Єдиний унікальний номер 233/3420/17
Номер провадження 11-кп/775/449/2018

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення апеляційного суду Донецької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 , представника потерпілого ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмут Донецької області в режимі відеоконференції кримінальне провадження № 0003643 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_9 на вирок Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 10 січня 2018 року стосовно за ст. 122 ч.1 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 10 січня 2018 року

ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Краматорськ Донецької області, громадянина України, із середньою технічною освітою, не одруженого, працюючого двірником ТОВ «БК «Іріда» м. Краматорська, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1ст. 122 КК України, та призначено покарання у виді у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки, на підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 2 роки.

Стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_8 на користь потерпілого ОСОБА_6 :

- у відшкодування матеріального збитку (витрати на лікування) 2406 (дві тисячі чотириста шість) грн. 36 коп.;

- у відшкодування моральної шкоди 15000 (п`ятнадцять тисяч) грн. 00 коп.,

Відповідно до вироку суду ОСОБА_8 визнаний винним у тому, що 04 грудня 2016 року, приблизно об 11.55 год., ОСОБА_6 , маючі намір забрати свої особисті речі зі свого будинку, в якому мешкав раніше, приїхав за адресою: АДРЕСА_1 , де мешкає його колишня співмешканка ОСОБА_10 та її син ОСОБА_8 . У вказаний період часу ОСОБА_10 у будинку була відсутня, а ОСОБА_8 знаходився середині. Зайшовши на територію домоволодіння за вищевказаною адресою, ОСОБА_6 піднявся до горища будинку, де взяв свою спортивну сумку, після чого збирався йти. В цей же час, коли ОСОБА_6 підійшов до вхідних дверей будинку за вищевказаною адресою, з нього вийшов обвинувачений ОСОБА_8 , у якого в руках знаходилась дерев`яна біта, обмотана ізоляційною стрічкою синього кольору.

В ході розмови між ОСОБА_6 та ОСОБА_8 виникла сварка, під час якої останній почав нецензурною лайкою ображати ОСОБА_6 та став відчувати неприязнь по відношенню до нього, на підставі чого у ОСОБА_8 виник злочинний намір, спрямований на завдання ОСОБА_6 тілесних ушкоджень. Реалізуючи свій злочинний намір, діючи умисно, на ґрунті особистих неприязних відносин, ОСОБА_8 підійшов до ОСОБА_6 , та, тримаючи дерев`яну біту обома руками, замахуючись зверху вниз, наніс останньому не менш 2-х ударів в область обох передпліч, заподіявши тілесні ушкодження, які не є небезпечними для життя потерпілого в момент заподіяння. Після чого, у ОСОБА_8 випала з рук дерев`яна біта, а ОСОБА_6 , намагаючись покинути територію домоволодіння, почав рухатися в сторону вхідних воріт. Підійшовши в притул спиною до вхідних воріт, ОСОБА_6 розвернувся в півоберту і правою рукою почав шукати вхідну ручку, щоб відкрити двері воріт.

В цей час, продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, ОСОБА_8 , діючи умисно, знову підійшов до ОСОБА_6 , та тримаючи дерев`яну біту обома руками, замахуючись з лівого боку, наніс останньому один удар в область коліна лівої ноги, заподіявши тілесне ушкодження, яке не є небезпечним для життя потерпілого в момент заподіяння.

Своїми умисними діями, безпосередньо спрямованими на заподіяння тілесних ушкоджень, обвинувачений ОСОБА_8 заподіяв потерпілому ОСОБА_6 наступні тілесні ушкодження: закритий, забій і крововилив середньої третини обох передпліч, що за ступенями тяжкості відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості та вимагають для свого лікування термін понад 21 день.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_9 , просить змінити вирок в частині вирішення цивільного позову. Вказує, що суду першої інстанції необхідно було відмовити у задоволенні позовних вимог у частині стягнення моральної шкоди, оскільки не був сплачений судовий збір при подачі позовної заяви.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення захисника ОСОБА_9 , обвинуваченого ОСОБА_8 , які підтримали доводи апеляційної скарги, прокурора, потерпілого ОСОБА_6 та його представника ОСОБА_7 , які заперечували у задоволенні апеляційної скарги, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Суд першої інстанції, встановивши фактичні обставини по справі, пришов до обґрунтованого висновку про об`єм та доведеність провини обвинуваченого у скоєнні інкримінованому йому кримінального правопорушення.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Оскільки фактичні обставини справи та доведеність вини обвинуваченим ОСОБА_8 ніким не оспорюється, колегія суддів перевіряє законність вироку тільки в межах апеляційної скарги.

Відповідно до положень ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оцінені судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Суд першої інстанції вірно прийшов до висновку про стягнення моральної шкоди з обвинуваченого ОСОБА_8 на користь потерпілого ОСОБА_6 у сумі 15 000 гривень.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI від 08 липня 2011 року (чинний станом на 05.05.2018 р.) позивачі - у справах про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також смертю фізичної особи, звільнені від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях.

Доводи захисника ОСОБА_9 про наявність правових підстав для сплати потерпілим ОСОБА_6 судового збору з позову про відшкодування моральної шкоди, з посиланням на п. 6 ч. 1 ст. 5 зазначеного Закону, не ґрунтуються на точному змісті наведеної правової норми.

Положеннями зазначеного пункту також передбачено звільнення позивачів від сплати судового збору у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення будь-якого кримінального правопорушення, незалежно від об`єкту посягання.

Разом з тим, п. 2 цієї ж частини статті передбачена інша самостійна підстава звільнення позивачів від сплати судового збору у справах про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також смертю фізичної особи.

Вказані правові норми не містять суперечностей і підлягають застосуванню щодо позовів про відшкодування будь-якої шкоди (матеріальної і моральної), завданої у результаті заподіяння тілесних ушкоджень або її смерті, незалежно від того настали такі наслідки в результаті вчинення кримінального правопорушення або інших дій чи бездіяльності, за які відповідач несе цивільну відповідальність, згідно Закону.

Виходячи з наведеного, цивільні позивачі у кримінальних провадженнях звільняються від сплати судового збору з позовів про відшкодування будь-якої шкоди, завданої в результаті вчинення кримінального правопорушення.

Тому судова колегія вважає, що відсутні правові підстави для сплати потерпілим ОСОБА_6 судового збору та ґрунтуються на правильному застосуванні норм вищенаведеного Закону.

Таким чином, судове рішення в частині вирішення цивільного позову щодо відшкодування моральної шкоди потерпілому ОСОБА_6 , є обґрунтованими та належним чином вмотивованими.

Доводи захисника ОСОБА_9 щодо незаконного стягнення моральної шкоди без сплати судового збору є необґрунтованими.

Вимоги закону при розв`язанні цивільного позову судом першої інстанції дотримані в повній мірі.

Враховуючи викладені обставини та наведені норми законодавства, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку про відсутність підстав для зміни або скасування оскаржуваного вироку.

Керуючись ст. ст. 404, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_8 ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_9 залишити - без задоволення.

Вирок Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 10 січня 2018 року стосовно ОСОБА_8 за ст. 122 ч. 1 КК України - без зміни.

Ухвала набуває законної чинності з дня її проголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, що тримається під вартою в той же строк з дня вручення йому копії ухвали.

Судді: