Справа №639/2838/18
Провадження №1-в/639/565/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2018 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю: секретаря ОСОБА_2 прокурора ОСОБА_3 , засудженого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Харкові клопотання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого 19.06.2017 р. Орджонікідзевським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 121 КК України до 5 років позбавлення волі, про застосування положень Закону України «Про амністію в 2016 році», -

в с т а н о в и в :

04.06.2018 року до суду надійшло клопотання засудженого ОСОБА_4 про застосування до нього вимог Закону України «Про амністію у 2016 році».

Під час розгляду справи засуджений ОСОБА_4 підтвердив свою згоду на застосування до нього ст.4 Закону України «Про амністію у 2016 році», просив внесене клопотання задовольнити та звільнити його від подальшого відбування покарання у виді позбавлення волі.

Прокурор проти задоволення клопотання заперечував, оскільки засуджений ОСОБА_5 на день набрання чинності Закону України «Про амністію у 2016 році» не відбув половину призначеного строку покарання, тобто він не є суб`єктом ст.. 4 цього Закону, а запропонована засудженим амністія за п. «в» ст. 1 Закону застосована бути не може, оскільки ОСОБА_4 засуджений за вчинення умисного тяжкого злочину.

Суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, вивчивши матеріали особової справи та надані до суду докази у їх сукупності, дійшов до наступних висновків.

07 вересня 2017 року набрав чинності Закон України «Про амністію у 2016 році» №1810-VIII від 22.12.2016 року.

Згідно ст.4 Закону України «Про амністію у 2016 році», звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, підлягають особи, зазначені у статті 1 цього Закону, засуджені за умисні злочини, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше десяти років, якщо на день набрання чинності цим Законом вони відбули не менше половини призначеного строку основного покарання.

При розгляді справи встановлено, що засуджений ОСОБА_4 на день набрання чинності Законом України «Про амністію у 2016 році», тобто станом на 07.09.2017 року, покарання не почав відбувати.

Запропонована ж засудженим у клопотанні амністія за п. «в» ст. 1 Закону застосована бути не може, оскільки ОСОБА_4 засуджений за вчинення умисного тяжкого злочину, що відповідно до ст. 1 Закону виключає можливість застосування вказаної норми.

Таким чином, правових підстав для застосування амністії до засудженого ОСОБА_4 під час судового розгляду не встановлено, він не є суб`єктом та не підпадає під дію ст.4 Закону України «Про амністію у 2016 році», а тому клопотання засудженого про застосування до нього амністії є незаконним, необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись вимогами Закону України «Про застосування амністії в Україні», Закону України «Про амністію у 2016 році», ст.ст.74, 85, 86 КК України, ст.ст.537, 539 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в :

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про застосування положень Закону України «Про амністію в 2016 році» відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області протягом 7 (семи) днів з дня її проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Харкова, а засудженим, який тримається під вартою, з моменту вручення копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1