Справа № 442/2671/18 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/696/18 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 вересня 2018 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Львівської області в складі головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні змінену апеляційну скаргу першого заступника прокурора Львівської області ОСОБА_6 на ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 14.09.2018 року у кримінальному провадженні, внесеного до ЄРДР за №0000016 від 06.03.2018 року про обвинувачення ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Стебник, Львівської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого: АДРЕСА_2 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 396 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_8 ,

встановила:
цією ухвалою до неповнолітнього ОСОБА_7 застосовано примусові заходи виховного характеру у виді передачі його під нагляд педагогічному колективу.

Згідно з ухвалою, неповнолітній ОСОБА_7 , 16.09.2017 приблизно о 22 год. 00 хв., перебуваючи на подвір`ї будинку АДРЕСА_3 , став очевидцем конфлікту, який відбувся між ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , який маючи умисел на умисне заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, наніс ОСОБА_9 численні удари руками, ногами та дерев`яною палицею по різних ділянках тіла та голові, заподіявши тілесне ушкодження у вигляді травматичного субдорального та субарахноїдального крововиливів в правій лобно-скроневій ділянці, що призвели до його смерті ОСОБА_9 та згідно висновку судово-медичного експерта відносяться до категорії тяжкого тілесного ушкодження, за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння (завдання) і перебуваіоть у прямому причинно-наслідковому зв`язку із смертю потерпілого.

Продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на приховування тяжкого злочину, неповнолітній ОСОБА_7 в період з 21 год. 17.09.2017 до 03 год. 18.09.2017, будучи присутнім на подвір`ї будинку АДРЕСА_3 під час того, як ОСОБА_10 оглянув потерпілого ОСОБА_9 та констатував його смерть, в подальшому з участю неповнолітнього брата ОСОБА_11 , з метою уникнення ОСОБА_10 покарання, допоміг їм перенести труп ОСОБА_9 у поле неподалік села Унятичі, де приймав участь у його захороненні, закидаючи грунт ногою у яму.

Таким чином, неповнолітній ОСОБА_7 , усвідомлюючи протиправність дій ОСОБА_10 , не вжив жодних заходів для повідомлення про вказані події у правоохоронні органи, тобто заздалегідь не обіцяно приховав вчинений тяжкий злочин - умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 121 КК України, тобто вчинив суспільно-небезпечне діяння, відповідальність за вчинення якого передбачена ч. 1 ст. 396 КК України.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду змінити та в мотивувальній частині ухвали замість « ОСОБА_10 » зазначити «особа, якій у кримінальному провадженні №0002657 повідомлено про підозру за ч. 2 ст. 121 КК України», а замість « ОСОБА_11 » - «брат особи, якій у кримінальному провадженні №0002657 повідомлено про підозру за ч. 2 ст. 121 КК України». Частину речення «усвідомлюючи протиправність дій ОСОБА_10 , не вжив жодних заходів для повідомлення про вказані події у правоохоронні органи, тобто» з мотивувальної частини ухвали виключити. У решті ухвалу суду просить залишити без змін.

В обґрунтування апеляційної скарги прокурор зазначає, що за фактом спричинення ОСОБА_9 тілесних ушкоджень, які призвели до його смерті, органом досудового розслідування 21.12.2017 року зареєстровано кримінальне провадження №0002657 у якому ОСОБА_10 повідомлено про підозру за ч. 2 ст. 121 КК України, а 28.02.2018 року обвинувальний акт скеровано до суду. Таким чином, суд першої інстанції неправомірно зазначив в ухвалі прізвище, ім`я, по батькові особи, яку судом не визнано винним у вчиненні злочину. Крім того, з мотивувальної частини ухвали слід виключити частину речення: «усвідомлюючи протиправність дій ОСОБА_10 , не вжив жодних заходів для повідомлення про вказані події у правоохоронні органи, тобто», оскільки об`єктивна сторона злочину, передбаченого ч. 1 ст. 396 КК України, полягає у активній поведінці діях, спрямованих на приховування злочину, а не у неповідомленні правоохоронних органів про вчинення злочину іншою особою.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, дослідивши матеріали судового провадження, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні зазначеного у вироку злочину відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується зібраними у справі та перевіреними в судовому засіданні доказами і є обґрунтованим, що в апеляційній скарзі не оспорюється.
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при постановленні ухвали допустив неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.
Відповідно до ч. 1 ст. 17 КПК України, особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.

Судом першої інстанції встановлено, що неповнолітній ОСОБА_7 , 16.09.2017 приблизно о 22 год. 00 хв., перебуваючи на подвір`ї будинку АДРЕСА_3 , став очевидцем конфлікту, який відбувся між ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , який маючи умисел на умисне заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, наніс ОСОБА_9 численні удари руками, ногами та дерев`яною палицею по різних ділянках тіла та голові, заподіявши тілесне ушкодження у вигляді травматичного субдорального та субарахноїдального крововиливів в правій лобно-скроневій ділянці, що призвели до його смерті ОСОБА_9 та згідно висновку судово-медичного експерта відносяться до категорії тяжкого тілесного ушкодження, за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння (завдання) і перебуваіоть у прямому причинно-наслідковому зв`язку із смертю потерпілого.

Продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на приховування тяжкого злочину, неповнолітній ОСОБА_7 в період з 21 год. 17.09.2017 до 03 год. 18.09.2017, будучи присутнім на подвір`ї будинку АДРЕСА_3 під час того, як ОСОБА_10 оглянув потерпілого ОСОБА_9 та констатував його смерть, в подальшому з участю неповнолітнього брата ОСОБА_11 , з метою уникнення ОСОБА_10 покарання, допоміг їм перенести труп ОСОБА_9 у поле неподалік села Унятичі, де приймав участь у його захороненні, закидаючи грунт ногою у яму.

Таким чином, неповнолітній ОСОБА_7 , усвідомлюючи протиправність дій ОСОБА_10 , не вжив жодних заходів для повідомлення про вказані події у правоохоронні органи, тобто заздалегідь не обіцяно приховав вчинений тяжкий злочин - умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 121 КК України, тобто вчинив суспільно-небезпечне діяння, відповідальність за вчинення якого передбачена ч. 1 ст. 396 КК України.

Органом досудового розслідування за фактом нанесення ОСОБА_9 тілесних ушкоджень, які призвели до його смерті, 21.12.2017 року зареєстровано кримінальне провадження №0002657 у якому ОСОБА_10 повідомлено про підозру за ч. 2 ст. 121 КК України, а 28.02.2018 року обвинувальний акт скеровано до суду.

На момент постановлення оскаржуваної ухвали відносно ОСОБА_7 жодного рішення по кримінальному провадженню відносно ОСОБА_10 , немає.

Колегія суддів вважає, що покликання в оскаржуваній ухвалі на особу ОСОБА_10 , як на особу, яка заподіяла тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_9 , які призвели до його смерті, є порушенням засади кримінального провадження презумпції невинуватості, та унеможливить в подальшому здійснення ефективного судового захисту ОСОБА_10 від пред`явленого йому обвинувачення.

Крім того, в оскаржуваній ухвалі вказано, що ОСОБА_7 вчинив заздалегідь не обіцяне приховування тяжкого злочину з участю неповнолітнього брата ОСОБА_10 ОСОБА_11 .

Зазначене також, на думку колегії суддів, вказує на ОСОБА_10 як на особу, яка вчинила злочин, передбачений ч. 2 ст. 121 КК України, у зв`язку з чим покликання на ОСОБА_11 підлягає виключенню з мотивувальної частини ухвали.

Разом з цим, колегія суддів вважає за необхідне виключення з мотивувальної частини ухвали покликання на те, що ОСОБА_7 не вжив жодних заходів для повідомлення про вказані події у правоохоронні органи.

Об`єктивна сторона злочину, передбаченого ч. 1 ст. 396 КК України, у якому обвинувачується ОСОБА_7 полягає лише у заздалегідь не обіцяному приховуванні тяжкого чи особливо тяжкого злочину.

Не вжиття заходів щодо повідомлення про злочин у правоохоронні органи об`єктивною стороною злочину, передбаченого ч. 1 ст. 396 КПК України, не охоплюється, а тому підлягає виключенню з мотивувальної частини ухвали.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при постановленні оскаржуваної ухвали допустив неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, що відповідно до п. 3, 4 ч. 1 ст. 408 КПК України, є підставами для зміни вироку суду в цій частині.

Керуючись ст. 405, 407, 408, 419 КПК України, колегія суддів, -

постановила:
апеляційну скаргу першого заступника прокурора Львівської області ОСОБА_6 задовольнити.

Вирок Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 14.09.2018 року змінити та у мотивувальній частині замість « ОСОБА_10 » зазначити «особа, якій у кримінальному провадженні №0002657 повідомлено про підозру за ч. 2 ст. 121 КК України», а замість « ОСОБА_11 » - «брат особи, якій у кримінальному провадженні №0002657 повідомлено про підозру за ч. 2 ст. 121 КК України».

Частину речення «усвідомлюючи протиправність дій ОСОБА_10 , не вжив жодних заходів для повідомлення про вказані події у правоохоронні органи, тобто» з мотивувальної частини ухвали виключити.

В решті ухвалу залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення, та на неї може бути подана касаційна скарга протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді :
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4