Провадження № 1-кс/520/4384/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.09.2018 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у судовому засіданні в місті Одесі клопотання прокурора Одеської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 000067 від 07.09.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365-2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадження слідчого судді надійшло клопотання прокурора про арешт майна.

Як вбачається з клопотання, досудовим розслідуванням встановлено, що на підставі свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів № 68, виданого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_4 , ОСОБА_5 є власником нежитлового приміщення площею 2612 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , а також земельної ділянки площею 0,14 га за вказаною адресою.

Відомості про право власності на вказаний об`єкт нерухомості та земельну ділянку за ОСОБА_5 внесено 17.08.2018 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

У ході досудового розслідування також встановлено, що державним реєстратором КП «Реєстрації нерухомості та бізнесу» ОСОБА_6 , зловживаючи своїми повноваженнями та всупереч встановленому порядку, 04.09.2018 скасовано право власності ОСОБА_5 на нежитлове приміщення по АДРЕСА_1 , про що внесений відповідний запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та зареєстровано право власності на вказане нежитлове приміщення за ТОВ «Група компаній «Глобальні бізнес рішення».

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 11.09.2018 підставою для скасування права власності на нежитлове приміщення ОСОБА_5 та реєстрації права власності на вказане приміщення за ТОВ «Група компаній «Глобальні бізнес рішення» державним реєстратором ОСОБА_6 зазначено постанову апеляційного суду Одеської області від 22.03.2018 по справі № 520/15970/18.

Згідно даних Єдиного державного реєстру судових рішень справа за таким номером у реєстрі відсутня та відсутні будь-які судові рішення.

У ході досудового розслідування у кримінальному провадженні встановлено, що апеляційним судом Одеської області 22.03.2018 винесено постанову, проте по справі за № 520/15970/16ц.

Так, відповідно до вказаної постанови суду апеляційним судом Одеської області розглянуто справу за позовом ОСОБА_7 , ТОВ «Торговий центр «Південний» до ТОВ «Група компаній «Глобальні бізнес рішення», ПАТ «Дельта Банк» про визнання недійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна та витребування нерухомого майна, а саме нежитлового приміщення по пр-ту Ак.Глушко, 19 у м. Одесі, за апеляційною скаргою ТОВ «Група компаній «Глобальні бізнес рішення» на заочне рішення Київського районного суду м. Одеси від 07.02.2017, відповідно до якого позовні вимоги про витребування майна задоволено, витребувано у ТОВ «Група компаній «Глобальні бізнес рішення» на користь ТОВ «Торговий центр «Південний» нежитлове приміщення по пр-ту Ак.Глушко, 19 у м. Одесі, у задоволені позовних вимог про визнання недійним договору купівлі-продажу відмовлено.

За результатами розгляду справи апеляційним судом Одеської області винесено постанову, відповідно до якої апеляційну скаргу ТОВ «Група компаній «Глобальні бізнес рішення» задоволено частково; рішення Київського районного суду м. Одеси від 07.02.2017 скасовано в частині позовних вимог ОСОБА_7 до ТОВ «Група компаній «Глобальні бізнес рішення», ПАТ «Дельта Банк» про визнання недійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна, витребування нерухомого майна та скасовано в частині позовних вимог ТОВ «Торговий центр «Південний» до ТОВ «Група компаній «Глобальні бізнес рішення», ПАТ «Дельта Банк» про визнання недійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна, витребування майна; в задоволені ОСОБА_7 до ТОВ «Група компаній «Глобальні бізнес рішення», ПАТ «Дельта Банк» про визнання недійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна, витребування нерухомого майна відмовлено; провадження у справі в частині позовних вимог ТОВ «Торговий центр «Південний» до ТОВ «Група компаній «Глобальні бізнес рішення», ПАТ «Дельта Банк» про визнання недійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна, витребування майна закрито.

Варто зазначити, що ОСОБА_5 не був стороною по справі, питання про витребування з його приватної власності нерухомого майна у вигляді нежитлового приміщення по пр-ту Ак.Глушко, 19 у м. Одесі чи скасування права власності на вказане майно не розглядалось.

Окрім того, з огляду на зміст постанови апеляційного суду Одеської області від 22.03.2018питання про визнання права власності на нежитлове приміщення по пр-ту Ак. Глушко, 19 у м. Одесі судом за ТОВ «Група компаній «Глобальні бізнес рішення» також не розглядалось, відповідне рішення судом не ухвалювалось.

Згідно даних Єдиного державного реєстру судових рішень постанова апеляційного суду Одеської області від 22.03.2018 оскаржена в касаційному порядку, що підтверджується ухвалою Верховного Суду від 04.06.2018.

Крім того, вказаною ухвалою зупинено виконання постанови апеляційного суду Одеської області від 22.03.2018.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстратор:

- встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема:відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав;відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах;

- перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення;

- під час проведення реєстраційних дій обов`язково використовує відомості Державного земельного кадастру та Єдиного реєстру дозвільних документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів, а також використовує відомості, отримані у порядку інформаційної взаємодії Державного реєстру прав з Єдиним державним реєстром судових рішень;

- виготовляє електронні копії документів, поданих у паперовій формі, та розміщує їх у реєстраційній справі в електронній формі у відповідному розділі Державного реєстру прав (у разі якщо такі копії не були виготовлені під час прийняття документів за заявами у сфері державної реєстрації прав).

Згідно з ст. 24 вказаного закону удержавній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо:

- подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом;

- подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження;

- наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями;

- заяву про державну реєстрацію обтяжень щодо попереднього правонабувача подано після державної реєстрації права власності на таке майно за новим правонабувачем.

За наявності підстав для відмови в державній реєстрації прав державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав.

Так, державним реєстратором КП «Реєстрація нерухомості та бізнесу» ОСОБА_6 рішення про відмову у державній реєстрації не прийнято, та всупереч встановленим законодавчим нормам, за відсутності документів, які дають змогу встановити набуття чи припинення права на нежитлове приміщення по пр-ту Ак. Глушко, 19 у м. Одесі, посилаючись на постанову апеляційного суду Одеської області від 22.03.2018, яка не може бути підставою для внесення змін до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, за наявності суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на вказане нерухоме майно, зловживаючи своїми повноваженнями, незаконно скасовано право власності ОСОБА_5 на вказаний об`єкт нерухомості, та незаконно, зловживаючи своїми повноваженнями, за відсутності необхідних документів, зареєстровано право власності на вказане нежитлове приміщення за ТОВ «Група компаній «Глобальні бізнес рішення», що завдало істотної шкоди інтересам ОСОБА_5

11.09.2018 на підставі дубліката свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів № 115, виданого 11.09.2018 приватним нотаріусом ОСОБА_8 , право власності на нежитлове приміщення по пр-ту Ак. Глушко, 19 у м. Одесі, зареєстровано за ОСОБА_5 .

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.

Так, щодо об`єкту нерухомого майна, а саме нежитлового приміщення по пр-ту Ак. Глушко, 19 у м. Одесі, а також земельної ділянки, розташованої за вказаною адресою існує сукупність достатніх підстав вважати, що вказані об`єкти є доказом вчинення державним реєстратором злочину, тобто містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а також існують достатні підстави вважати, що вказані об`єкти нерухомості можуть бути відчужені шляхом повторного незаконного внесення державним реєстратором змін до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно,тому існує необхідність у їх збереженні.

В судовому засіданні прокурор подане клопотання підтримала у повному обсязі, долучивши заяву, згідно якої власник майна був повідомлений про дату та час судового засідання належним чином.

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, заслухавши думку прокурора, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до п. 1, 2 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходом забезпечення кримінального провадження є, зокрема, арешт майна.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

При цьому, у відповідності до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
В судовому засіданні встановлено, що зазначені у клопотанні об`єкти нерухомості, з клопотанням про накладення арешту на які сторона обвинувачення звертається з клопотанням відповідають критеріям ч. 1 ст. 98 КПК України, а саме в частині того, що такі об`єкти нерухомості ймовірно були об`єктом кримінально-протиправних дій, що в свою чергу свідчить про наявність необхідності в забезпеченні їх збереження, виключення можливості перепродажу або іншого відчуження, в цілях запобігання унеможливлення переходу майнових прав на зазначені об`єкти до інших осіб.
Викладене в повній мірі підтверджується постановою прокурора Одеської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 від 18.09.2018 року, згідно якої вбачається, що нежитлове приміщення першого поверху та підвалу, вбудоване в багатоквартирний житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , за реєстраційним номером нерухомого майна 01, а також земельна ділянка за адресою: м. Одеса, пр-т. Ак. Глушко, 19, у м. Одесі, за реєстраційним номером нерухомого майна 101, визнані речовими доказами в рамках кримінального провадження №000067 від 07.09.2018 року.

Згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, власником зазначених у клопотанні об`єктів нерухомості являється ОСОБА_5 .
Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
На підставі викладеного, враховуючи правове обґрунтування клопотання прокурора, в цілях забезпечення збереження речових доказів, з метою унеможливлення переходу майнових прав на зазначені у клопотанні об`єкти нерухомості від законного власника до інших осіб, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання про накладення арешту майна підлягає задоволенню, а відповідний захід забезпечення кримінального провадження застосуванню. Крім того, доцільним є, з урахуванням викладеного, накладення заборони вчинення будь-яких реєстраційних дій щодо зазначених у клопотанні об`єктів нерухомого майна.

Беручи до уваги положення ст. 172 КПК України, з метою забезпечення арешту майна, вказане клопотання можливо розглянути без виклику власника зазначеного у клопотанні об`єкту нерухомості.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 172, 173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Одеської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 000067 від 07.09.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365-2 КК України задовольнити.

Накласти арешт на майно, а саме на нежитлове приміщення першого поверху та підвалу, вбудоване в багатоквартирний житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , за реєстраційним номером нерухомого майна 01, а також на земельну ділянку за адресою: м. Одеса, пр-т. Ак. Глушко, 19, у м. Одесі, за реєстраційним номером нерухомого майна 101, з забороною вчинення будь-яких реєстраційних дій щодо вказаного об`єкту нерухомого майна.

Виконання ухвали покласти на прокурора Одеської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти діб з дня її проголошення до апеляційного суду Одеської області.

Слідчий суддя ОСОБА_1