Справа № 357/8381/18
У Х В А Л А

27 липня 2018 року Слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у закритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Білоцерківського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_3 про дозвіл на затримання з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України по кримінальному провадженні № 0000519,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні слідчого СВ Білоцерківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області знаходяться матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000519 від 19.01.2013 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 будучи раніше судимим 19.03.2012 року Білоцерківським міськрайонним судом за ст. 190 ч 2 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75, 76 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим терміном 2 роки. Підозрюється в заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчиненому повторно, тобто у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

В період часу з 15.02.2012 року до початку березня 2012 року ОСОБА_4 , шляхом обману, маючи мету незаконного збагачення за рахунок чужого майна, з корисливих мотивів, мав повторно заволодівати чужим майном, а саме з метою реалізації свого злочинного наміру, продовжував повідомляти неправдиві відомості, що він купить неповнолітньому ОСОБА_5 мобільний телефон, заздалегідь не маючи наміру його купувати, в результаті чого вчинив ряд шахрайств об`єднаним єдиним злочинним наміром при наступних обставинах:

15.02.2012 року у вечірній час, ОСОБА_4 на східцевому майданчику поблизу квартири АДРЕСА_1 , зустрів неповнолітнього ОСОБА_6 , з яким раніше був знайомий та знав, що в останнього в користуванні є грошові кошти його батька ОСОБА_7 . Після чого ОСОБА_4 , шляхом обману, маючи мету незаконного збагачення за рахунок чужого майна, з корисливих мотивів, повторно, заволодів чужим майном, а саме з метою реалізації свого злочинного наміру, повідомив неправдиві відомості, що він купить неповнолітньому ОСОБА_5 мобільний телефон, заздалегідь не маючи наміру його купувати. Неповнолітній ОСОБА_8 добросовісно, помиляючись у намірах ОСОБА_4 , передав останньому грошові кошти в сумі 500 грн., належні його батьку ОСОБА_9 , в якості оплати за мобільний телефон. ОСОБА_4 маючи намір на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_10 з місця вчинення злочину з вказаною сумою, а саме 500 грн., зник та розпорядився ними на власний розсуд, внаслідок чого заподіяв власнику майна батькові неповнолітнього ОСОБА_6 - ОСОБА_9 , матеріального збитку на суму 500 гривень.

Крім того, 20.02.2012 року у вечірній час ОСОБА_4 поблизу будинку № 8 по вул. А. Кримського в м. Біла Церква Київської області, зустрів неповнолітнього ОСОБА_6 , з яким раніше був знайомий та знав, що в останнього в користуванні є грошові кошти його батька ОСОБА_7 . Після чого ОСОБА_4 шляхом обману маючи мету незаконного збагачення за рахунок чужого майна, з корисливих мотивів, повторно, заволодів чужим майном, а саме з метою реалізації свого злочинного наміру, повідомив неправдиві відомості, що він купить неповнолітньому ОСОБА_5 мобільний телефон, заздалегідь не маючи наміру його купувати. Неповнолітній ОСОБА_8 добросовісно, помиляючись у намірах ОСОБА_4 , передав останньому грошові кошти в сумі 200 грн., належні його батьку ОСОБА_9 , в якості оплати за мобільний телефон. ОСОБА_4 маючи намір на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_10 з місця вчинення злочину з вказаною сумою, а саме 200 грн. зник та розпорядився ними на власний розсуд, внаслідок чого заподіяв власнику майна батькові неповнолітнього ОСОБА_6 - ОСОБА_9 , матеріального збитку на суму 200 гривень.

Крім того, 05.03.2012 року у вечірній час ОСОБА_4 на східцевому майданчику поблизу квартири АДРЕСА_2 , зустрів неповнолітнього ОСОБА_6 , з яким раніше був знайомий та знав, що в останнього в користуванні є грошові кошти його батька ОСОБА_7 . Після чого ОСОБА_4 шляхом обману, маючи мету незаконного збагачення за рахунок чужого майна, з корисливих мотивів, повторно, заволодів чужим майном, а саме з метою реалізації свого злочинного наміру, повідомив неправдиві відомості, що він купить неповнолітньому ОСОБА_5 мобільний телефон, заздалегідь не маючи наміру його купувати. Неповнолітній ОСОБА_8 добросовісно помиляючись у намірах ОСОБА_4 , передав останньому грошові кошти в сумі 2000 грн., належні його батьку ОСОБА_9 , в якості оплати за мобільний телефон. ОСОБА_4 маючи намір на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_10 з місця вчинення злочину з вказаною сумою, а саме 2000 грн. зник та розпорядився ними на власний розсуд, внаслідок чого заподіяв власнику майна батькові неповнолітнього ОСОБА_6 - ОСОБА_9 , матеріального збитку на загальну суму 2700 гривень.

Крім того, 16.03.2014 року близько 23:00 год. ОСОБА_4 приїхавши на автомобілі таксі до будинку АДРЕСА_3 , зайшов до квартири АДРЕСА_4 вищевказаного будинку, двері якої відчинив ОСОБА_11 . Далі реалізуючи свій злочинний намір ОСОБА_4 , попросив ОСОБА_6 вийти на вулицю. Після чого перебуваючи біля даного будинку ОСОБА_4 в присутності ОСОБА_12 повідомив ОСОБА_5 неправдиві чутки, що їм для роботи потрібні кошти в сумі 500 гривень, на що останній відмовив так, як на той час ОСОБА_4 був винен йому кошти в сумі 2700 гривень за купівлю мобільного телефону, який він не надав. Після чого ОСОБА_12 разом з ОСОБА_4 , почали просити в ОСОБА_6 ноутбук, мотивуючи це тим, що він потрібен їм для роботи та обіцяли повернути його вночі. Після чого ОСОБА_8 погодився та зайшовши до квартири, в якій проживає, де взяв ноутбук марки «Acer core ІЗ 231 ОМ», належний його батькові ОСОБА_13 . Сівши в автомобіль ОСОБА_4 та ОСОБА_12 відразу поїхали до ломбарду «Скарбниця» по вул. Я Мудрого в м. Біла Церква, де на документи таксиста здали вказаний ноутбук за 1450 гривень, чим спричинили батькові неповнолітнього ОСОБА_6 - ОСОБА_14 , матеріального збитку на загальну суму 2399 гривень.

Обставинами, що дають підстави підозрювати ОСОБА_4 у вчиненні вказаних злочинів є покази потерпілих, свідків, речовими доказами, зібраними під час досудового розслідування.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, за який передбачена кримінальна відповідальність у вигляді позбавлення волі.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених у п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, про існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України свідчить те, що місце перебування ОСОБА_4 невідоме, адже останній з метою уникнення відповідальності після скоєння інкримінованого йому злочину зник, міцних та сталих соціальних зв`язків не має.

В обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 покладається необхідність запобігання подальшим спробам переховуватися від органів досудового розслідування, а також вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 188 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Згідно з ч.2 цієї ж статті це клопотання може бути подане одночасно з поданням клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або зміни іншого запобіжного заходу на тримання під вартою.

Так, 27 липня 2018 року до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області подано клопотання про обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Зважаючи на те, що підозрюваний ОСОБА_4 відразу після вчинення інкримінованого йому злочину зник зі свого місця проживання та до теперішнього часу його місцезнаходження не встановлено, близьким родичам не відомо де перебуває ОСОБА_4 , а також те, що останнього оголошено в державний розшук Білоцерківським відділом поліції ГУ НП в Київській області, існує необхідність у його затриманні з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Враховуючи вищевикладене, в органу досудового розслідування є всі підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності переховується від органів досудового розслідування, що свідчить про неможливість запобігання вищезазначених ризиків застосуванням більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання вартою.

Розглянувши клопотання слідчого, дослідивши матеріали, що мають значення для вирішення питання про надання дозволу на затримання з метою приводу, заяви слідчого та прокурора, які клопотання підтримали та просили розгляд даного клопотання проводити у їх відсутність, приходжу до висновку, що клопотання підлягає задоволенню.

Як вбачається з матеріалів справи, підозрюваний ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 190 КК України та переховується від органів слідства та суду.

У відповідності до положень ч. 2 ст. 188 КПК України клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може бути подане: 1) одночасно з поданням клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або зміни іншого запобіжного заходу на тримання під вартою; 2) після подання клопотання про застосування запобіжного заходу і до прибуття підозрюваного, обвинуваченого до суду на підставі судового виклику; 3) після неприбуття підозрюваного, обвинуваченого за судовим викликом для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і відсутності у слідчого судді, суду на початок судового засідання відомостей про поважні причини, що перешкоджають його своєчасному прибуттю.

Судом встановлено, що до суду також надійшло клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що клопотання слідчого про дозвіл на затримання з метою приводу ОСОБА_4 для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 176-178, 188-190 КПК України, суддя,-

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СВ Білоцерківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області майора поліції ОСОБА_3 про надання дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України по кримінальному провадженню № 0000519 задовольнити.

Надати дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква Київської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше судимого: 19.03.2012 року Білоцерківським міськрайонним судом за ст.. 190 ч. 2 КК України до 2-х років позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75,76 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим терміном 2 роки, останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_5 , з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ст. 191 КПК України затримана на підставі ухвали слідчого судді, суду особа не пізніше 36 (тридцяти шести) годин з моменту затримання повинна бути звільнена або доставлена до слідчого судді, суду, який постановив ухвалу про дозвіл на затримання з метою приводу.

Службова особа, яка на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання затримала особу, зобов`язана негайно вручити їй копію зазначеної ухвали.

Уповноважена службова особа (особа, якій законом надане право здійснювати затримання), яка затримала особу на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання або у якої під вартою тримається особа, щодо якої діє ухвала про дозвіл на затримання, негайно повідомляє про це слідчого, прокурора, зазначеного в ухвалі.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддяОСОБА_1