Справа № 461/2440/18 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/783/673/18 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Львівської області в складі

головуючого судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря судового засідання: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 05 липня 2018 р.,

ВСТАНОВИЛА:
Оскаржуваною ухвалою скаргу ОСОБА_6 на бездіяльність директора Львівського територіального управління Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_7 щодо невнесення відомостей за заявою про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань залишено без розгляду.

Таке рішення обґрунтоване неодноразовою неявкою скаржника, який належним чином повідомлявся про час і місце розгляду справи, в судове засідання.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою слідчого судді, ОСОБА_6 подав на неї апеляційну скаргу, в якій стверджує про незаконність та необґрунтованість постановленої ухвали. Зокрема, звертає увагу на те, що вступна частина такої не містить усіх необхідних реквізитів і в такій зазначається про розгляд справи за участі скаржника, що суперечить мотивувальній частині ухвали, якою констатовано повторну неявку ОСОБА_6 в судове засідання. Крім цього, апелянт вказує на відсутність в ухвалі повних відомостей про дату подачі ним заяви до суду, суб`єкта звернення із заявою про кримінальні правопорушення до Львівського територіального управління НАБУ, найменування осіб, які вчинили такі правопорушення. Наголошує, що судові повістки про виклик його до суду не відповідають вимогам процесуального закону, надіслані з порушенням визначених строків розгляду справи, а судове засідання проведено без участі прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури. Посилаючись на положення КПК України, апелянт стверджує, що слідчий суддя не наділений правом постановляти ухвали про залишення скарг на бездіяльність слідства без розгляду, а тому це, на його думку, є підставою для скасування оскаржуваної ухвали. Строк на апеляційне оскарження ОСОБА_6 не вважає пропущеним, оскільки в судовому засіданні він участі не брав, а копію ухвали слідчого судді отримав поштою 28 липня 2018 року і 02 серпня 2018 року, тобто в межах визначеного п`ятиденного строку на оскарження, подав апеляційну скаргу через місцевий суд. Зважаючи на викладене, апелянт просить оскаржувану ухвалу слідчого судді скасувати і постановити нову, якою задоволити його скаргу на бездіяльність слідства. Крім цього, просить відшкодувати моральну шкоду за приниження його честі, гідності та ділової репутації.

ОСОБА_6 та інші учасники провадження у судове засідання апеляційного суду не з`явилися, про причини своєї неявки не повідомили. З урахуванням цього та на підставі ч.4 ст.405 КПК України апеляційний суд вважає за можливе розглядати апеляційну скаргу ОСОБА_6 за відсутності апелянта.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_6 підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

У відповідності до п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

На реалізацію вказаного права ОСОБА_6 05 квітня 2018 р. до Галицького районного суду м. Львова подано скаргу на бездіяльність директора Львівського територіального управління Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_7 , яка полягає у невнесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей за заявою від 26 березня 2018 р. про вчинення службовими особами органів прокуратури, суду та НАБУ кримінальних правопорушень, передбачених ст.364, ч.3 ст.368 КК України.

Розгляд цієї скарги завершено слідчим суддею із постановленням ухвали про залишення її без розгляду.

Водночас, згідно ч.2 ст.307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про:

1) скасування рішення слідчого чи прокурора;

1-1) скасування повідомлення про підозру;

2) зобов`язання припинити дію;

3) зобов`язання вчинити певну дію;

4) відмову у задоволенні скарги.

Наведений перелік рішень слідчого судді є вичерпним і не передбачає можливості винесення ухвали про залишення скарги без розгляду.

Відповідно до ч.1 ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Згідно ч.ч.2, 4 ст.370 КПК України законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, а вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Колегією суддів встановлено, що зазначеним вимогам процесуального закону оскаржувана ухвала не відповідає. Слідчий суддя постановив залишити скаргу ОСОБА_6 без розгляду, хоча таке рішення не передбачене частиною 2 ст.307 КПК України, і, крім цього, в ухвалі немає жодних посилань на конкретні норми закону, які б давали правові підстави для ухвалення такого рішення.

Тому в цій частині апеляційний суд погоджується з доводами апелянта і вважає їх обґрунтованими.

Також заслуговують на увагу застереження ОСОБА_6 про те, що слідчим суддею допущено явну суперечність в оскаржуваній ухвалі, адже у вступній частині такої зазначається про розгляд справи з участю скаржника, водночас мотивувальна частина ухвали містить виклад даних про повторну неявку ОСОБА_6 за викликом суду і розгляд справи у його відсутність.

Що стосується тверджень ОСОБА_6 стосовно неналежного повідомлення його про розгляд справи, то такі не знаходять свого підтвердження.

Частиною 1 ст.135 КПК України передбачено, що особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою.

Апеляційним судом встановлено, що після поступлення до місцевого суду скарги ОСОБА_6 останній неодноразово повідомлявся про призначення судових засідань у справі (а.с.4, 6, 18, 21). У надісланих судом повістках зазначено номер справи, предмет, час і місце розгляду, тобто уся необхідна для розуміння учасником процесу інформація про те, коли, де та ким розглядатиметься справа за його скаргою. Такі повістки скеровувались на адресу скаржника поштою, про їх доставлення адресату у матеріалах провадження наявні відповідні розписки про вручення поштових відправлень (а.с.19, 22), які у відповідності до ч.1 ст.136 КПК України є належним підтвердженням отримання ОСОБА_6 повісток.

У свою чергу, вихід слідчим суддею за межі передбаченого 72-годинного строку для розгляду скарги слід вважати вимушеним внаслідок необхідності повторного повідомлення ОСОБА_8 про розгляд справи у зв`язку з його неявкою у перше призначене засідання для створення належних умов доступу заявника до правосуддя, а також забезпечення можливості його участі у розгляді справи за поданою ним же скаргою.

Колегія суддів погоджується з доводами ОСОБА_6 про те, що ним не пропущено строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, оскільки витягом із електронної пошукової служби «Укрпошти» підтверджується факт отримання апелянтом поштового відправлення Галицького районного суду м. Львова №364 з вкладенням копії оскаржуваної ухвали лише 28 липня 2018 р. Таким чином, станом на 02 серпня 2018 р., тобто день подання ОСОБА_6 апеляційної скарги через місцевий суд, 5-денний строк апеляційного оскарження, передбачений п.3 ч.2 ст.395 КПК України, не закінчився.

Враховуючи, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням вимог кримінального процесуального закону, які, за змістом ч.1 ст.412 КПК України, є істотними, вона на підставі п.3 ч. 1 ст.409 КПК України підлягає скасуванню. Водночас суд апеляційної інстанції позбавлений можливості постановити у даному випадку свою ухвалу, адже скарга ОСОБА_6 не вирішена по суті слідчим суддею першої інстанції і її розгляд завершено лише процесуальним рішенням про залишення скарги без розгляду. Тому в даному випадку скасування ухвали слідчого судді тягне за собою необхідність призначення нового розгляду скарги ОСОБА_6 у місцевому суді.

Під час нового розгляду слідчому судді необхідно ретельно перевірити доводи скарги ОСОБА_6 на бездіяльність слідства, дати їм належну правову оцінку та прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.

Вимоги, заявлені ОСОБА_6 в апеляційній скарзі, про відшкодування завданої йому шкоди не підлягають вирішенню, оскільки процесуальним законом не передбачено можливості розгляду таких в порядку КПК України в одному провадженні зі скаргою на бездіяльність слідчого, тим паче на стадії апеляційного перегляду.

Керуючись ст.ст.407, 409, 412, 415, 419, 422 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задоволити частково.

Ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 05 липня 2018 р. про залишення без розгляду скарги ОСОБА_6 на бездіяльність директора Львівського територіального управління Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_7 щодо невнесення відомостей за заявою про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань скасувати.

Призначити новий розгляд справи за скаргою ОСОБА_6 у Галицькому районному суді м. Львова в порядку глави 26 КПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4