Справа № 489/3291/18
№ 1-кс/489/1098/2018 р.
У Х В А Л А
ім`ям України
24 травня 2018 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Ленінського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , розглянувши клопотання слідчого Інгульського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_2 про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В :

СВ Інгульського ВП ГУНП України в Миколаївській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002070 за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.15 ч.3, 185 ч.1 КК України, а саме замаху на таємне викрадення 22.05.2018 р. близько 10.30 год., невстановленою особою, фрагментів металевих рельс, належних ТОВ "Мостобудівельний загін №73".

Слідчий звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене, в ході огляду місця події, майно у вигляді газового різака зі шлангом, кисневого та газового балонів, двох металевих фомок, металевого топору, сумки з ключами, металевого візку, оскільки вказані речі були використані як засоби вчинення кримінального правопорушення, з метою збереження речових доказів.

Вислухавши пояснення слідчого, дослідивши надані матеріали, вважаю що клопотання підлягає задоволенню.

Так, згідно ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.
Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, зокрема є знаряддям вчинення кримінального правопорушення.
Згідно ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Згідно ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Враховуючи, що є достатні підстави вважати, що вилучені на місці події речі, використані як знаряддя вчинення кримінального правопорушення, оскільки на значення такого майна як речового доказу, обґрунтовано посилається слідчий у клопотанні, вважаю необхідним накласти арешт на вказане майно.
При цьому, окрім правової підстави для арешту майна, враховую достатність доказів, які вказують на вчинення кримінального правопорушення, що доведено обставинами виявлення речей, що використанні для вчинення злочину невстановленою особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, відсутність наслідків арешту такого майна для інших осіб, та вважаю необхідним застосувати спосіб арешту майна у вигляді заборони відчужувати його, використовувати та розпоряджатися ним.

Керуючись ст.172, 173 Кримінального процесуального кодексу України,

П О С Т А Н О В И В:

Накласти арешт на майно у вигляді газового різака зі шлангом, кисневого та газового балонів, двох металевих фомок, металевого топору, сумки з ключами, металевого візку, з забороною можливості відчужувати його, використовувати та розпоряджатися ним, до скасування арешту майна у встановленому Кодексом порядку.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Миколаївської області протягом 5 днів з дня її оголошення.

На підставі ч.1 ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, його захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Слідчий суддя: