчинення злочину),
в с т а н о в и в :
ОСОБА_3 , будучи призваним на військову службу до Збройних Сил України за мобілізацією ІНФОРМАЦІЯ_2 19 березня 2015 року на військову службу, в порушення вимог ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст.ст. 11,16, 127, 128, 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 3,4,6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, умисно 22 квітня 2015 року близько 20 години 30 хвилини з метою тимчасово ухилитися від проходження військової служби без поважних причин самовільно залишив місце служби місце розташування військової частини польова пошта НОМЕР_1 , які дислокувалися в АДРЕСА_2 (Рівненський загальновійськовий полігон) і обов`язки військової служби не виконував.
Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_3 вину у вчиненні ним дезертирства в умовах особливого періоду, тобто в ухиленні від військової служби шляхом самовільного залишення військової частини польова пошта НОМЕР_1 визнав повністю і суду показав, що умисно 22 квітня 2015 року близько 20 години 30 хвилини з метою тимчасово ухилитися від проходження військової служби без поважних причин самовільно залишив місце служби місце розташування військової частини польова пошта НОМЕР_1 , які дислокувалися в АДРЕСА_2 (Рівненський загальновійськовий полігон) і обов`язки військової служби не виконував.
Суд погоджується з кваліфікацією прокурором дій ОСОБА_3 , які полягали в самовільному залишенні військової частини з метою ухилитися від військової служби в умовах особливого періоду, за ч.3 ст. 408 КК України, як дезертирство, вчинене в умовах особливого періоду ( в редакції чинній на момент вчинення злочину).
Враховуючи те, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, беручи до уваги, що прокурор та захисник також не оспорювали фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, його захисник правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.
Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінальної справи, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.
При призначенні покарання суд враховує, що підсудний сприяв розслідуванню та судовому розгляду справи. Як пом`якшуючі покарання обставини суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю та розслідуванню злочину. Обтяжуючі покарання обставини судом встановлено не було.
Враховуючи щире каяття та повне визнання підсудним своєї вини, сприяння досудовому та судовому слідству, суд приходить до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання і звільненням його від відбування покарання з випробуванням відповідно до положень статті 75 КК України.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч.3 ст.408 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років.

На підставі ст. 75 КК України від відбування призначеного покарання ОСОБА_3 звільнити з випробуванням з іспитовим строком на один рік.
На підставі ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_3 обов`язки:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Рівненської області через Рівненський районний суд Рівненської області протягом 30 днів з дня його проголошення. Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч.2 ст.394 Кримінального процесуального кодексу України.
Суддя ОСОБА_1