печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 серпня 2018 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у місті Києві клопотання прокурора групи прокурорів відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих слідчого відділу управління з розслідування злочинів, вчинених на тимчасово окупованих територіях, Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 , про арешт майна, -
В С Т А Н О В И В :
До провадження слідчого судді надійшло вказане клопотання прокурора, про накладення арешту із забороною відчуження та розпорядження на майно, яке перебуває у власності у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і.п.н. НОМЕР_1 .
Обґрунтовуючи подане клопотання, сторона кримінального провадження вказує, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування, а відділом процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих слідчого відділу управління з розслідування злочинів, вчинених на тимчасово окупованих територіях, Генеральної прокуратури України процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 0000224 за підозрою у вчиненні власником ТОВ «BIOTEXCOM» ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 149 КК України та за підозрою у вчиненні головним лікарем медичного центру «BIOTEXCOM» ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 149, ч. 1 ст. 366 КК України, а також за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 3 ст. 149, ч. ч. 2, 3 ст. 190, ч. 3 ст. 212 та ч. 1 ст. 366 КК України.

В судове засідання прокурор не з`явився, повідомлявся належним чином, через канцелярію суду надавши заяву, про розгляд клопотання у його відсутність підтримавши вимоги викладені у клопотанні та з викладених у ньому підстав просив його задовольнити.

На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України слідчий суддя визнав за можливе проводити розгляд клопотання у відсутності власника майна, з огляду на те, що це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали провадження, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання, з огляду на наступне.
13 липня 2018 року в ході досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 149 КК України.

Суть підозри сторона обвинувачення обґрунтовує тим, що ОСОБА_8 своїми умисними діями, які виразилися у здійсненні іншої незаконної угоди, об`єктом якої є людина, вчиненої за попередньою змовою групою осіб щодо малолітнього вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 149 КК України.

Прокурор у своєму клопотанні посилається на те, що підконтрольних підозрюваному ОСОБА_7 осіб, на яких останнім здійснюється реєстрація вищевказаного майна, належить його дружина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і.п.н. НОМЕР_1 .

Як вказує прокурора, на даний час виникла об`єктивна необхідність у накладенні арешту на відповідне нерухоме майно, яке належить ОСОБА_4 .

Згідно відомостей, які містяться у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, у власності у ОСОБА_4 перебувають наступні об`єкти нерухомості:

-земельна ділянка, кадастровий номер :85:084:0004, площею 0,1 га, розташована за адресою: АДРЕСА_1 ;

-одноквартирний (садибний) житловий будинок, літ. «А», загальною площею 729,9 кв.м, розташований за адресою: АДРЕСА_1 ;

-житловий будинок, загальною площею 518,5 кв.м, розташований за адресою: АДРЕСА_2 ;

-земельна ділянка, кадастровий номер :01:075:0739, розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

З урахуванням тих обставин, що в органу досудового розслідування наявні достатні підстави вважати, що відповідні об`єкти нерухомого майна, що перебувають у власності у ОСОБА_9 , здобуто в результаті злочинної діяльності за вищевказаних обставин, постановою процесуального керівника їх визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Крім того, дані речові докази використовуються з метою встановлення фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження, та доведення вини осіб, причетних до скоєння відповідних кримінальних правопорушень.

Арешт на вказані об`єкти нерухомості необхідно накласти з метою збереження речових доказів та забезпечення подальшої спеціальної конфіскації, конфіскації майна як виду покарання та відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).

Санкцією ч. 3 ст. 149 передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років з конфіскацією майна або без такої.

У відповідності до ст. 96-1 КК України спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного злочину або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Крім того відповідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно ч. 4 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 96-2 КК України спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно одержані внаслідок вчинення злочину та/або є доходами від такого майна.

Частиною 10 ст.170 КПК України визначено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Враховуючи, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 149 КК України та існує вірогідність того, що вказане у клопотанні нерухоме майно одержано саме внаслідок вчинення такого злочину, а відтак є необхідність відповідно до ст. 170 КПК України у такому заході забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.
Незастосування арешту майна підозрюваного, може призвести до його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, самим підозрюваним, чи уповноваженими ним особами.
Враховуючи викладене виникла необхідність у накладенні арешту на вказане у клопотанні майно з метою забезпечення можливої конфіскації майна.
Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Слідчий суддя, вивчивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовано, дійшов до висновку про те, що зазначене в клопотанні прокурора майно, на яке він просить накласти арешт, з метою подальшої конфіскації майна підозрюваного є доцільним та співмірним заходом забезпечення кримінального провадження, відтак клопотання підлягає задоволенню.
На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 98, 130, 132, 170-175, 309 КПК України, слідчий суддя, -
У Х В А Л И В :
Клопотання - задовольнити.
Накласти арешт із забороною відчуження та розпорядження на майно, яке перебуває у власності у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і.п.н. НОМЕР_1 , а саме:

-на земельну ділянку, кадастровий номер :85:084:0004, площею 0,1 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 ;

-одноквартирний (садибний) житловий будинок, літ. «А», загальною площею 729,9 кв.м, розташований за адресою: АДРЕСА_1 ;

-житловий будинок, загальною площею 518,5 кв.м, розташований за адресою: АДРЕСА_2 ;

-земельну ділянку, кадастровий номер :01:075:0739, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 .

Передати арештоване майно в управління Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.
Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.
Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду міста Києва протягом 5 днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1