Справа №295/3826/18
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.06.2018 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира у складі:

головуючого - судді….. ОСОБА_1 ,

секретаря....................... ОСОБА_2 ,

з участю прокурора….. ОСОБА_3 ,

захисника.......................... ОСОБА_4 ,

обвинуваченого………… ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Житомирі кримінальне провадження №0000063 про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Житомира, громадянина України, з середньою- спеціальною освітою, неодруженого, старшого навідника мінометної батареї 1 десантно-штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 , солдата, проживаючого по АДРЕСА_1 , судимого:

- 25 квітня 2018 року вироком Богунського районного суду м.Житомира за ст.ст. 407 ч. 4, 69 ч. 1 КК України на 3 місяці арешту,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, -

встановив:

ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_1 , обіймаючи посаду старшого навідника мінометної батареї першого десантно-штурмового батальйону, в порушення ст.ст. 17, 65, 68 Конституції України, ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 2, 3, 4, Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом, з метою тимчасово ухилитися від військової служби, без дозволу відповідних командирів та поважних причин, 18 грудня 2017 року самовільно залишив розташування військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується у АДРЕСА_2 , та проводив час на власний розсуд до 07 березня 2018року, не пов`язуючи його із виконанням обов`язків у військовій службі.

Діями, які виразилися в самовільному залишенні військової частини військовослужбовцем (крім строкової служби), тривалістю понад один місяць, вчиненими в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, вчинив злочин, передбачений ч. 4 ст. 407 КК України.

На підставі ч. 2 ст. 474 Кримінального процесуального кодексу України, до суду надійшла скріплена підписами угода про визнання винуватості від 04 червня 2018 року, укладена у м.Житомирі між прокурором військової прокуратури Житомирського гарнізону ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 Кримінального процесуального кодексу України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні та обвинуваченим ОСОБА_5 , за участі захисника ОСОБА_4 .

Виходячи із змісту даної угоди, ОСОБА_5 повністю і беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого злочину, погодився на призначення узгодженого покарання, отримав роз`яснення наслідків укладення та затвердження угоди, що передбачені ст. 473 Кримінального процесуального кодексу України та наслідки невиконання угоди.

Згідно угоди, з урахуванням наявності обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 , а саме щирого каяття, активного сприяння розкриттю злочину, вчинення злочину особою, яка є учасником бойових дій, наявності обставини, яка обтяжує покарання, а саме вчинення злочину особою повторно, сторони погодилися на призначення ОСОБА_5 покарання за ч. 4 ст. 407 КК України, з застосуванням ст. 69 КК України, у виді арешту на строк три місяці. На підставі ст. 70 ч. 4 КК України визначили обвинуваченому остаточне покарання у виді шести місяців арешту.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 показав, що цілком розуміє свої права та наслідки укладення угоди, що передбачені ч. 4 ст. 474 Кримінального процесуального кодексу України, наслідки невиконання угоди, які роз`яснені судом в ході судового засідання. Крім цього, обвинувачений беззастережно визнав свою вину та надав суду згоду на призначення узгодженого покарання, зазначив, що угоду про визнання винуватості було укладено добровільно, без застосування насильства, примусу, погроз або внаслідок обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Прокурор та захисник просили затвердити угоду, оскільки при її укладенні дотримано вимог закону.

Перевіривши угоду, судом встановлено, що вона відповідає вимогам ст. 472 КПК України, при її укладенні дотримано вимог ч. 6 ст. 474 КПК України, обвинувачений може виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання, а отже може бути затверджена судом з одночасним ухваленням вироку.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Процесуальні витрати та речові докази у справі відсутні.

Підстав для обрання обвинуваченому запобіжного заходу суд не вбачає.

Керуючись ст.ст. 374, 475 КПК України, суд, -

ухвалив:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 04 червня 2018 року, укладену у м.Житомирі між прокурором військової прокуратури Житомирського гарнізону ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України і призначити покарання з застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України у виді арешту на строк 3 (три) місяці із відбуванням призначеного покарання на гауптвахті.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом повного складання покарань, призначених за цим та попереднім вироком Богунського районного суду м.Житомира від 25 квітня 2018 року, засудженому призначити остаточне покарання у виді арешту на строк 6 (шість) місяців із відбуванням призначеного покарання на гауптвахті.

Строк відбуття покарання рахувати з моменту затримання.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд м. Житомира протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1