Номер провадження: 11-кп/785/969/18
Номер справи місцевого суду: 518/594/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.08.2018 року м. Одеса

Апеляційний суду Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Іванівського районного суду Одеської області від 31.05.2018 року про повернення заяви відносно:

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Чорна Красноокнянського району Одеської області, громадянина України, освіта неповна середня, не працюючого, до засудження проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого,

- про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі,

встановив:

Зазначеною ухвалою суду першої інстанції заяву засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення повернуто останньому.

Мотивуючи своє рішення, суд першої інстанції зазначив, що засуджений відповідно до положень ст. 154 КВК України не є суб`єктом подання заяв щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, а також те, що у заяві відсутні дані щодо вироку, яким засуджено ОСОБА_7 до відбування покарання, а також характеризуючий матеріал, який би свідчив про виконання останнім вимог ч. 2 ст. 81 КПК України

В апеляційній скарзі ОСОБА_7 зазначив, що ухвала суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою, оскільки він свою вину у скоєному злочині визнав, поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, відбув дві третини призначеного покарання, а також те, що судовий розгляд його заяви був проведений без його участі та участі представників установи виконання покарань, які б могли надати повну характеристику на нього.

Посилаючись на зазначені доводи, ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу суду та застосувати до нього умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Заслухавши доповідача,прокурора, яка частково підтримала апеляційну скаргу засудженого, просила ухвалу суду 1-ої інстанції скасувати та призначити новий розгляд клопотання в суді 1-ої інстанції, перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд приходить до висновків про таке.

Частина перша ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ї інстанції в межах апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого або особи, щодо якої вирішувалося питання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру. Якщо розгляд апеляційної скарги дає підстави для прийняття рішення на користь осіб, в інтересах яких апеляційні скарги не надійшли, суд апеляційної інстанції зобов`язаний прийняти таке рішення.

Як вбачається з матеріалів провадження, засуджений ОСОБА_7 26.04.2018 року звернувся до Ширяївського районного суду Одеської області із заявою про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у вигляді позбавлення волі, посилаючись на відповідні підстави.

10.05.2018 року ухвалою Апеляційного суду Одеської області подання керівника апарату Ширяївського районного суду Одеської області ОСОБА_8 про направлення до іншого суду клопотання засудженого ОСОБА_7 про застосування умовно-дострокового звільнення згідно ст. 539 КПК України, задоволено, та клопотання направлено для розгляду до Іванівського районного суду Одеської області у зв`язку з неможливістю утворення складу суду для розгляду заяви засудженого.

Положеннями ст. 81 КК України передбачено, що, до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, а також умови, при яких воно може бути застосоване.

Статтею 539 КПК України визначено порядок вирішення судом питань, які виникають під час та після виконання вироку, які вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Пунктом 1 частини 2 цієї ж статті встановлено, що клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених п.п. 2-4, 6, 7 (крім клопотання про припинення примусового лікування, яке подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться установа або заклад, в якому засуджений перебуває на лікуванні), 131, 14 ч. 1 ст. 537 цього Кодексу.

Пунктом 2 частини 1 статті 537 КПК України визначено, що під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_7 подав заяву про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, у якій не вказав вироку суду, яким його було засуджено, а лише початок та кінець строку відбування покарання, з якого вбачається що він відбув не менше двох третин строку покарання, тобто він формально має право, за законом, на умовно-дострокове звільнення.

Однією з підстав для повернення заяви, судом 1-ої інстанції зазначено, що ОСОБА_7 не є суб`єктом подання даного клопотання.
Відповідно до приписів ч. 3 та 4 ст. 539 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, розглядається протягом десяти днів з дня його надходження до суду суддею одноособово згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цього розділу.

Відповідно до приписів ч. 3 та 4 ст. 539 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, розглядається протягом десяти днів з дня його надходження до суду суддею одноособово згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цього розділу.

Частиною 5 ст. 539 КПК України передбачено, що у судове засідання викликаються засуджений, його захисник, законний представник, прокурор. Про час та місце розгляду клопотання (подання) повідомляються орган або установа виконання покарань, що відає виконанням покарання або здійснює контроль за поведінкою засудженого; …, інші особи у разі необхідності.

Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

Так, заява ОСОБА_7 надійшла до Іванівського районного суду Одеської області 30.05.2018 року та 31.05.2018 року ухвалою судді ОСОБА_1 заяву засудженого ОСОБА_7 повернуто останньому.

Недоліки заяви засудженого ОСОБА_7 про ненадання відомостей про те, яким судом та коли винесено вирок відносно особи, не зазначення чи розглядалось адміністрацією установи виконання покарань питання щодо можливості представлення його до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання або до заміни невідбутої частини покарання більш м`яким чи ні, могли бути виправлені під час судового розгляду даної заяви або шляхом витребування матеріалів особової справи засудженого із установи виконання покарань, де він відбуває покарання.
Отже, за відсутності даних про особу засудженого, а також виконання ним вимог ч. 2 ст. 81 КПК України, не перешкоджало суду першої інстанції виконати вимоги ч. 5 ст. 539 КПК України про час та місце розгляду клопотання (подання) повідомити установу виконання покарань, що відає виконанням покарання та отримати від останніх характеризуючий матеріал на засудженого, а також викликати самого засудженого та прокурора.

Разом з тим, суд першої інстанції порушив право засудженого, який відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 539 КПК України входить до переліку осіб, які мають право на подання клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, на розгляд такого клопотання. А посилання суду першої інстанції на норми КВК України, а саме на ст. 154 є необґрунтованим, оскільки вони лише регулюють порядок дострокового звільнення засудженого, до якого може бути застосоване умовно-дострокове звільнення, у разі звернення з таким поданням з ініціативи установи виконання покарання.

Згідно з приписами п. 6 ч. 1 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати вирок або ухвалу і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Пункт 3 ч. 1 ст. 409 КПК України передбачає, що підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Згідно з ч.1 ст. 412 КПК України, істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Враховуючи, що діючим КПК України не врегульовано питання призначення нового розгляду клопотання засудженого про застосування умовно дострокового звільнення після скасування судом апеляційної інстанції ухвали про його повернення засудженому, апеляційний суд вважає, що необхідно застосувати дію ст.ст. 7, 9 КПК України

Так, ч. 6 ст. 9 КПК України передбачає, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 КПК України.

Відповідно до положень ст. 7 КПК України, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться: верховенство права, законність, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень, публічність, диспозитивність, гласність і відкритість судового провадження та його розумність строків.

Отже, апеляційний суд вважає, що доводи, викладені в апеляційній скарзі засудженого ОСОБА_7 знайшли своє підтвердження, тому вона підлягає частковому задоволенню, а ухвала суду 1-ої інстанції підлягає скасуванню у зв`язку з істотним порушенням судом вимог кримінального процесуального закону з направленням його заяви до Іванівського райсуду Одеської області на новий розгляд, оскільки не була розглянута по суті.

Керуючись ст.ст. 370, 404-407, 412, 415, 419, 532, 537, 539 КПК України, апеляційний суд,

ухвалив:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 , - задовольнити частково.

Ухвалу Іванівського районного суду Одеської області від 30.05.2018 року про повернення заяви засудженого ОСОБА_7 про застосування до нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі скасувати, та призначити новий розгляд заяви засудженого ОСОБА_7 в Іванівському районному суді Одеської області у іншому складі суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Апеляційного суду Одеської області

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3