16.07.2018 №363/2388/16-к
В И Р О К
іменем України

16 липня 2018 року Вишгородський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Вишгород обвинувальний акт по кримінальному провадженню внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000028 від 11.07.2014 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_6 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Малі Низгірці, Ружинського району, Житомирської області, українця, громадянина України, який має вищу освіту, одружений, пенсіонер, не працює, раніше не судимий, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 ; зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 вчинив службове підроблення, а саме будучи службовою особою вніс до офіційних документів завідомо неправдиві відомості, за наступних обставин.

Так, ОСОБА_6 був призначений наказом №1 від 02.01.2003 року на посаду завідувача Вищедубечанської державної дільничної лікарні ветеринарної медицини та згідно наказу №19 від 03.02.2014р. ОСОБА_6 надано право видачі ветеринарних свідоцтв та ветеринарних довідок. Будучи службовою особою, виконуючи посадові інструкції від 05.01.2003 року, зловживаючи своїм службовим становищем, тобто використовуючи службове становище всупереч інтересам служби, в інтересах ОСОБА_7 , діючи умисно, ОСОБА_6 вніс неправдиві відомості у ветеринарні свідоцтва:

ДРД-00 № НОМЕР_1 щодо видачі його ФОП ОСОБА_8 на рибу охолоджену в асортименті загальною вагою 960 кг., в той час, в корінці ветеринарного свідоцтва з аналогічною серією та номером зазначив інші відомості, а саме факт видачі даного свідоцтва ОСОБА_9 на м`ясо птиці вагою 22кг.;

ДРД-00 №023620 щодо видачі його ФОП ОСОБА_8 на рибу охолоджену в асортименті загальною вагою 980 кг., в той час в корінці ветеринарного свідоцтва з аналогічною серією та номером зазначив інші відомості, а саме факт видачі даного свідоцтва ОСОБА_10 на м`ясо птиці вагою 15кг.;

ДРД-00 №036776 щодо видачі його ТОВ «Нептун» на рибу охолоджену в асортименті загальною вагою 540кг., в той час в корінці ветеринарного свідоцтва з аналогічною серією та номером зазначив інші відомості, а саме факт видачі даного свідоцтва ОСОБА_11 на м`ясо птиці вагою 15кг.;

ДРД-00 №036777 щодо видачі його ТОВ «Нептун» на рибу охолоджену в асортименті загальною вагою 620кг., в той час в корінці ветеринарного свідоцтва з аналогічною серією та номером зазначив інші відомості, а саме факт видачі даного свідоцтва ОСОБА_12 на м`ясо кроля вагою 10кг.;

33-10 №555056 щодо видачі його ФОП ОСОБА_8 на рибу охолоджену в асортименті загальною вагою 960 кг., в той час, в корінці ветеринарного свідоцтва з аналогічною серією та номером зазначив інші відомості, а саме факт видачі даного свідоцтва ТОВ «Нептун» на рибу охолоджену, без зазначення ваги;

33-10 №555057 щодо видачі його ФОП ОСОБА_8 на рибу охолоджену в асортименті загальною вагою 980 кг., в той час, в корінці ветеринарного свідоцтва з аналогічною серією та номером зазначив інші відомості, а саме факт видачі даного свідоцтва ФОП ОСОБА_13 на рибу морожену вагою 27 кг.

Обвинувачений ОСОБА_6 у судовому засіданні свою вину у скоєному кримінальному правопорушенні не визнав та пояснив, що з 2003 року до 2014 року він працював на посаді завідуючого Вищедубечанської державної дільничної лікарні ветеринарної медицини. У 2014 році, на підставі наказу, він мав право оформлювати та видавати ветеринарне свідоцтво. Зазначив, що ветеринарні свідоцтва у більшості разів видавались за місцем розташування товариства або ФОП, за місцем розташування яких він приїжджав та оглянувши рибу, а також відповідні документи, зокрема експертний висновок, виписував та надавав ветеринарне свідоцтво, корінець до якого в більшості разів оформлював в подальшому, та зазвичай за місцем своєї роботи. Причину розбіжності даних зазначених у ветеринарних свідоцтвах - ДРД-00 №023619, ДРД-00 №023620, ДРД-00 №036776, ДРД-00 №036777, 33-10 №555056, 33-10 №555057 з корінцями цих свідоцтв, пояснив виключно заклопотаністю, браком часу та великим навантаженням на роботі, тому вважає, що це не є складом злочину з приводу якого він звинувачується. Також наголосив, що будь-яких дій в інтересах ОСОБА_7 не здійснював, оскільки з даною особою підтримував виключно ділові стосунки, пов`язанні з родом діяльності останнього. Крім того вказав, що кожен хто працює може роботи помилки, від даних дій ніхто не потерпів, будь-яких наслідків не настало. У зв`язку із чим, вважав, що є всі підстави для його виправдування.

Незважаючи на невизнання вини обвинуваченим ОСОБА_6 , його провина у вчиненні даного злочину підтверджується поясненням свідків.

Свідок ОСОБА_14 у судовому засіданні пояснила, що до обов`язків обвинуваченого входило надання допомоги ФОП та власникам тварин, зокрема видача ветеринарних свідоцтв для перевезення та реалізації продукції тваринного походження. У відповідності, до діючого на той час, Порядку видачі ветеринарних свідоцтв, кожного року виносився наказ про надання права на оформлення ветеринарних свідоцтв відповідними особами, зокрема обвинуваченим ОСОБА_6 як завідуючому Вищедубечанської державної дільничної лікарні ветеринарної медицини. Даний Порядок чітко передбачав, що ветеринарне свідоцтво оформлюється одночасно з корінцем, останній заповнюється під копірку. Тому дані документи повинні містити одні і ті ж самі відомості. Ветеринарне свідоцтво надається замовнику, а корінець, разом із квитанціями про сплату послуг ветлікаря, надсилався до вищестоящої інстанції для збереження. Крім того, свідок пояснила, що ветеринарне свідоцтво є документом дозвільним, то б то на підставі даного документа, особа яка звернулась за його видачею, має право для транспортування та реалізації товарів тваринного походження, зокрема риби. Бланк ветеринарних свідоцтв регулярно, у визначений термін, отримувались представниками Вищедубечанської лікарні ветеринарної медицини, зокрема ОСОБА_6 , та мали відповідні серійні номери, та звітність за ними здійснювалась за номерами.

Свідок ОСОБА_15 у судовому засіданні пояснив, що він з 2008 року працює у Вищедубечанської державної дільничної лікарні ветеринарної медицини на посаді провідного лікаря епізоотолога, в його обов`язки, як і обвинуваченого ОСОБА_6 , входить надання ветеринарних свідоцтв та довідок. З приводу складених ветеринарних свідоцтв ДРД-00 №023619, ДРД-00 №023620, ДРД-00 №036776, ДРД-00 №036777, 33-10 №555056, 33-10 №555057 пояснив, що вони оформлювались обвинуваченим, з яких підстав у деяких з ветеринарних свідоцтвах та їх корінцях вказано, що вони оформлені ним не знає. Обвинуваченого ОСОБА_6 може охарактеризувати як особу яка має відмінні організаційні спосібності.

Свідок ОСОБА_16 у судовому засіданні пояснила, що обвинуваченого знає тривалий час, як ветлікаря, до якого неодноразово зверталась з робочих питань, а саме оформлення ветеринарних свідоцтв на рибу, оскільки має ліцензію на промисловий вилов риби. З цих же питань, до обвинуваченого, звертався її батько ФОП ОСОБА_13 . Після вилову риби, вони подавали заявку до ветлікаря на оформлення свідоцтва, який в більшості випадків приїжджав за їх місцем знаходження та оформлював ветеринарне свідоцтва, вона бачила лише саме свідоцтво без його корінця. Видача свідоцтв проводилась обвинуваченим лише після огляду риби та експертних висновків, також за кожне свідоцтва ними сплачувались адмінпослуги, квитанції про сплату яких надавались обвинуваченому. Даний ветеринарний висновок був потрібен для транспортування та реалізації риби, який в подальшому залишався у покупця. ОСОБА_17 їй відомий, оскільки він тривалий час купував у них рибу. З приводу корінця ветеринарного свідоцтва від 05.02.2014р. за номером 33-10№ 555057 повідомити нічого не може, оскільки не пам`ятає таких обставин.

Свідок ОСОБА_18 повідомив, що він є підприємцем та здійснює діяльність по промисловому вилову та торгівлі рибою. З обвинуваченим знайомий, оскільки останній працював ветлікарем та оформлював ветеринарні свідоцтва для транспортування та реалізації риби. З ОСОБА_7 не знайомий та такої особи не пам`ятає. Для здійснення своєї підприємницької діяльності він орендував рибоприймальні пункти та склади з холодильним устаткуванням у ФОП ОСОБА_8 та ФОП ОСОБА_13 в с.Лебедівка та урочищі «Ровжі». Після вилову риби він робив заявку про виклик ветлікаря, який приїжджав за місцем його розташування, та після огляду риби, перевірки експертних висновків та сплати адмінпослуг видавав ветеринарне свідоцтво. Про порядок його складання, свідок нічого пояснити не може, оскільки дане свідоцтво складалось обвинуваченим, в більшості випадків без участі свідка та які відомості останній в нього вносив він не перевіряв.

Свідок ОСОБА_19 у судовому засіданні пояснив, що він є заступник директора ТОВ «Нептун», яке здійснює господарську діяльність пов`язану з розведенням, виловом та гуртовою реалізацією водних живих ресурсів. Для реалізації їх продукції необхідні ветеринарні свідоцтва, які їм видавав ветлікарем, а саме обвинувачений ОСОБА_6 , та інколи ОСОБА_15 . Ветеринарне свідоцтво видавалось після огляду риби, експертного висновку, при наявності квитанції про сплату адмінпослуг. В більшості випадків лікарі приїжджали за місцем розташування ТОВ та саме там видавали ветеринарні свідоцтва. Щодо розбіжностей відомостей вказаних у ветеринарному свідоцтві за номером ДРД НОМЕР_2 від 14.04.2014р. з його корінцем за тим же серійним номером від 17.04.2014р. та квитанцією про сплату адмін. послуг від 18.04.2014р. від імені ОСОБА_11 ; ветеринарному свідоцтві ДРД НОМЕР_3 від 24.04.2014р. та його корінцем від 17.04.2014р., а також квитанції по сплаті адмінпослуг сплачених ОСОБА_12 ; ветеринарному свідоцтві 33-10 №555056 від 03.02.2014р. та його корінці від 05.02.2014р. пояснити не може, оскільки ветлікарем їм надавалось лише ветеринарне свідоцтво, про складання корінця до даного свідоцтва він нічого пояснити не може. Стверджувати, що 14.04.2014р., 24.04.2014р, 05.02.2014р, вони з метою транспортування та реалізації своєї продукції викликали ветлікаря не може у зв`язку зі спливом часу та великими обсягами роботи.

Свідок ОСОБА_20 у судовому засіданні пояснив, що він є фізичною-особою підприємцем та здійснює діяльність пов`язану з промисловим виловом риби з 2002 року. Після вилови риби, робилось замовлення до ветеринарної клініки, та ветлікар приїжджав за місцем розташування його складів, та після огляду риби, експертного висновку та надання квитанції про сплату адмінпослуг, ветеринарним лікарем, а саме обвинуваченим ОСОБА_6 виписувалось та видавалось ветеринарне свідоцтво. Про виготовлення корінця до даного свідоцтва, а також порядку його складання свідок нічого пояснити не може, оскільки його цікавило виключно ветеринарне свідоцтво, яке надавало йому права на транспортування та реалізацію виловленої риби. З приводу ветеринарних свідоцтв ДРД НОМЕР_4 та корінця до нього; ДРД-00 № НОМЕР_5 та корінця до нього; НОМЕР_6 та корінця до нього; НОМЕР_7 та корінця до нього, а саме щодо розбіжностей відомостей викладених в них, пояснити нічого не може, як і пригадати обставин їх виготовлення.

Свідок ОСОБА_7 у судовому засіданні пояснив, що він є фізичною-особою підприємцем вже тривалий час, його діяльність пов`язана з реалізацією риби, яку він реалізує в м.Києві. З обвинуваченим знайомий більш 5 років, оскільки останній був ветеринарним лікарем, та він звертався до нього з приводу виготовлення та надання ветеринарних свідоцтв для транспортування та реалізації риби. В більшості випадків рибу він придбавав у ФОП ОСОБА_8 .

Крім того вина обвинуваченого ОСОБА_6 підтверджується сукупністю зібраних та досліджених у судовому засіданні, достатніх та взаємопов`язаних між собою, доказів кримінального провадження.

Даними з ветеринарних свідоцтв, а саме:

ДРД-00 №023619 від 20.02.2014р. щодо видачі його ФОП ОСОБА_8 на рибу охолоджену в асортименті загальною вагою 960 кг., в той час, як в корінці ветеринарного свідоцтва з аналогічною серією та номером від 17.02.2014 р. зазначено інші відомості, а саме факт видачі даного свідоцтва ОСОБА_9 на м`ясо птиці вагою 22кг., з квитанцією про сплату адміністративних послуг від імені ОСОБА_21 20.02.2014р.;

ДРД-00 №023620 від 28.02.2014р. щодо видачі його ФОП ОСОБА_8 на рибу охолоджену в асортименті загальною вагою 980 кг., в той час як в корінці ветеринарного свідоцтва з аналогічною серією та номером від 18.02.2014р. зазначено інші відомості, а саме факт видачі даного свідоцтва ОСОБА_10 на м`ясо птиці вагою 15кг з квитанцією про сплату адмінпослуг ОСОБА_10 20.02.2014р.;

ДРД-00 №036776 від 14.04.2014 р. щодо видачі його ТОВ «Нептун» на рибу охолоджену в асортименті загальною вагою 540кг., в той час в корінці ветеринарного свідоцтва з аналогічною серією та номером від 17.04.2014р. зазначено інші відомості, а саме факт видачі даного свідоцтва ОСОБА_11 на м`ясо птиці вагою 15кг. з квитанцією про сплату адмінпослуг ОСОБА_11 18.04.2014р;

ДРД-00 №036777 від 24.04.2014р. щодо видачі його ТОВ «Нептун» на рибу охолоджену в асортименті загальною вагою 620кг., в той час в корінці ветеринарного свідоцтва з аналогічною серією та номером від 17.04.2014р. зазначено інші відомості, а саме факт видачі даного свідоцтва ОСОБА_12 на м`ясо кроля вагою 10кг. з квитанцією про сплату адміністративних послуг ОСОБА_12 18.04.2014р.;

33-10 №555056 від 03.02.2014р. щодо видачі його ФОП ОСОБА_8 на рибу охолоджену в асортименті загальною вагою 960 кг., в той час, в корінці ветеринарного свідоцтва з аналогічною серією та номером від 05.02.2014р. зазначено інші відомості, а саме факт видачі даного свідоцтва ТОВ «Нептун» на рибу охолоджену, без зазначення ваги;

33-10 №555057 від 11.02.2014р. щодо видачі його ФОП ОСОБА_8 на рибу охолоджену в асортименті загальною вагою 980 кг, в той час, в корінці ветеринарного свідоцтва з аналогічною серією та номером від 05.02.2014р. зазначено інші відомості, а саме факт видачі даного свідоцтва ФОП ОСОБА_13 на рибу морожену вагою 27 кг з квитанцією про сплату адмінпослуг ФОП ОСОБА_13 06.02.2014р.

Даними з акту від 23.07.2014р. складеного комісією Вишгородської районної державної лікарні ветеринарної медицини, згідно якого було встановлено факт підробки ветеринарних документів та порушень по вимогах ветеринарного законодавства. Також встановлено, що бланки ветеринарних документів в Вищедубечанської державної дільничної лікарні ветеринарної медицини перебувають у сейфі під замком, який зберігається у завідуючого лікарнею ОСОБА_6 , при перевірці було встановлено відсутність деяких бланків, з приводу відсутності яких ОСОБА_6 було зазначено, що вони перебувають у нього дома. До даного акту долучено пояснювальну записку ОСОБА_6 , в якій він вказує, що порушення виявлені комісією мають місце, оскільки для забезпечення життєдіяльності лікарні та проведення ветеринарно-профілактичних заходів він був змушений порушувати Правила видачі ветдокументів.

Згідно виписки з наказу №1 від 02.01.2003 року ОСОБА_6 прийнято на посаду завідуючого Вищедубечанської державної дільничної лікарні ветеринарної медицини та він був ознайомлений з посадовою інструкцією завідувача Вищедубечанської державної дільничної лікарні ветеринарної медицини затвердженої 05.01.2003р..

Відповідно до наказів начальника Вишгородської районної державної лікарні ветеринарної медицини від 23.01.2014 р. за №07 та від 03.01.2013 р. за №02 щодо посилення державного ветеринарно-санітарного контролю за станом обліку, видачі і зберігання ветеринарних документів, вбачається, що обвинувачений ОСОБА_6 був ознайомлений з даними наказами, про що свідчать його особисті підписи та не оспорюється обвинуваченим.

З розпорядження головного державного інспектора ветеринарної медицини Вишгородського району від 06.08.2013р. за №299 вбачається, що для усунення порушень роботи завідуючого Вищедубечанської державної дільничної лікарні ветеринарної медицини ОСОБА_6 , було призупинено право останнього на видачу ветеринарних свідоцтв.

Згідно наказу начальника Вишгородської районної державної лікарні ветеринарної медицини від 03.02.2014р. за №10 ОСОБА_6 надано право видачі ветеринарних свідоцтв та ветеринарних довідок.

Даними з висновку почеркознавчої експертизи від 27.08.2014р. за №729, згідно якої підписи від імені ОСОБА_6 у ветеринарних свідоцтвах та корінцях до них за номерами - № НОМЕР_1 , НОМЕР_5 , НОМЕР_8 , НОМЕР_9 , а також у ветеринарних свідоцтвах, від імені ОСОБА_15 , за номерами НОМЕР_10 та НОМЕР_11 виконані не ОСОБА_15 , а іншою особою. Підписи від імені ОСОБА_15 в корінцях ветеринарних свідоцтв за номерами НОМЕР_10 та НОМЕР_11 , виконанні ОСОБА_15 .

Даними з висновку почеркознавчої експертизи від 27.08.2014р. за №728, згідно якої підписи від імені ОСОБА_6 у ветеринарних свідоцтвах та корінцях до них за номерами - №023619, НОМЕР_5 , НОМЕР_8 , НОМЕР_9 виконанні ОСОБА_6 , у ветеринарних свідоцтвах та корінцях до них за номерами НОМЕР_10 та НОМЕР_11 , підпис від імені ОСОБА_15 , виконаний не ОСОБА_6 , а іншою особою.

Суд приходить до висновку, що під час судового розгляду доведені всі обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні згідно ст. 91 КПК України.

Всі досліджені доказі є належними, допустимими, достовірними, а сукупність зібраних доказів достатньою та взаємопов`язаною у зазначеному кримінальному провадженні.

Заперечення обвинуваченого та сторони захисту з приводу того, що досліджені в судовому засіданні ветеринарні свідоцтва та корінці до них є недопустимими доказами, у зв`язку із порушенням порядку їх вилучення та визнання речовими доказами, суд вважає дані заперечення необґрунтованими з наступних підстав.

Відповідно до вимог статей 8 та 20 Закону України «Про прокуратуру», зі змінами, який був чинним на момент отримання даних документів, до повноважень прокурора при здійсненні прокурорського нагляду за додержанням та застосуванням законів належало право, зокрема витребовувати від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, військових частин, державних підприємств, установ, організацій рішення, розпорядження, інструкції, накази та інші акти і документи, одержувати інформацію про стан законності і заходи щодо її забезпечення, мати доступ до відповідних інформаційних баз даних державних органів.

Як вбачається з матеріалів кримінально провадження Київським міжрайонним екологічним прокурором Дніпровської екологічної прокуратури було винесено постанову про проведення перевірки у порядку нагляду за додержанням і застосуванням законів від 03.07.2014р. в Вишгородській районній державній лікарні ветеринарної медицини з питань додержання посадовими особами вимог ветеринарно-санітарного законодавства, у зв`язку із чим були направленні відповідні запити, зокрема щодо надання даних ветеринарних свідоцтв та корінців до них. Старшим прокурором Київської міжрайонної екологічної прокуратури від 11.07.2014р. дані документи було визнано речовими доказами та приєднано до матеріалів кримінального провадження. Із наданого акту витребовування оригіналів документів від 09.07.2014р. вбачається, що дані ветеринарні свідоцтва та корінці до них були оглянуті та докладно описані в даному акті, та прокурором складено саме акт, а не протокол огляду, оскільки протокол огляду може бути складено у межах кримінального провадження, а як вбачається з матеріалів кримінального провадження його було порушено лише 11.07.2014р., то б то дії прокурора на час складання даних документів регулювались Законом України «Про прокуратуру». На підставі викладеного, суд приходить до висновку про належність та допустимість, у розумінні вимог статей 85 та 86 КПК України, як доказів ветеринарних свідоцтв та корінців до них за номерами ДРД-00 №023619, ДРД-00 №023620, ДРД-00 №036776, ДРД-00 №036777, 33-10 №555056, НОМЕР_7 .

Суд, проаналізувавши зібрані у кримінальному провадженні докази в їх сукупності, вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_6 , який будучи службовою особою, а саме завідувачем Вищедубечанської державної дільничної лікарні ветеринарної медицини, у період з лютого 2014 року по квітень 2014 року, включно, здійснив службове підроблення, а саме вніс до офіційного документу ветеринарного свідоцтва, завідомо неправдиві відомості, повністю знайшла своє підтвердження під час судового розгляду.

Дії обвинуваченого ОСОБА_6 правильно кваліфіковані за ч.1 ст.366 КК України як службове підроблення, тобто внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей.

Доводи захисника та обвинуваченого в той частині, що в обвинувальному акті зазначено, що неправдиві відомості ОСОБА_6 вніс до ветеринарного свідоцтва не відповідають дійсності, оскільки вважають, що під час судового засідання було встановлено, що відомості викладені в ветеринарних свідоцтвах є достовірними, а недостовірною є лише інформація викладена у корінцях до даних свідоцтв, а корінці до переліку дозвільних документів, в розумінні ст.1 Закону України «Про ветеринарну медицину», не відносяться, а тому не є офіційними документами. Крім того, відомості, які містяться у корінцях свідоцтв не спричинили і не здатні були спричинити будь-яких наслідків правового характеру, оскільки ветеринарне свідоцтво - разовий документ, і цей документ був виданий ОСОБА_6 підприємцям, і зауваження чи претензії до цього документу у підприємців були відсутні.

Суд вважає дані доводи необґрунтованими з наступних підстав.

Згідно ветеринарного свідоцтва ДРД НОМЕР_2 виданого ТОВ «Нептун» на рибу в асортименті, дата видачі вказана 14.04.2014р., у той час як корінець до даного свідоцтва містить дату 17.04.2014р. та те, що він виданий на ім`я ОСОБА_11 на м`ясо птиці, але квитанція щодо сплати адмінпослуг є лише від ОСОБА_11 , але і та датована лише 18.04.2014р., таким чином пояснення обвинуваченого в тій частині, що ним було помилково вказано у корінці інші відомості ніж у свідоцтві, спростовуються долученою квитанцією, зі змісту якої можливо зробити висновок, що саме ОСОБА_22 звертався до обвинуваченого для надання відповідного свідоцтва.

Згідно ветеринарного свідоцтва ДРД НОМЕР_3 виданого ТОВ «Нептун» на рибу , дата видачі зазначена як 24.04.2014р., в той час як у корінці до даного свідоцтва зазначено, що він виданий ОСОБА_12 на м`ясо кроля, з датою видачі 17.04.2014р., з квитанцією про сплату адмін. послуг ОСОБА_12 взагалі 18.04.2014р. Таким чином, пояснення обвинуваченого в тій частині, що корінці до ветеринарних свідоцтв, він у зв`язку із великим навантаженням по роботі заповнював після складання ветеринарних свідоцтв спростовуються даними доказами, з яких чітко вбачається, що заповнення корінця за номером ДРД НОМЕР_3 відбулось набагато раніше ніж заповнення ветеринарного свідоцтва. Також суд вважає, що саме інформація викладена у корінці відповідає дійсності, оскільки з квитанції по сплаті адміністративних послуг вбачається, що їх було сплачено особою вказаною у корінці, в той час як квитанція про сплату послуг ТОВ «Нептун» відсутня.

Ветеринарне свідоцтво ДРД НОМЕР_4 видане ФОП ОСОБА_8 на рибу датовано 20.02.2014р., у той час як корінець до нього виданий на ім`я ОСОБА_21 та датовано 17.02.2014р., а квитанція про сплату адмінпослуг від імені ОСОБА_21 взагалі датована 20.02.2014р.. Ветеринарне свідоцтво ДРД НОМЕР_12 видане ФОП ОСОБА_8 на рибу датоване 28.02.2014р., а корінець до нього виданий на ім`я ОСОБА_10 на м`ясо птиці - кури датовано 18.02.2014р., а квитанція про сплату адмінпослуг від ОСОБА_10 датовано 20.02.2014р..

Ветеринарне свідоцтво 33-10 №555056 видано ФОП ОСОБА_8 на рибу датовано 03.02.2014р., а його корінець видано ТОВ «Нептун» на рибу датовано 05.02.2014р., без доручення квитанції про сплату адмінпослуг. Ветеринарне свідоцтво 33-10 №555057 від 11.02.2014р. видано ФОП ОСОБА_8 на рибу, а його корінець видано на ФОП ОСОБА_13 на рибу від 05.02.2014р., з квитанцією про сплату адмінпослуг від ФОП ОСОБА_13 від 06.02.2014р.

Таким чином, суд приходить до висновку, що доводи обвинуваченого та його захисту стосовно того, що недостовірна інформація міститься саме у корінцях свідоцтв, а не у самому свідоцтві, а також пояснення обвинуваченого в тій частині, що різниця даних зазначених у ветеринарних свідоцтвах та корінцях до них викликана тим, що він не мав змоги одночасно оформити ветеринарне свідоцтво та корінець за браком часу спростовуються наступним.

У відповідності до Порядку видачі ветеринарних свідоцтв, який діяв на час їх видачі, а саме п.3.1. дозволяв заповнювати ветеринарний документ, його дублікат і корінець друкарськими пристроями або кульковою ручкою під копіювальний папір, підписуючи потім кожен заповнений бланк ветеринарного документу. Як зазначив у судовому засіданні обвинувачений, усі ветеринарні свідоцтва заповненні кульковою ручкою, а корінці виготовлені під копірку або олівцем. Однак, даний Порядок забороняв заповнення ветеринарних документів олівцем взагалі.

Практично з усіх ветеринарних свідоцтв та їх корінців вбачається, що дата заповнення корінця передувала даті заповнення ветеринарного свідоцтва, а квитанції про сплату адміністративних послуг взагалі містять дату сплати через день після дати зазначеної у корінцях. Сплата адмінпослуг була проведена саме особами визначеними у корінцях свідоцтв, а не у самих свідоцтвах. З чого можливо зробити висновок, що саме дані визначені у корінцях є фактичними. У той час як інформація викладена у ветеринарних свідоцтвах є неправдивою.

Згідно п.3.1 Порядку посадова особа при видачі ветеринарного документа засвідчує тільки те, у чому особисто переконана, або те, що підтверджується іншими ветеринарними документами встановленої форми, виданими ветеринарними фахівцями, що мають право на оформлення цих документів. Дублікат та корінець ветеринарного документу повинні містити оригінал підписів, відбитки печатки. Згідно пояснень обвинуваченого, він не пам`ятає усіх обставин заповнення даних документів, але не спростовує, що вони заповненні ним, але у відповідності до вказаного Порядку він, як посадова особа повинен був безпосередньо оглянути стан товару, у той же час, як стверджує сам обвинувачений інформація внесена до корінця є помилковою. Дані його пояснення протирічуть безпосередньо інформації викладеній у корінцях, оскільки як пояснив обвинувачений підписи, які містяться на них є підписами ветлікаря та особи, яка вказана у корінці ветеринарного свідоцтва, а саме ОСОБА_21 , ОСОБА_23 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , та представників ФОП ОСОБА_13 , ТОВ «Нептун».

Усі бланки ветеринарних свідоцтв містять відповідну серію та номер, звертає увагу той факт, що ветеринарні свідоцтва, які досліджувались судом та корінці до даних свідоцтв, що є невід`ємною частинної ветеринарного свідоцтва, містять порядкові номери, які є порядковими один за одним. Так 20.02.2014р. обвинуваченим було заповнено ветеринарне свідоцтво за номером ДРД НОМЕР_4 , а свідоцтво ДРД-00 №023620 було заповнено 28.02.2014р., то б то через вісім днів, оскільки порядкові номери даних свідоцтв є почерговими, можливо зробити висновок, що на протязі восьми днів обвинуваченим жодних ветеринарних свідоцтв не складалось, що на думку суду спростовує пояснення обвинуваченого в тій частині, що у зв`язку із великими обсягами роботи він не мав змоги одночасно скласти ветеринарне свідоцтво та корінець до нього. В той же час корінці до даних свідоцтв, мають дати заповнення 17.02.2014р. та 18.02.2014р., відповідно, що свідчить про те, що обвинуваченим спочатку складались корінці ветеринарних свідоцтв, які надавались фізичним особами для можливості реалізації м`яса птиці з придвірного забою, а інформація про промислово виловлену рибу суб`єктами господарювання є завідомо неправдивою.

У ветеринарних свідоцтвах за номерами ДРД-00 №023619, ДРД-00 №023620, ДРД-00 №036776, ДРД-00 №036777, 33-10 №555056, 33-10 №555057, зазначено один і той же пункт призначення, а саме м.Київ, ПП « ОСОБА_7 ». У той же час, в судовому засіданні свідки ОСОБА_18 , ОСОБА_19 пояснили, що ОСОБА_7 майже їм не знайомий. Жоден зі свідків, займаючись тривалий час промисловим виловом та реалізацією риби, не зазначив суду про відносини з ПП ОСОБА_7 , але як вбачається з усіх ветеринарних свідоцтв саме ця особа придбавала рибу у великій кількості від 540 кг до 980 кг. Свідок ОСОБА_7 , також у судовому засіданні не надав даних про договірні або інші відносини з ФОП ОСОБА_13 та ТОВ «Нептун», як і не зміг пригадати обставин придбання риби у зазначених підприємців, а лише зазначив що іноді придбавав рибу у ФОП ОСОБА_8 .

Заперечення обвинуваченого та захисника з того приводу, що визначене у обвинувальному акті місце вчинення кримінального правопорушення, а саме робоче місце обвинуваченого у Вищедубечанській державній дільничній лікарні ветеринарної медицини за адресою: с.Вища Дубечня, вул.Ватутіна, 1 Вишгородського району Київської області не знайшла свого підтвердження під час судового засідання, спростовується навіть поясненнями самого обвинуваченого, оскільки останній суду повідомляв, що іноді він складав ветеринарні документи за місцем своєї роботи, як і коринці свідоцтв. Які він встиг вчасно оформити. Оскільки суд вважає, що саме інформація викладена у корінцях є достовірною, та враховуючи що вона видавалась фізичним особам, які бажали реалізувати продукцію тваринного походження з подвір`я, то видача заповнення таких корінців мала місце саме за місцем роботи обвинуваченого, у той час як інформацію викладену у ветеринарних свідоцтвах суд вважає недостовірною, та яку обвинувачений міг внести саме за місцем своєї роботи.

Заперечень з приводу того, що ветеринарне свідоцтво є офіційним документом, обвинуваченим та захисником не надавалось та суд вважає, що ветеринарному свідоцтву притаманні усі ознаки офіційного документу у розумінні діючого законодавства.

Крім того, склад злочину передбаченого ст.366 КК України, є формальним, і злочин вважається закінченим з моменту вчинення однієї із зазначених дій, а саме внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, незалежно від того, чи спричинили ці дії які-небудь наслідки і чи був використаний підроблений документ, дана позиція висвітлена в правових висновках Верховного Суду України від 19.10.2009 року. Таким чином заперечення обвинуваченого, що в його діяннях не має складу злочину, оскільки його діями не спричинено та не завдано будь-яких правових наслідків правового характеру, є необґрунтованими та не відповідають вимогам діючого законодавства.

У відповідності до ст. 65 ч. 1 п. 3 КК України суд призначає покарання враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, яке згідно ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Дані щодо особи обвинуваченого ОСОБА_6 : раніше не судимий, на теперішній час є пенсіонером, на обліку у лікаря-психіатра та нарколога не перебуває, одружений, за місцем реєстрації та проживання характеризується позитивно.

Обставини, які обтяжують та пом`якшують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

З урахуванням обставин справи, суд дійшов також висновку, що будь-якої реальної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам інших осіб не завдано, і наміру на її заподіяння обвинуваченим, судом у межах висунутого обвинувачення не встановлено.

А відтак, виходячи із загальних засад призначення покарання, з урахуванням даних про особу обвинуваченого, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у вигляді штрафу в мінімальному розмірі, встановленому в Особливій частині Кримінального кодексу України.

Разом з тим, відповідно до ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ст. 44 КК України особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, що здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло 3 (три) роки у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі.

При цьому відповідно до змісту п. 8 Постанови № 12 Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК є обов`язком суду.

Згідно із п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до вимог ст. 12 КК України злочин, передбачений ч.1 ст. 366 КК України відноситься до злочинів невеликої тяжкості.

Суд також встановив, що злочин, передбачений ст. 366 ч. 1 КК України, було вчинено у період з лютого 2014 року по квітень 2014 року, тобто з часу скоєння якого на момент проголошення вироку минуло три роки.

Підстав, передбачених ч. 2, 3 ст. 49 КК України, щодо зупинення та переривання перебігу давності судом не встановлено.

З урахуванням наведеного обвинувачений ОСОБА_6 підлягає звільненню від призначеного судом покарання за ч.1 ст.366 КК України, в зв`язку із закінченням строків давності притягнення його до кримінальної відповідальності.

Процесуальні витрати, у відповідності до ст. 124 КПК України, за проведення почеркознавчих експертиз №729 та №728 від 27.08.2014р. у загальній сумі 786 гривень 24 копійки слід стягнути з ОСОБА_6 на користь держави.

Речові докази у відповідності до ст.100 КПК України: ветеринарні свідоцтва та корінці до них за номерами ДРД-00 №023619, ДРД-00 №023620, ДРД-00 №036776, ДРД-00 №036777, 33-10 №555056, НОМЕР_7 , квитанції про сплату адміністративних послуг, які перебувають у матеріалах кримінального провадження - необхідно залишити в матеріалах кримінального провадження.

Цивільний позов не заявлений.

Керуючись ст.ст. 91, 100, 124, 368-370, 373-374,392 КПК України, суд,

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.366 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі тридцять неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 510 гривень. з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади, на державних підприємствах, установах, організаціях, пов`язанні з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій строком на 1 (один) рік.

Звільнити ОСОБА_6 від призначеного судом основного та додаткового покарання, за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 366 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження № 0000028 від 11.07.2014 року за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченому ст. 366 ч. 1 КК України - закрити.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати за проведення почеркознавчих експертиз у сумі 786 гривень 24 копійки.

Речові докази у відповідності до ст.100 КПК України: ветеринарні свідоцтва та корінці до них за номерами ДРД-00 №023619, ДРД-00 №023620, ДРД-00 №036776, ДРД-00 №036777, 33-10 №555056, 33-10 №555057, квитанції про сплату адміністративних послуг, які перебувають у матеріалах кримінального провадження - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Київської області через Вишгородський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий: ОСОБА_1