Справа № 203/2383/18
Провадження № 1-кп/0203/464/2018
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05.09.2018 Кіровський районний суд м. Дніпропетровська

у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі матеріали кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001249 від 25 травня 2018 р. стосовно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Дніпропетровська, неодруженого, має на утриманні малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , освіта неповна середня, офіційно не працевлаштований, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого за ч. 3 ст. 185 КК України,

встановив:

25.05.2018 приблизно о 02 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 , маючи при собі портфель з інструментами, а саме ножиці по дереву та металевий трос, маючи злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням в інше сховище, підійшов до міського колектору діючої лінії зв`язку, який розташований біля буд. № 48 по просп. Олександра Поля в м. Дніпро, в якому розташована кабельнопровідникова продукція.

Достовірно знаючи, що в міському колекторі, знаходиться кабельнопровідникова продукція, переслідуючи при цьому ціль незаконного збагачення, приблизно о 02 год. 00 хв. 25.05.2018 року, ОСОБА_4 відкрив кришку каналізаційного люка, розташованого біля будинку № 48 по просп. Олександра Поля у м. Дніпро, біля якого розташований міський колектор діючої лінії зв`язку, які останній визначив об`єктом свого злочинного посягання.

Після чого, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням в інше сховище, шляхом відсунення кришки, проник до міського колектору, та з метою доведення свого злочинного умислу до кінця, ОСОБА_4 перебуваючи у міському колекторі, за допомогою заздалегідь підготовленого предмету для відрізу кабелю, а саме ножицями по дереву, зробив відріз фрагменту кабелю телефонного зв`язку типу ТПП 100*2*0,4, що належить ПАТ «Укртелеком», загальною довжиною 150 метрів, чим спричинив останнім матеріальну шкоду відповідно до висновку № 11/12.1/499 від 23.06.2018 у розмірі 9 949 гривень 67 копійок. Доводячи свій злочинний умисел до кінця, за допомогою вищевказаного металевого тросу, витягнув на поверхню частину кабелю телефонного зв`язку типу ТПП 100*2*0,4, довжиною 150 метри, що належить ПАТ «Укртелеком».

Таким чином, ОСОБА_4 , діючи умисно, з корисливих мотивів, вчинив таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у інше сховище, чим заподіяв ПАТ «Укртелеком» матеріальну шкоду на загальну суму 9 949 гривень 67 копійок.

Правова кваліфікація кримінального правопорушення, який вчинив ОСОБА_4 злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у інше сховище.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину визнав в повному обсязі і обставини, викладені в обвинувальному акті, підтвердив.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги, що прокурор, також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, після роз`яснення положень ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Оцінюючи викладені докази, суд вважає їх належними, допустимими, достовірними, несуперечливими, а викладені в них відомості такими, що вірно відображають фактичні обставини даної справи, у зв`язку із чим приходить до однозначного висновку про винність обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого злочину.
Підводячи підсумок викладеному суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 у скоєні злочину, який кваліфікується за ч. 3 ст. 185 КК України.

При визначенні виду та розміру покарання суд виходить із ступеня тяжкості вчиненого злочину, який є тяжким злочином, та особи обвинуваченого, який є раніше не судимим, має на утриманні малолітню дитину, вину визнав повністю та щиро розкаявся у вчиненому, що суд відносить до пом`якшуючих покарання обставин.
Обставини, які обтяжують покарання відсутні
Враховуючи щире каяття обвинуваченого, приймаючи до уваги що він на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, має на триманні малолітню дитину, суд приходить до висновку, що для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити мінімальне покарання, визначене санкцією статті 185 ч. 3 КК України із застосуванням статей 75, 76 КК України.
При вирішенні цивільного позову суд виходить з наступного.
До Кіровського районного суду міста Дніпропетровська надійшла позовна заява Дніпропетровської філії ПАТ «Укртелеком» про стягненні з ОСОБА_4 збитків, заподіяних злочином в розмірі 14 401 грн. 44 коп. Позов мотивовано тим, що внаслідок викладення телефонного кабелю ТПП 100*2*04 довжиною 137 м підприємству заподіяно збитки в розмірі 14 401 грн. 44 коп. В заяві позивач просить розглянути справу за їх відсутності.
В судовому засіданні обвинувачений заперечував проти задоволення позову, оскільки матеріальна шкода буде відшкодована Дніпропетровській філії ПАТ «Укртелеком» шляхом повернення майна, яке є речовим доказом у справі.
Прокурор зазначив, що заявлений цивільним позивачем розмір матеріальної шкоди не узгоджується з висновком судової товарознавчої експертизи, крім того за результатами розгляду справи цивільному позивачу мають повернути викрадене майно, яке знаходиться у камері схову.
Представник цивільного позивача в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності.
Відповідно до положень ст. 22 Цивільного кодексу України, особа, якій завдано збитків, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Згідно ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

При вирішенні цивільного позову, суд виходить з того, що позивачем заявлені вимоги про стягненні з відповідача 14 401 грн. 44 коп. При цьому згідно висновку № 11/12.1/499 від 23.06.2018 у судової товарознавчої експертизи визначено розмір матеріальної шкоди 9 949 гривень 67 копійок, як вартість викраденого майна.

З результатами розгляду справи відповідно до ст. 100 КПК України, викрадене майно, яке передане на зберігання до камери схову, підлягає поверненню ПАТ «Укртелеком».
Позивачем не надано доказів того, що йому заподіяно будь-які інші збитки, крім вартості викраденої кабельної продукції. Згідно акту № 1/25.05.18 (т. 1 а.с. 9) в результаті пошкодження телекомунікаційної мережі не було виведено з експлуатації сервіси. Згідно акту № 120-05,18 про дефекти лінійно-кабельних (станційних) споруд магістральної мережі зв`язку (т. 1 а.с. 10) зона виявленого дефекту внаслідок викрадення обвинуваченим кабелю відновлення не потребує через відсутність навантаження.
Таким чином, цивільний позов задоволенню не підлягає.

Доля речових доказів має бути визначена відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 185 ч. 3 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. ст. 75, п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України обвинуваченого ОСОБА_4 , звільнити від призначеного покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік, поклавши на нього наступні зобов`язання: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обраний.

У разі звернення вироку до реального виконання строк позбавлення волі обраховувати з моменту затримання.

У задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» в особі Дніпропетровської філії до ОСОБА_4 про стягнення матеріальної шкоди відмовити.

Речові докази:

частину кабелю телефонного зв`язку типу ТПП 100*2*0,4, довжиною 150 метри, зрізи з кабелю в кількості 5 шт. залишити за належністю потерпілому Дніпропетровській філії ПАТ «Укртелеком»;

сумку чоловічу, рюкзак, рукавички в кількості 3 пари, ніж будівельний, троси металеві в кількості 2 шт., фрагмент металевої труби, гілкоріз (ножиці по дереву) знищити.

На вирок можуть подані апеляційні скарги до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.
Вирок набирає законної сили після спливу 30 днів з дня його проголошення, у разі якщо учасниками судового провадження не буде подано апеляційних скарг. У разі подання апеляційних скарг, вирок суду набирає законної сили після ухвалення апеляційним судом рішення.
Копія вироку підлягає негайному врученню обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку звернувшись до суду із відповідною заявою.

Суддя ОСОБА_1