АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/1168/18 Справа № 206/6798/16-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 липня 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:
судді - доповідача ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі матеріали за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на вирок Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 06 квітня 2018 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України не судимого

визнаного винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 01164, -

встановила:

ОСОБА_7 визнано винним у тому, що він 01 жовтня 2016 року приблизно о 12 год. 15 хв., перебуваючи в кафе «Кордон», що знаходиться за адресою: м. Дніпро, вул. Роторна, 17 «А», побачив раніше не знайомого ОСОБА_9 , який розпивав алкогольні напої. В ході розмови ОСОБА_7 помітив, що у ОСОБА_10 мобільний телефон марки «NOKIA X2-02», та намагався витягнути його. ОСОБА_9 відштовхнув останнього, на що ОСОБА_7 наніс удар рукою в обличчя потерпілого, та один удар ногою по ребрах праворуч, від чого ОСОБА_9 впав на землю, а ОСОБА_7 вихопив телефон з кишені куртки потерпілого, після чого з місця скоєння злочину зник, спричинив потерпілому шкоду на суму 500 грн.

Судом злочинні дії ОСОБА_7 кваліфіковано за ч. 2 ст. 186 КК України, та за даним законом йому призначено йому покарання у виді 4 років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ухвалено рахувати з моменту фактичного затримання ОСОБА_7 , після набрання вироком законної сили.

Ухвалено стягнути з ОСОБА_7 за проведення експертного дослідження - 150 грн.

Захисник не погодився з даним рішенням. В своїй апеляційній скарзі просить вирок змінити через невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам справи. Перекваліфікувати дії обвинуваченого з ч. 2 ст. 186 КК України на ч. 1 ст. 185 КК України.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що в судовому засіданні обвинувачений стверджував, що потерпілий першим застосував насильство. Тому був змушений застосувати силу. Той впав. З куртки потерпілого випав телефон, який підібрав.

Вказує, що жоден із свідків не бачив, як забрав з куртки речі потерпілого.

Таким чином, за наявності суперечливих показів обвинуваченого і потерпілого, суд взяв до уваги лише покази потерпілого, не зазначивши мотивів свого рішення.

Потерпілий в судове засідання апеляційної інстанції не з`явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлений належним чином. З урахуванням думки учасників кримінального провадження, колегія суддів вважає за можливе розглянути подану апеляційну скаргу за його відсутності, відповідно до вимог ст. 405 КПК.

Під час апеляційного розгляду обвинувачений та його захисник підтримали вимоги скарги сторони обвинувачення, просили їх задовольнити, вирок змінити та перекваліфікувати дії обвинуваченого з ч. 2 186 КК України та ч. 1 ст. 185 КК України.

Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника.

В судових дебатах учасники провадження підтримали такі ж позиції.

Заслухавши суддюдоповідача, думки учасників судового засідання, дослідивши та перевіривши надані матеріали, співставивши їх з доводами апеляції, колегія суддів прийшла до наступних висновків.

Суд першої інстанції, провівши судовий розгляд даного кримінального провадження у відповідності до вимог ч. 1 ст. 337 КПК, згідно з якими, судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, дотримуючись принципів змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, дотримуючись принципу диспозитивності, а саме, діючи в межах своїх повноважень та компетенції, вирішуючи лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створив необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Судом чітко дотримано ст. 17 ЗУ від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», де передбачено, що при розгляді справ суду застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 КПК, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. Судом першої інстанції повністю враховано і п. 65 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом».

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Як вбачається з вироку, судом першої інстанції вказані вимоги закону були дотримані.

Виходячи із вимог ст. 404 КПК України, колегія суддів перевіряє судове рішення в межах поданої апеляційної скарги.

Дослідивши з дотриманням вимог закону та детально проаналізувавши вищезазначені докази по справі, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, який колегія суддів вважає правильним та з ним погоджується, оскільки він ґрунтується на дійсному змісті вказаних доказів та їх належній оцінці, як кожного окремо з точки зору належності, допустимості, достовірності, так і їх сукупності з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття рішення про доведеність вини ОСОБА_7 в обсязі пред`явленого обвинувачення.

Апеляційним судом встановлено, що суд першої інстанції з достатньою повнотою обґрунтував свої висновки в частині кваліфікації дії обвинуваченого за ч. 1 ст. 186 КК України, не допустивши протиріч, або невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи, зокрема доказам, які в повному обсязі були досліджені під час судового розгляду.

Вказані твердження спростовані показаннями потерпілого, яким суд дав належну оцінку іпприйшов до висновку про те, що вони узгоджуються не тільки між собою, а ще й з даними, які містяться в протоколі слідчого експерименту, проведеного за участю обвинуваченого ОСОБА_7 , під час проведення якого той стверджував про нанесення кількості ударів, їх локалізацію, що телефон не випадав з куртки, а сам витяг його з внутрішньої кишені потерпілого. Вказані докази, в сукупності з іншими, дослідженими під час судового розгляду судом першої інстанції, свідчать про правильність кваліфікації дій обвинуваченого саме за ч. 1 ст. 186 КК України.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги та для зміни чи скасування вироку.

Керуючись ст. ст. 407, 419 КПК України, п. 3 Розділу XII Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів», колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 06 квітня 2018 року щодо ОСОБА_7 залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з дня проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до ст. 426 КПК України до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4