Справа № 539/2952/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2018 року м.Лубни

Лубенський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді -

ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого Лубенського ВП ГУ НП України в Полтавській області - ОСОБА_3 , представника орендаря земельних ділянок - ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Лубни клопотання слідчого Лубенського ВП ГУ НП України в Полтавській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001003 від 14.08.2018 року за ознаками складу злочину, передбаченого ч.2 ст.240 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Слідчий Лубенського ВП ГУ НП України в Полтавській області ОСОБА_3 звернувся в суд з клопотанням про накладення арешту на майно в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001003 від 14.08.2018 року за ознаками складу злочину, передбаченого ч.2 ст.240 КК України, мотивуючи тим, що 14.08.2018 року невстановлена особа на території земельної ділянки за с. Піски, Лубенського району, Полтавської області здійснила незаконне видобування корисної копалини піску, чим було порушено встановлені правила використання надр. (ЄО 7073)

Відповідно до протоколу огляду місця події від 14.08.2018 року, на території земельної ділянки, де відбувалося незаконне видобування піску, було виявлено бульдозер ЧТЗ без ідентифікуючих номерів і державного номерного знаку та екскаватор ХТЗ днз НОМЕР_1 , які знаходились на місці злочину і при цьому зберегли на собі сліди злочину.

15.08.2018 року бульдозер ЧТЗ без ідентифікуючих номерів і державного номерного знаку та екскаватор ХТЗ днз 00552 на підставі ст.ст. 84, 98 КПК України визнаний у даному кримінальному провадженні речовим доказом, так як вони зберегли на собі сліди злочину.

Відповідно до допиту свідка ОСОБА_5 спеціаліста відділу земельних відносин Засульської сільської ради, яку було запрошено для огляду в якості спеціаліста та в ході огляду земельної ділянки, що розташована за межами населеного пункту с. Піски, з північної сторони земель фермерського господарства «Тобілко» було встановлено, що на ній розташована водойма та у вказаний час дозволу на видобуток піску та викопування даної водойми у Засульській сільській раді не має.

Слідчий зазначає, що в даному випадку є достатні підстави вважати, що бульдозер та екскаватор, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України, є предметами, які зберегли на собі сліди кримінального правопорушення.

Виходячи з того, що для досягнення повноти, всебічності та неупередженості розслідування вищезазначеного кримінального правопорушення, для збереження слідової інформації, у зв`язку з необхідністю проведенням ряду криміналістичних експертиз та дослідження всіх обставин вчиненого злочину, слідчий у своєму клопотання прохає накласти арешт на бульдозер ЧТЗ без ідентифікуючих номерів і державного номерного знаку та екскаватор ХТЗ днз 00552, з позбавленням права відчуження, розпоряджання, використання та проведення будь-яких ремонтних робіт, який буде зберігатися на території майданчику тимчасового тримання транспортних засобів, що за адресою м. Лубни, Полтавської області, вул. Київська, 2, до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.

В судовому засіданні слідчий клопотання підтримав, прохав його задовольнити.

Представник орендаря земельних ділянок - ОСОБА_4 прохала відмовити в задоволенні клопотання, мотивуючи тим, що ніхто незаконне видобування корисних копалин загальнодержавного значення не здійснював, техніка була розташована біля природнього ставка для прокладення дороги до шести земельних ділянок, які орендує ОСОБА_6 .

Розглянувши клопотання, дослідивши надані суду матеріали, вислухавши думку учасників процесу, суд приходить до висновку, що в задоволенні вищезазначеного клопотання слід відмовити, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

3. Відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

З витягу ЄРДР вбачається, що 14.08.2018 року слідчим Лубенського ВП ГУНП в Полтавській області внесено відомості про вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.240 КК України, з наступною фабулою : 14.08.2018 року невстановлена особа на території земельної ділянки за с.Піски, Лубенського району, Полтавської області здійснила незаконне видобування корисної копалини піску, чим було порушено встановлені правила використання надр (а.с.3).

Відповідно до протоколу огляду місця події від 14.08.2018 року, на території земельної ділянки, де ніби відбувалося видобування піску, було виявлено бульдозер ЧТЗ без ідентифікуючих номерів і державного номерного знаку та екскаватор ХТЗ днз НОМЕР_1 .

З огляду на те, що поняття "обґрунтована підозра" не визначене у національному законодавстві та зважаючи на положення, закріплені у ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", слідчому судді слід враховувати позицію Європейського суду з прав людини, відображену зокрема у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі "Нечипорук і Йонкало проти України", відповідно до якої "термін "обґрунтована підозра" означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182).

При зверненні слідчим до суду з клопотанням про накладення арешту на вищезазначені транспортні засоби слідчим не звернуто увагу на ту обставину, що в даному випадку взагалі відсутня обґрунтована підозра у вчиненні особою кримінального правопорушення, оскільки :

Диспозиція частини другої статті 240 КК України встановлює відповідальність за порушення встановлених правил використання надр, якщо це створило небезпеку для життя, здоров`я людей чи довкілля, а також незаконне видобування корисних копалин загальнодержавного значення .

Відповідно до ст.6 Кодексу України "Про надра", корисні копалини за своїм значенням поділяються на корисні копалини загальнодержавного і місцевого значення. Віднесення корисних копалин до корисних копалин загальнодержавного та місцевого значення здійснюється Кабінетом Міністрів України за поданням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища.

Згідно ст.13 Кодексу України "Про надра", користувачами надр можуть бути підприємства, установи, організації, громадяни України, а також іноземці та особи без громадянства, іноземні юридичні особи.

Користувачами надр на умовах угод про розподіл продукції можуть бути громадяни України, іноземці, особи без громадянства, юридичні особи України або інших держав, об`єднання юридичних осіб, створені в Україні чи за межами України (інвестори), що відповідають вимогам законодавства України. Об`єднання юридичних осіб, що не є юридичною особою, може бути користувачем надр відповідно до угоди про розподіл продукції за умови, що учасники такого об`єднання несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями, передбаченими угодою про розподіл продукції.

Стаття 23 Кодексу України "Про надра" встановлює, що землевласники і землекористувачі в межах наданих їм земельних ділянок мають право без спеціальних дозволів та гірничого відводу видобувати корисні копалини місцевого значення і торф загальною глибиною розробки до двох метрів, а також підземні води (крім мінеральних) для всіх потреб, крім виробництва фасованої питної води, за умови, що обсяг видобування підземних вод із кожного з водозаборів не перевищує 300 кубічних метрів на добу.

Землевласники і землекористувачі, які є сільськогосподарськими товаровиробниками, частка сільськогосподарського товаровиробництва яких за попередній податковий (звітний) рік дорівнює або перевищує 75 відсотків, крім випадків, передбачених частиною першою цієї статті, в межах наданих їм земельних ділянок мають право без спеціальних дозволів та гірничого відводу видобувати підземні води (крім мінеральних) для сільськогосподарських, виробничих, а також власних господарсько-побутових потреб.

Видобування корисних копалин місцевого значення і торфу з застосуванням спеціальних технічних засобів, які можуть призвести до небажаних змін навколишнього природного середовища, погоджується з місцевими радами, Радою міністрів Автономної Республіки Крим та обласними, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями.

З Постанови Кабінету Міністрів України № 827 від 12.12.1994 року "Про затвердження переліків корисних копалин загальнодержавного та місцевого значення" вбачається, що пісок є корисною копалиною місцевого значення, але не загальнодержавного значення, як це вимагає диспозиція ч.2 ст.240 КК України.

В листі № 6-8-2060/1106 від 14.11.2007 року Державного комітету України по земельних ресурсах Державної інспекції з контролю за використанням і охорони земель зазначається, що підприємство, що здійснює, будівельну господарську діяльність, має право на орендовані ним земельній ділянці використовувати пісок без спеціального дозволу на користування надрами, згідно з наведеними вище вимогами чинного законодавства.

З матеріалів клопотання вбачається, що земельна ділянка, на якій знаходиться пісок, перебуває в оренді фізичної особи ОСОБА_6 . 01.06.2018 року між фізичною особою ОСОБА_6 та ТОВ "Лубенський комбінат будівельних матеріалів" укладено договір про надання послуг. Відповідно до вказаного договору одна сторона - виконавець, зобов`язалась іншій стороні - замовнику надати послуги по облаштуванню під`їзних шляхів до земельних ділянок на умовах, визначених договором.

З фототаблиці до протоколу огляду місця пригоди вбачається, що на берегу природньої водойми перебуває пісок, який, можливо використовується для обладнання під`їзних шляхів до орендованих земельних ділянок. Видобуток піска взагалі не проводиться, оскільки відсутній будь-який кар`єр чи обладнання, за допомогою якою пісок намивався б з дна водойми. Навпаки, з наданих суду фотографій вбачається, що за допомогою бульдозера ЧТЗ без ідентифікуючих номерів і державного номерного знаку та екскаватора ХТЗ днз НОМЕР_1 , на які слідчий прохає накласти арешт, здійснюється облаштування під`їзних шляхів до орендованих земельних ділянок.

Таким чином слідчий суддя вважає, що в даному випадку відсутня обґрунтована підозра у вчиненні особою кримінального правопорушення, що унеможливлює, відповідно до ст.173 КПК України накласти арешт на відповідні транспортні засоби. Крім цього, накладення арешту призведе до незаконної втручання у господарську діяльність ТОВ "Лубенський комбінат будівельних матеріалів", яке здійснює, згідно вищезазначеного договору про надання послуг, облаштування під`їзних шляхів до орендованих земельних ділянок .

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 131-132, 167, 168, 170-173, 175, 309 КПК України, -

УХ В А Л И В:

В задоволенні клопотання слідчого Лубенського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001003 від 14.08.2018 року за ознаками складу злочину, передбаченого ч.2 ст.240 КК України - відмовити .

Відповідно до ч.3 ст.173 КПК України, негайно повернути законному власнику бульдозер ЧТЗ без ідентифікуючих номерів і державного номерного знаку та екскаватор ХТЗ днз НОМЕР_1 .

Відповідно до п.9 ч.1 ст.309 КПК України, ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Апеляційного суду Полтавської області протягом 5 днів з дня проголошення даної ухвали.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду ОСОБА_1