Справа 688/2538/18
№ 1-в/688/139/18
Ухвала
Іменем України

03 серпня 2018 року Шепетівський міськрайонний суд

Хмельницької області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

представника органу виконання покарань ОСОБА_4 ,

засудженого,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції з державною установою «Шепетівська виправна колонія (№98)» в залі суду в м. Шепетівка клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та до засудження мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, до засудження не працювавшого,

про умовно дострокове звільнення від відбування покарання, суд,

ВСТАНОВИВ :

26 липня 2018 року засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання на підставі ст. 81 КК України.

В судовому засіданні засуджений підтримав клопотання, пояснив, що заслуговує на умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, оскільки довів це своїм ставленням до праці.

Представник державної установи «Шепетівська виправна колонія (№98)» заперечив задоволенню клопотання, оскільки ОСОБА_5 засуджений не довів свого виправлення, так як має десять стягнень, участі у програмах диференційованого виховного впливу, роботі самодіяльних організацій не приймає, до праці відноситься задовільно.

Прокурор вважає, що клопотання не підлягає задоволенню, оскільки засуджений своєю поведінкою не довів свого виправлення.

Заслухавши пояснення засудженого, представника органу виконання покарань, думку прокурора, вивчивши письмові докази, матеріали щоденника індивідуальної роботи із засудженим, суд знаходить відмовити у задоволенні клопотання з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно роз`яснень п. 2, 17 постанови № 2 від 26.04.2002 року Пленуму Верховного суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організація засуджених виправної установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці.

Критерієм сумлінної поведінки є неухильне дотримання всіх вимог режиму місця відбування покарання та всіх покладених на засудженого обов`язків. Чесним ставленням до праці є постійна старанність у роботі, прагнення до кращого виконання дорученої роботи, підвищення кваліфікації, бережливе ставлення до матеріалів, обладнання. Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 засуджений 02.06.2015 року Старокостянтинівським районним судом Хмельницької області за ч. 3 ст. 187, ч. 1 ст. 69, ч. 2 ст. 185, ч.1 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі з конфіскацією належного йому майна на праві власності. Зараховано в строк відбування покарання час тримання під вартою з 04.01.2015 року по 06.01.2015 року включно. Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду від 17.02.2016 року зараховано в строк відбування покарання за правилами, передбаченими ч.5 ст. 72 КК України, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, строк попереднього ув`язнення з 02.06.2015 року по 03.07.2015 року включно.

Початок строку: 02.06.2015 року.

Кінець строку: 29.04.2019 року.

ОСОБА_5 засуджений за скоєння особливо тяжкого та середньої тяжкості злочинів, з врахуванням вимог ч. 5 ст. 72 КК України відбув необхідну частину строку покарання, після відбуття якої може бути застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

За даними довідки про заохочення і стягнення, характеристики, щоденника індивідуальної роботи із засудженим, ОСОБА_5 за період відбування покарання допустив 10 порушень вимог режиму утримання, які виразились у порушенні форми одягу розпорядку дня, дисципліни строю, санітарно-гігієнічних правил та відмови від неповного особистого обшуку. За вказані порушення притягувався до дисциплінарної відповідальності у виді попередження (два рази), догани (п`ять разів), суворої догани (три рази). Вісім стягнень погашені у встановленому законом порядку, одне знято та одне не знято і не погашено.

За весь період відбування покарання засуджений має одне заохочення за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, встановлених КВК України та ПВР УВП, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці. Працевлаштований робітником їдальні-кухні в їдальні для засуджених, до праці відноситься задовільно, потребує постійного контролю з боку адміністрації колонії. За характером скритний, егоїстичний. До виконання передбачених законом вимог персоналу колонії ставиться не завжди сумлінно через особисту неорганізованість. До робіт по благоустрою місць позбавлення волі ставиться з розумною ініціативою, але потребує постійного контролю з боку адміністрації колонії. Не бере участі у самодіяльних організаціях та програмах диференційованого впливу. До підвищення наявного загальноосвітнього рівня та вдосконалення наявних професійно-технічних навичок потягу не проявляє.

Вказані обставини повністю підтверджують посередню характеристику засудженого за весь період відбування покарання, що вірно відображено у характеристиці, затвердженій 01.08.2018 року керівником установи виконання покарань, та вказують на неможливість його умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, оскільки не досягнуто передбаченої ч. 2 ст. 50 КК України мети покарання виправлення засудженого.

Керуючись ст.ст. 537, 539, 395 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Хмельницької області протягом семи днів з дня її проголошення через суд, що постановив ухвалу.

Суддя: ОСОБА_1