Справа № 570/1622/18
номер провадження 1-кп/570/227/2018
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 травня 2018 року м. Рівне

Рівненський районний суд Рівненської області
в особі судді ОСОБА_1 ,
з участю прокурора ОСОБА_2 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000035 по обвинуваченню
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Катеринівка Сарненського району Рівненської області, громадянина України, який має професійно-технічну освіту, який був військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, старшого вогнеметника роти радіаційного, хімічного і бактеріологічного захисту військової частини польова пошта НОМЕР_1 , який є неодружений, перебуває у фактичних шлюбних відносинах, зареєстрований та проживаючий по АДРЕСА_1 , який є раніше не судимий,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем Збройних Сил України за мобілізацією ІНФОРМАЦІЯ_2 від 31 січня 2015 року, в порушення вимог ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст.ст. 11,16, 127, 128, 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 3,4,6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, умисно 06 березня 2015 року близько 21 години 00 хвилин з метою тимчасово ухилитися від проходження військової служби в умовах особливого періоду без поважних причин самовільно залишив місце служби місце розташування військової частини польова пошта НОМЕР_1 , яка тимчасово дислокувалася в АДРЕСА_2 (Рівненський загальновійськовий полігон) і обов`язки військової служби не виконував до 09 години 16 квітня 2015 року. 16 січня 2016 року добровільно з`явився до військової частини та приступив до виконання військових обов`язків.
Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_3 вину у самовільному залишенні місця служби без поважних причин, вчиненому в умовах особливого періоду, визнав повністю і суду показав, що 06 березня 2015 року близько 21 години 00 хвилин з метою тимчасово ухилитися від проходження військової служби в умовах особливого періоду без поважних причин самовільно залишив місце служби місце розташування військової частини польова пошта НОМЕР_1 , яка тимчасово дислокувалася в АДРЕСА_2 (Рівненський загальновійськовий полігон) і обов`язки військової служби не виконував до 09 години 16 квітня 2015 року, а знаходився за місцем свого проживання.
Суд погоджується з кваліфікацією прокурором дій ОСОБА_3 , які полягали в самовільному залишенні військової частини без поважних причин, вчиненому в умовах особливого періоду, за ч.4 ст. 407 КК України.
Враховуючи те, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.
Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінальної справи, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.
При призначенні покарання суд враховує, що підсудний сприяв розслідуванню та судовому розгляду справи. Як пом`якшуючі покарання обставини суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю та розслідуванню злочину. Обтяжуючі покарання обставини прокурором не заявлено, а судом встановлено не було.
Враховуючи щире каяття та повне визнання підсудним своєї вини, сприяння досудовому та судовому слідству, суд приходить до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання і звільненням його від відбування покарання з випробуванням відповідно до положень статті 75 КК України.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

у х в а л и в:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.407 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.

На підставі ст. 75 КК України від відбування призначеного покарання ОСОБА_3 звільнити з випробуванням з іспитовим строком на один рік.
На підставі ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_3 обов`язки:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Рівненської області через Рівненський районний суд Рівненської області протягом 30 днів з дня його проголошення. Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч.2 ст.394 Кримінального процесуального кодексу України.

Суддя ОСОБА_1