Справа № 529/549/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2018 року Диканський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,-

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, непрацюючого, одруженого, з середньою освітою, невійськовозобов`язаного, раніше судимого 15. 12. 2017 року Диканським районним судом Полтавської області за ст. 185 ч. 1 КК України до 150 годин громадських робіт, обвинуваченого за ст. 185 ч. 2 КК України, та угоду про примирення між ним та потерпілою ОСОБА_5 , -

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що будучи раніше судимим за злочин проти власності, на шлях виправлення не став, а знову вчинив аналогічний злочин.

Так, обвинувачений ОСОБА_4 09. 06. 2018 року, близько 15 год. 00 хв., перебуваючи на території господарства потерпілої ОСОБА_5 , що розташоване по АДРЕСА_1 , керуючись корисливими мотивами, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, з метою наживи, повторно, таємно викрав металеву ванну, вартістю 316 грн. 67 коп., яка належить потерпілій. Таким чином, потерпілій ОСОБА_5 було завдано матеріальну шкоду у сумі 316 грн. 67 коп. Викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

В ході досудового розслідування потерпіла ОСОБА_5 23 червня 2018 року уклала письмову угоду з обвинуваченим про примирення, яке містить повне формулювання обвинувачення, його правову кваліфікацію за ст. 185 ч. 2 КК України, де вказано, що обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у вчиненні ним вказаного вище кримінального правопорушення, щиро кається у вчиненому. В даній угоді про примирення також вказано узгоджене потерпілою та обвинуваченим покарання у виді двох років обмеження волі, із застосуванням ст. 75 КК України із звільненням обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком, а також згода сторін на його призначення та наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ст. 473 КПК України.

Розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні угоду про примирення, вислухавши міркування з приводу її затвердження прокурора, потерпілу, обвинуваченого, перевіривши угоду на відповідність вимогам діючого кримінального процесуального законодавства та роз`яснивши потерпілій і обвинуваченому наслідки її затвердження, суд приходить до твердого переконання, що угода про примирення може бути затверджена, а обвинуваченому може бути призначена узгоджена між потерпілою та обвинуваченим вид та міра покарання за наступних підстав.

Як вбачається з пояснень потерпілої ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_4 в суді, з змісту угоди про їх примирення, вона укладена ними на добровільних засадах, без застосування насильства, дана угода не суперечить вимогам КПК України та інтересам суспільства, не порушують права, свободи та інтереси сторін угоди або інших осіб, в угоді вказані вірні формулювання обвинувачення, правова кваліфікація кримінального правопорушення за ст. 185 ч. 2 КК України, що є злочином середньої тяжкості.

Відповідно до ч. 1 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом також встановлено, що потерпіла і обвинувачений узгодили, яке покарання за вчинене повинен нести обвинувачений ОСОБА_4 та в суді надали згоду на призначення саме такого покарання.

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 пояснила, що вона розуміє наслідки затвердження угоди, що передбачені ст. 473 КПК України.

Таким чином, суд приходить до переконання про наявність передбачених законом підстав для затвердження угоди про примирення.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Питання речових доказів вирішити згідно вимог ст. 100 КПК України.

Виходячи з того, що по справі були понесені витрати на проведення товарознавчої експертизи у розмірі 572 грн. 00 коп., то відповідно до положень ч. 2 ст. 124 КПК України ці витрати слід стягти з обвинуваченого ОСОБА_4 в дохід держави.

На підставі викладеного, керуючись ст. 374, 376, 468, 471-476 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про примирення від 23 червня 2018 року, укладену між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України, та за вчинення цього кримінального правопорушення призначити йому узгоджену сторонами міру покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.

Згідно ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом двох років іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_4 в період іспитового строку не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації .

Речовий доказ металева ванна, яка належить ОСОБА_5 та знаходиться на зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів Диканського ВП ГУНП в Полтавській області повернути вказаному власнику.

Стягти з обвинуваченого ОСОБА_4 в дохід держави 572 (п`ятсот сімдесят дві) грн. 00 коп. в рахунок відшкодування вартості проведеної експертизи.

У разі невиконання затвердженої судом угоди про примирення потерпілий має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку протягом встановленого законом строку давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України.

Згідно з ч. 6 ст. 376 КПК України копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченому, інші учасники судового провадження копію вироку суду мають право отримати після подачі відповідної заяви про це до суду.

Вирок суду набирає законної сили після 30 днів з дня його проголошення, якщо на нього не буде подана апеляційна скарга учасниками судового провадження.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Диканський районний суд обвинуваченим, його захисником, законним представником чи потерпілим, його представником, законним представником з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України, або прокурором виключно з підстав, передбачених ч. 3 ст. 469 КПК України.

Головуючий: