Єдиний унікальний номер 227/1325/18
Номер провадження 11-кп/775/720/2018

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

9 липня 2018 року місто Бахмут

Апеляційний суд Донецької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

адвоката ОСОБА_6 ,

обвинуваченої ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Апеляційного суду Донецької області кримінальне провадження №0000183 за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_6 на вирок Добропільського міськрайонного суду від 26 квітня 2018 року, яким:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку с. Новопетрівка Покровського району Дніпропетровської області, громадянки України, є депутатом Новодонецької селищної ради VII скликання, заміжня, троє повнолітніх дітей, працює на посаді завідувача амбулаторії №5 Комунального закладу «Добропільський центр первинної медико-санітарної допомоги» та лікарем-терапевтом, раніше не судимої, проживає і зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватою у вчиненні злочину передбаченого ст.358 ч.2 КК України, та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1700 (одну тисячу сімсот) гривень 00 коп.

В С Т А Н О В И В:

Згідно вироку завідувач амбулаторії №5 Комунального закладу «Добропільський центр первинної медико-санітарної допомоги» ОСОБА_7 склала завідомо підроблений офіційний документ листок непрацездатності АГТ №706568 від 18.04.2017р. при наступних обставинах:

Відповідно до п.1.6, 1.7 Інструкції про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, затвердженої наказом МОЗ України №455 від 13.11.2001р., видача документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність, здійснюється лікуючим лікарем (фельдшером) при пред`явленні паспорта чи іншого документа, який засвідчує особу непрацездатного і не може бути платною послугою в закладах охорони здоров`я незалежно від форми власності. Видача та продовження документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність, здійснюється тільки після особистого огляду хворого лікуючим лікарем (фельдшером), про що робиться відповідний запис у медичній карті амбулаторного чи стаціонарного хворого з обґрунтуванням тимчасової непрацездатності.

ОСОБА_7 , перебуваючи у приміщенні амбулаторії №5 Комунального закладу «Добропільський центр первинної медико-санітарної допомоги» за адресою: смт Новодонецьке міста Добропілля Донецької області, вул. Московська, будинок 24, у період часу з 18.04.2017 року по 29.04.2017р., точний час досудовим розслідуванням не встановлено, діючи умисно, в порушення п.п.1.6, 1.7 вищевказаної Інструкції, на прохання ОСОБА_8 склала та наприкінці квітня на початку травня 2017 року, точний час досудовим розслідуванням не встановлено, видала завідомо підроблений офіційний документ листок непрацездатності АГТ №706568 від 18.04.2017 року шляхом внесення в нього інформації, яка не відповідає дійсності, в частині перебування ОСОБА_8 на амбулаторному лікуванні в амбулаторії №5 Комунального закладу «Добропільський центр первинної медико-санітарної допомоги» у період часу з 18.04.2017 по 22.04.2017р. включно, з продовженням лікування до 27.04.2017р. та 28.04.2017р. включно. При цьому ОСОБА_8 у період часу з 15.04.2017р. по 02.05.2017р. перебував на тимчасово окупованій території Автономної Республіки Крим та не відвідував вищевказану медичну установу.

Під час досудового розслідування 19 квітня 2018 року між прокурором та підозрюваною ОСОБА_7 укладено угоду про визнання винуватості, згідно якої підозрювана зобов`язалась:беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні; надати суду свідчення у якості свідка у кримінальному провадженні №0000144 за ст.ст.366 ч.1, ст.191 ч.2, ст.191 ч.3 КК України, які викривають ОСОБА_8 у використанні завідомо підробленого документу листка непрацездатності АГТ №706568 від 18.04.2017; сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_7 за ст.358 ч.2 КК України у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1700 грн.

Вироком зазначену угоду про визнання винуватості затверджено, ОСОБА_9 визнано винуватою та призначено покарання згідно умов угоди.

З вироком не погодився адвокат ОСОБА_6 , який є захисником ОСОБА_10 , у кримінальному провадженні №0000144. В апеляційній скарзі апелянт вказує, що вирок впливає на права та інтереси його підзахисного, а тому він має право на апеляційне оскарження.

Доводами апеляційної скарги є те, що факти встановлені вироком щодо ОСОБА_7 будуть використані досудовим слідством в кримінальному провадженні №0000144 за обвинуваченням ОСОБА_8 . Зміст оскаржуваного вироку недвозначно стверджує про співучасть ОСОБА_11 із засудженою ОСОБА_7 і у такий спосіб створює преюдицію щодо винуватості ОСОБА_11 у вчиненні зазначеного злочину. При цьому ні суд, ні слідство не надали оцінки показанням ОСОБА_7 , на підставі яких встановлено певні обставини. Вважає, що суд мав врахувати ці обставини та відмовити у затвердженні угоди.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_6 просив задовольнити його апеляційну скаргу.

Прокурор просив оскаржуваний вирок залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Зазначав, що апеляційна скарга подана особою, яка не має права її подавати, тому слід відмовити у апеляційному розгляді.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників судового розгляду, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягають з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 цього ж Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції перевіряє законність та обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Приймаючи до розгляду апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , на вирок суду відносно ОСОБА_7 , апеляційний суд виходив з правової позиції Верховного Суду України щодо права особи, прав, свобод та інтересів якої стосується вирок, на апеляційне оскарження вироку суду на підставі угоди між прокурором та обвинуваченою особою (Постанова ВСУ від 03.03.2016 року у справі № 5-347кс15).

Відповідно до зазначеної правової позиції, особа, яка не була учасником судового розгляду у кримінальному провадженні щодо іншої особи, має право звернутися з оскарженням вироку суду, ухваленого на підставі угоди між прокурором та обвинуваченим у цьому провадженні, якщо вирок стосується прав, свобод та інтересів особи, яка звертається з оскарженням.

Конституція України, яка має найвищу юридичну силу, гарантує реалізацію права на оскарження у більш широкому розумінні, ніж у главі 31 КПК, кореспондується із положеннями статті 24 КПК й розширює коло учасників судового процесу, яким забезпечується конституційне право на оскарження судових рішень.

Так, ОСОБА_6 в апеляційній скарзі посилається на те, що вирок стосовно ОСОБА_7 , постановлений за результатами угоди про визнання нею винуватості, стосується прав, свобод та інтересів ОСОБА_11 , щодо якого проводиться досудове розслідування. На цій підставі, реалізуючи конституційне право та керуючись загальними засадами кримінального судочинства, вправі звернутися до суду вищої інстанції з оскарженням цього судового рішення.

Доводи адвоката ОСОБА_6 , що оскаржуваний вирок, яким затверджено угоду, явно порушує права ОСОБА_11 , і суд з цих підстав мав відмовити у затвердженні угоди не заслуговують на увагу апеляційного суду.

Так, судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_7 самотужки вчинила злочин передбачений ст.358 ч.2 КК України і про співучасть з ОСОБА_11 у вироку указівки немає. Крім того, в оскаржуваному вироку є лише указівка на визнання ОСОБА_9 своєї винуватості у вчиненні злочину, передбаченого ст.358 ч.2 КК України, без зазначення її показань, які на думку апелянта мали бути перевірені.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновків, що оскаржуваний вирок не впливає на права, свободи та інтереси ОСОБА_8 .

Окрім наведених обставин, такий висновок узгоджується з позицією висловленою в п. 9 Постанови ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику здійснення кримінального провадження на підставі угод» від 11.12.2015 р. №13, в якому роз`яснено, що вирок ухвалений на підставі угоди не має преюдиційного значення для кримінального провадження відносно інших осіб, а визнання винуватості першою особою не є доказом вини останніх.

З огляду на викладені обставини та наведені норми кримінального процесуального законодавства, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного вироку.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, суд апеляційної інстанції, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Вирок Добропільського міськрайонного суду від 26 квітня 2018 року, ухвалений щодо ОСОБА_7 на підставі угоди про визнання винуватості від 19 квітня 2018 року між прокурором та обвинуваченою - залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді