АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження апел.суду №11-кп/790/1305/18 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Справа суду 1-ї інстанції № 628/1812/17
Категорія: ст. 185 КК України
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 червня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові кримінальне провадження № 0001231 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 26 грудня 2017 року, ухвалений стосовно ОСОБА_7 і ОСОБА_8 , -

В С Т А Н О В И Л А:

Цим вироком,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Червоний Оскіл Ізюмського району Харківської області, громадянина України, неодруженого, з середньою освітою, військовозобов`язаного, не працюючого, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 29.03.2017року вироком Куп`янського міськрайонного суду Харківської області за ч.3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки з покладенням обов`язків, передбачених п.п.1,2 ч.1 ст. 76 КК України,
визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України і призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.
На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків до призначеного покарання приєднано частково невідбуте покарання за вироком Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 29.03.2017 року та остаточно призначено покарання у виді 4 років 1 місяця позбавлення волі.

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с.Червоний Оскіл Ізюмського району Харківської області, громадянина України, неодруженого, з середньою освітою, невійськовозобов`язаного, не працюючого, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 23.11.2016року вироком Куп`янського міськрайонного суду Харківської області за ч.1 ст. 309 КК України до штрафу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 1700грн., який ухвалою Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 13.04.2017 року змінено на покарання у вигляді 100 годин громадських робіт, які 20.06.2017року відбув у повному обсязі;

визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України і призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.

На підставі ст. 75 , п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України звільнено обвинуваченого від призначеного покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком 2 роки та покласти на нього обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Згідно вироку, 09.05.2017року близько 19.15год. ОСОБА_7 , повторно, за попередньою змовою в групі з ОСОБА_8 , діючи з умислом на таємне викрадення чужого майна, переконавшись, що за їх діями ніхто не слідкує, через паркан проникли на територію домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , що належить потерпілому ОСОБА_9 , де шляхом зриву навісного замка проникли до сараю, звідки з метою подальшого викрадення винесли на територію подвір`я вказаного домоволодіння, бувші у використанні холодильник «Саратов», відро об`ємом 10л, металеву ванну об`ємом50л та металеву виварку об`ємом 30 л, загальною вартістю згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 8520 від 20.06.2017.
Під час вчинення крадіжки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 були помічені місцевими мешканцями ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які зробили їм зауваження, у зв`язку з чим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 почали з місця злочину тікати, таким чином не довели свої злочинні дії до кінця з причин, що не залежали від їх волі та ОСОБА_7 був затриманий.

В апеляційній скарзі, не оспорюючи кваліфікацію своїх дій та фактичні обставини кримінального провадження, що встановлені вироком, обвинувачений ОСОБА_7 просить вирок районного суду в частині призначеного покарання змінити у зв`язку з його суворістю та пом`якшити призначене покарання, застосувавши положення ст. 69 КК України. Своє апеляційне прохання апелянт обґрунтовує тим, що він погоджується з вироком, проте вважає призначене покарання занадто суворим та вважає за можливе його пом`якшити, оскільки він визнав вину у скоєному, щиро покаявся, вчинив злочин під впливом тяжких особистих та сімейних обставин. Крім того, апелянт вказує, що йому не був призначений захисник, а це порушує його конституційні права.

Прокурор, до початку апеляційного розгляду відмовився від своєї апеляційної скарги у відповідності до норм ст. 403 КПК України.

Заслухавши доповідь головуючого судді, доводи обвинуваченого, який підтримав свою апеляційну скаргу в повному обсязі, а також заперечення прокурора, що вважав оскаржуваний вирок законним та обґрунтованим, колегія суддів, дослідивши матеріали провадження та перевіривши вирок у відповідності з нормами ст. 404 КПК України, дійшла висновку про те, що апеляційну скаргу обвинуваченого належить залишити без задоволення, з наступних підстав.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, суд першої інстанції розглянув провадження щодо обвинуваченого ОСОБА_7 відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України. Учасники кримінального провадження не заперечували проти такого розгляду, їм було з достатньою повнотою роз`яснено суть та наслідки розгляду кримінального провадження у скороченому порядку, тому суд обґрунтовано визнав недоцільним дослідження інших доказів, крім показань обвинуваченого та дослідження даних про його особу.

Висновки суду щодо фактичних обставин вчинення злочину, що зазначені у вироку, та кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_12 у апеляційній скарзі обвинуваченого не оспорюються, а тому, у відповідності з нормами ст. 404 КПК України, ці обставини в апеляційному порядку не перевіряються. Також вирок не оскаржується сторонами щодо ОСОБА_8 .

Перевіряючи вирок в частині правильності призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , колегія суддів вважає, що суд першої інстанції достатньо та правильно врахував ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують покарання.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до норм ст. 65 КК України та роз`яснень, наведених в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання у кожному конкретному випадку, суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.
Як убачається з оскаржуваного вироку, ОСОБА_7 призначено покарання за незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у сховище, - у виді позбавлення волі на строк 4 роки, що передбачено санкцією ч.3 ст. 185 КК України, та за сукупністю вироків до призначеного покарання обвинуваченому ОСОБА_7 приєднано частково невідбуте покарання за вироком Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 29.03.2017 року та остаточно призначено призначено покарання у виді 4 років 1 місяця позбавлення волі. При цьому належить взяти до уваги те, що суд мотивував таке рішення не лише ступенем тяжкості вчинених злочинів, але при цьому визнав та врахував обставину, що пом`якшує покарання за вчинення злочину, який відноситься до категорії тяжких злочинів, а саме щире каяття. Крім того суд врахував дані про особу обвинуваченого, а саме те, що ОСОБА_7 раніше судимий за вчинення корисливого тяжкого злочину проти власності та знову вчинив злочини в період випробування, при цьому обвинувачений не одружений, не працює, на обліку в наркологічному та психіатричному кабінетах поліклінічного відділення Куп`янської центральної міської лікарні не перебуває, за місцем реєстрації характеризується формально, характеристика не містить негативних відомостей, за повідомленням ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_7 в ЗСУ не служив, знаходиться в розшуку.
Вказані обставини чітко, логічно та мотивовано вказані у мотивувальній частині вироку при обґрунтуванні судом певного виду та міри покарання, а також застосування положень ч.1 ст. 71 КК України, що належить призначити обвинуваченому, і об`єктивно вбачається зі змісту оскаржуваного судового рішення ( арк. 69). При цьому належить врахувати, що суд першої інстанції приєднав лише один місяць від невідбудої частини покарання, призначеного попереднім вироком, яке складає 4 роки позбавлення волі.

Апеляційні доводи обвинуваченого, про зайву суворість призначеного остаточного покарання - у виді позбавлення волі строком на 4 роки 1 місяць, за вчинення умисного корисливого злочину проти власності, та пов`язане з цим апеляційне прохання щодо зміни вироку, шляхом призначення більш м`якого покарання та застосування положень ст. 69 КК України , на думку колегії суддів - є безпідставними. Згідно даних кримінального провадження та поданої апеляційної скарги об`єктивно відсутні інші обставини ніж ті, що встановлені судом першої інстанції, які пом`якшують покарання, а твердження обвинуваченого щодо неналежного їх врахування повністю спростовуються висновками суду, зазначеними у оскаржуваному вироку, якими належним чином обґрунтовані вид та міра покарання ( арк. 67-70), за злочин, передбачений ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, так і стосовно остаточного покарання за сукупністю вироків на підставі положень ст. 71 КК України.

Що стосується тверджень обвинуваченого, зазначених в його апеляційній скарзі, щодо можливості застосування до нього положень ст. 69 КК України, колегія суддів вважає, що застосування положень вказаної статті в даному випадку не є доречним, оскільки у справі відсутні обставини, які саме істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину.

Отже, апеляційне прохання обвинуваченого про пом`якшення призначеного покарання та застосування положень ст. 69 КК України та зміни вироку в цій частині, з урахуванням наведених ним доводів, належить вважати безпідставним, оскільки воно має суто суб`єктивний характер, тобто наведені ним доводи не можуть вважатися достатніми підставами для будь-якого пом`якшення покарання за злочин, вчинений ОСОБА_7 .

Колегія суддів дійшла висновку про те, що при призначені такого покарання ОСОБА_7 , суд у повній мірі дотримався вимог кримінального закону, що містяться у нормах ст.ст. 65, 66, 67, 71 КК України, призначивши покарання в межах санкції ч. 3 ст.185 КК України та з урахуванням вимог ст. 68 КК України, а також за сукупністю вироків у виді позбавлення волі з реальним його відбуттям, додержуючись принципу законності, індивідуалізації, справедливості та обґрунтованості покарання, а також дослідивши дані про особу обвинуваченого та об`єктивно встановивши, що ОСОБА_7 раніше судимий, при цьому вчинив злочин в період випробування.

З огляду на викладене, при апеляційному перегляді кримінального провадження не встановлено підстав для застосування норм ст.ст.75, 69, 69-1 КК України.

Таким чином, призначене судом першої інстанції покарання у той спосіб, як це зазначено у вироку, на думку колегії суддів, є необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_7 та попередження вчинення ним нових злочинів, а тому відповідає вимогам ст.ст. 50 та 65 КК України, оскільки за своїм видом і розміром є справедливим, через що підстав для зміни вироку за доводами обвинуваченого про зайву суворість покарання та необхідність застосування до нього положень ст. 69 КК України, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 ч. 1 п. 1, 408, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 26 грудня 2017 року, ухвалений стосовно ОСОБА_7 і ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим ОСОБА_7 - в той самий строк з дня отримання ним копії повного тексту судового рішення.

Судді

________________ ______________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4