Справа № 191/2305/18
Провадження № 1-кс/191/446/18
У Х В А Л А
іменем України

18 червня 2018 року м. Синельникове

Суддя Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , розглянувши скаргу ОСОБА_2 на фактичне затримання працівниками Синельниківського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області,-
В С Т А Н О В И В :
Заявник звернувся до суду з вищевказаною заявою, мотивуючи тим, що його 27 лютого 2017 року фактично незаконно затримали працівники Синельниківського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області.
Згідно п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.
Згідно ч. 1 ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.
Згідно рішення ЄСПЛ від 09.11.2006 року у справі «Білуха проти України» важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід. Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним та безстороннім судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків. Виходячи з основних засад і практики Європейського суду з прав людини, неупередженість (безсторонність) суду відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції, повинна визначатися за критеріями суб`єктивними, при яких беруться до уваги особисті переконання та поведінка судді та об`єктивними, які визначаються, серед інших аспектів, чи забезпечував суд відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Конвенція про захист прав людини та основоположних свобод та практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства і джерелом права, що підлягають застосуванню відповідно до ст. 9 Конституції України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».
Враховуючи те, що зазначені заявником обставини, безпосередньо стосуються судді Синельниківського міськрайонного суду ОСОБА_3 , який на даний час також займає посаду голови суду та є потерпілою стороною в кримінальному провадженні № 0000262 по обвинуваченню ОСОБА_2 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 376, ч. 1 ст. 383 КК України, в рамках якого 27 лютого 2017 року проводилися слідчі дії, яке перебуває в провадженні Новомосковського міськрайонного суду, а також з метою запобігання сумнівам в об`єктивності та неупередженості судді ОСОБА_1 з боку учасників даної справи, суддя вважає необхідним заявити самовідвід та передати заяву ОСОБА_2 до канцелярії суду для визначення судді в порядку ч. 3 ст. 35 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 75, 80, 82 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Заявлений самовідвід судді ОСОБА_1 задовольнити.
Заяву ОСОБА_2 на фактичне затримання працівниками Синельниківського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області передати до канцелярії суду для визначення судді в порядку ч. 3 ст. 35 КПК України.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: ОСОБА_1