Єдиний унікальний номер 725/5414/17
Номер провадження 1-кп/725/291/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.10.2018 року м. Чернівці

Першотравневий районний суд м.Чернівці в складі:
Головуючого- судді: ОСОБА_1 ,
при секретарях: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при прокурорах: ОСОБА_5 , ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернівці кримінальне провадження за № 0001351 від 29.09.2017 року відносно обвинуваченого:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженеця м.Чернівці, Чернівецької області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, не одруженого, з середньою освітою, раніше судимий: -27.03.2017 року Шевченківським районним судом м. Чернівці за ч.1 ст. 185 КК України до покарання у вигляді штрафу розміром 850 гривень; -30.06.2017 року Шевченківським районним судом м. Чернівці за ч.5 ст.27, ч.2 ст.289 КК України до позбавлення волі строком на 5 років на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки

обвинуваченого в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого 2 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_7 будучи раніше судимим за вчинення умисних, корисливих злочинів, вчинив злочин повторно за наступних обставин:

21.09.2017 року близько 23 год. 00 хв., ОСОБА_7 знаходячись у під`їзді першого поверху будинку АДРЕСА_2 , діючи умисно, переслідуючи корисливу мету спрямовану на таємне викрадення чужого майна, повторно, переконавшись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, реалізуючи свій злочинний умисел викрав із сходинкової клітки мобільний телефон, марки "MeizuM710H", синього кольору, ІМЕІ-1: НОМЕР_1 , ІМЕІ-2: НОМЕР_2 , вартістю 2352 грн. 50 коп., який належить ОСОБА_8 та яким тимчасово користувався ОСОБА_9 , тим самим спричинивши матеріальної шкоди на вказану суму.

Після вчиненої крадіжки ОСОБА_7 , з місця скоєного кримінального правопорушення зник із викраденим майном, розпорядившись ним на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_7 , вичнив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), за кваліфікуючою ознакою, вчинено повторно.

В судовому засіданні ОСОБА_7 вину не визнав та пояснив суду, що 21.09.2017 року він з знайомими гуляли ввечері на Соборній площі. Він, ОСОБА_10 , ОСОБА_11 і ОСОБА_12 , пішли на Турецьку площу. Там вони сиділи, у під`їзді будинку, розмовляли, пили пиво. Після того, як ОСОБА_13 встав, пішов та не повернувся, через хвилин 20-30 вони вирішили піти. По дорозі, на сходах, він побачив телефон та підняв його. Телефон він намагався включити, щоб знайти власника проте він був заблокований. Потім він зустрів ОСОБА_14 та спитав чи він може його відремонтувати та передав телефон ОСОБА_14 . Згодом йому подзвонив ОСОБА_15 та запитав чи не знаходив він телефон. Він сказав ОСОБА_15 , що передзвонить, після цього він подзвонив ОСОБА_14 та запитав за телефон. ОСОБА_14 йому повідомив, що телефон у ремонті та за нього потрібно сплатити 700-800 грн.. Він подзвонив ОСОБА_15 і повідомив, що його телефон у ремонті та, щоб його забрати потрібні гроші, а в нього такої суми не має. Заперечував факт крадіжки телефону, та стверджував що телефон знайшов. Просив його виправдати.

Потерпіла ОСОБА_8 в судовому засіданні вказала, що телефон «Meizu» належить їй. Вона дала його синові 21 вересня тільки в користування. Син признався, що у нього викрали телефон через 2-3 дні після крадіжки та пояснив їй, що він гуляв з хлопцями трохи заснув, коли прокинувся не було ні хлопців, ні телефону. Потім коли дізнався, що телефон викрав ОСОБА_7 , він йому неодноразово дзвонив, однак ОСОБА_7 телефон не повертав, тому вони звернулися до поліції.

Свідок ОСОБА_16 в судовому засіданні надав суду покази, згідно яких пояснив, що в 20-х числах вересня по вул. Почтовій він зустрів ОСОБА_7 , який йому запропонував купити телефон, на що той погодився, за умови, що коли телефон розблокують тоді він заплатить ОСОБА_7 гроші у сумі 1000 грн.. Телефон ОСОБА_16 здав у магазин по вул. І. Франка, щоб розблокувати. Наступного дня він запитував у ОСОБА_7 , чи телефон не крадений, на що останній відповів, що не крадений. Також вказав, що телефон «Meizu» був синього кольору.

Свідок ОСОБА_17 надав покази, що він працює в сервісному центрі «Мос» по вул. І Франка, та в кінці вересня на початку жовтня 2017 року ОСОБА_18 приніс до центру телефон марки «Meizu», щоб розблокувати. Даний телефон він добровільно видав працівникам поліції.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_19 пояснив суду, що 21 вересня 2017 року він спільно з ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_20 гуляли по місту та в подальшому зайшли в під`їзд будинку. Під час прогулянки він бачив у ОСОБА_9 телефон, однак він нікому свій телефон не давав.

Свідок ОСОБА_20 пояснив, що гуляв по місту з ОСОБА_7 .. Вони зустрілися на Соборній площі о 6-7 год. вечора, потім пішли на Турецьку площу, де ще із двома хлопцями у під`їзді будинку пили легкоалкогольні напої. Знаходились вони там близько 30-40 хвилин. Після чого він попрощався із ними пішов додому.

Свідок ОСОБА_21 , в судовому засіданні пояснила, що під час проведення слідчого експерименту 27.11.2017 року, де вона була запрошена понятою ОСОБА_7 зізнався у скоєнні злочину, а саме крадіжки телефону. ОСОБА_7 детально пояснив обставини вчинення крадіжки. Точно всіх обставин не пригадає, однак пам`ятає, що ОСОБА_7 сказав «Взяв телефон».

Свідок ОСОБА_22 пояснила суду, що була присутньою при впізнанні речей, а саме: телефону. Потерпіла впізнала викрадений у неї телефон. Крім того, була присутньою при впізнанні ОСОБА_7 по фотознімках.

Свідок ОСОБА_23 пояснила суду, що була присутньою в якості понятої при проведенні впізнання особи по фотознімках, коли ОСОБА_9 вказав по фото на ОСОБА_7 , як на особу яка викрала телефон. Також була понятою при проведенні впізнання особи по фотознімках, коли ОСОБА_24 вказав на ОСОБА_7 як на особу яка продавала йому телефон.

Крім того судом було безпосередньо досліджено наступні докази:

- протокол прийняття заяви від ОСОБА_8 про вчинення злочину ( Т. 1 а.с. 7);

- копія коробки від мобільного телефону (Т. 1 а.с. 17);

- копія квитанції про оплату за телефон (Т. 1 а.с.18);

- протокол пред`явлення особи для впізнання від 27.11.2017 року, відповідно до якого свідок ОСОБА_24 серед чотирьох пред`явлених осіб вказав на ОСОБА_7 який 21.09.2017 запропонував йому придбати мобільний телефон марки Meizu темно-синього кольору за 1000 грн.. (Т. 1 а.с. 22-23);

- протокол добровільної видачі та огляду мобільного телефону від 14.11.2017 відповідно до якого гр. ОСОБА_17 добровільно видав мобільний телефон марки Meizu темно-синього кольору, який надав йому розблокувати ОСОБА_18 (Т. 1 а.с. 30);

- висновок експерта №1016-А від 22.11.2017 року, згідно якого ринкова вартість мобільного телефону на момент вчинення кримінального правопорушення могла становити 2352,50 грн.( Т. 1 а.с.49-53);

- протокол пред`явлення особи для впізнання від 23.11.2017, відповідно до якого потерпіла ОСОБА_8 впізнала мобільний телефон марки Meizu темно-синього кольору за ознаками, а саме у верхній частині боковій екрану тріщина, в задній частині корпусу наявні потертості (Т. 1 а.с. 85-87);

- протокол огляду місця події, проведеного 27.11.2017, з фото таблицями до нього, відповідно до, якого свідок ОСОБА_9 , пояснив, що будинок АДРЕСА_2 являється місцем вчинення кримінального правопорушення, а саме місцем, де викрали у нього телефон. (Т. 1 а.с. 36);

- протокол проведення слідчого експерименту від 29.11.2017 із застосуванням відеозапису проведеного із ОСОБА_7 , під час проведення за участю понятих ОСОБА_7 ,добровільно на місці розповів та показав, де саме та при яких обставинах він викрав телефон (Т. 1 а.с.114-117);

- протокол пред`явлення особи для впізнання від 23.11.2017 року, відповідно до якого свідок ОСОБА_9 серед чотирьох пред`явлених осіб вказав на ОСОБА_7 , який 21.09.2017 був разом з ним у під`їзді будинку, де в подальшому викрав його мобільний телефон марки Meizu темно-синього кольору. (Т. 1 а.с. 79-81);

- протокол проведення слідчого експерименту від 29.11.2017 із застосуванням відеозапису проведеного із свідком ОСОБА_9 , за участю законного представника та понятих ОСОБА_9 , добровільно розповів та показав, де саме і при яких обставинах у нього було викрадено телефон марки Meizu темно-синього кольору (Т. 1 а.с.120-123).

При цьому, суд не приймає до уваги доводи сторони захисту, щодо не допустимості доказів, а саме пред`явлення особи до впізнання за фотознімками від 23.11.2017 року та слідчий експеримент від 29.11.2017 року проведений із свідком ОСОБА_9 , за участю законного представника та понятих, при якому він добровільно розповів та показав, де саме і при яких обставинах у нього було викрадено телефон марки "Meizu" темно-синього кольору у зв`язку з тим, що дані слідчі дії із свідком були проведені за участю його законного представника ОСОБА_8 , яка є потерпілою у даному кримінальному провадженні, виходячи з наступного.

Так постановами слідчого від 30.09.2017 року та 23.11.2017 року потерпіла ОСОБА_8 залучена в якості законного представника неповнолітнього свідка ОСОБА_25 (т.1 а.с. 13, 83).

Відповідно до ст. 228 та 240 КПК України пред`явлення особи до впізнання та проведення слідчого експерименту проводяться з метою перевірки та уточнення відомостей, що мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Аналізуючи вищевказані норми закону під час проведення даних слідчих дій не проводиться допит особи, а лише здійснюється перевірка та уточнення відомостей які були раніше встановлені в ході проведення досудового розслідування.

КПК України, а саме ст. 226 передбачає участь при проведення допиту малолітньої або неповнолітньої особи законного представника, педагога або психолога, при цьому даним особам роз`яснюється право бути присутнім при допиті а також заперечувати проти запитань та ставити запитання, з чого суд приходить до висновку, що дана вимога в розумінні ч.6 ст. 9 КПК України, стосується не лише щодо допиту малолітніх чи неповнолітніх осіб, а й на проведення інших слідчих дій за участю малолітніх чи неповнолітніх осіб.

Із досліджених протоколів слідчих дій, належність та допустимість яких заперечує сторона захисту, судом встановлено, що окрім законного представника ОСОБА_8 участь у даних слідчих діях приймав педагог, що відповідає вимогам КПК України. При цьому, будь яких зауважень під час проведення слідчих дій не надходило, що на думку суду, виключає визнання вказаних слідчих дій неналежними та недопустимими доказами.

Крім того суд зауважує, що потерпіла ОСОБА_8 безпосередньо не була присутньою при вчиненні кримінального правопорушення, ОСОБА_7 є для неї невідомою особою, відомості про обставини вчинення злочину вона сприймала безпосередньо від її сина ОСОБА_15 , а тому будь-який вплив на покази її сина надані органу досудового розслідування є неможливим, що підтверджено безпосередньо дослідженим в судовому засіданні протоколом відтворення обстановки та обставин події та відеозаписом до нього.

Суд не приймає до уваги доводи сторони захисту про відсутність в діях ОСОБА_7 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, та відсутність у обвинуваченого будь-якого корисливого умислу, спрямованого на таємне викрадення чужого майна і наявність бажання повернути телефон власнику, а також наявність в діях його підзахисного цівільно правових відносин. При цьому суд виходить з наступного.

Так, належними та допустимими доказами по справі, зокрема протоколом проведення слідчого експерименту від 29.11.2017 із застосуванням відеозапису проведеного із ОСОБА_7 , протоколом допиту свідка ОСОБА_21 доведена наявність прямого умислу у ОСОБА_7 на викрадення майна у ОСОБА_9 , що власне підтвердив сам ОСОБА_7 під час проведення слідчого експерименту 29.11.2017 року в присутності понятих ОСОБА_21 та ОСОБА_26 ..

При цьому докази надані стороною обвинувачення є логічні і послідовні і в своїй сукупності доводять наявність в діях ОСОБА_7 , складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України.

Суд не приймає до уваги покази ОСОБА_7 під час судового розгляду, в яких останній вказував на те, що телефон він знайшов і в подальшому дізнавшись, що телефон шукають мав намір його повернути.

Так в судовому засіданні показами свідка ОСОБА_16 спростовуються доводи ОСОБА_7 про намір повернути телефон, оскільки він хотів продати телефон ОСОБА_16 попередньо домовившись з ним про ціну та умови продажу. Дані обставини підтверджуються поясненнями ОСОБА_7 під час відтворення обставин і обстановки події. І цим же протоколом спростовується твердження ОСОБА_7 про те, що телефон він знайшов, оскільки під час відтворення обставин і обстановки події ОСОБА_7 вказав, що ОСОБА_15 вийшов по своїм справам і забув телефон на сходах, після чого він ( ОСОБА_7 ) взяв телефон.

Покази ОСОБА_7 під час судового засідання плутані та не логічні і суперечать дослідженим по справі доказам.

Суд вважає, що така позиція обвинуваченого, є лінією захисту та застосування минулого кримінального досвіду з метою уникнення кримінальної відповідальності у вигляді позбавлення волі, оскільки він вчинив злочин під час звільнення від відбування покарання з випробовуванням.

При визначенні виду і міри покарання ОСОБА_7 , суд враховує, ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, та обставини, що пом`якшують так і обтяжують покарання.

При цьому, суд враховує, що ОСОБА_7 раніше судимий, вчинив кримінальне правопорушення під час звільнення від відбування покарання з випробовуванням, свою вину не визнав, не перебуває та психіатричному та наркологічному обліках, за місцем реєстрації відсутні негативні характеристики.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують вину ОСОБА_7 судом не встановлено.

З врахуванням всіх обставин по справі, особи винного суд вважає, що його виправлення та перевиховання не можливе без ізоляції від суспільства з застосуванням міри покарання у вигляді позбавлення волі з врахуванням вимог ст.71 КК України за сукупністю вироків частково приєднавши до призначеного покарання не відбуту частину покарання за вироком Шевченківського районного суду м. Чернівці від 30.06.2017 року, відповідно до якого ОСОБА_7 було визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27, ч.2 ст.289КК України та засуджено до позбавлення волі строком на 5 років на підставі ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з випробовуванням строком на 2 роки.

Підстав для застосування відносно ОСОБА_7 ст.ст. 69, 75 КК України суд не вбачає.

Стосовно запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 суд виходить з наступного.

Так, судом встановлено що ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 185 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії середньої тяжкості, за який законом передбачене покарання у виді позбавлення волі, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 покладається необхідність запобігання спробам вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_7 незважаючи на свій молодий вік раніше судимий за вчинення корисливих злочинів, при цьому вчинив кримінальне правопорушення під час відбування покарання з випробовуванням, що вказує на схильність до вчинення ним нових злочинів, його вина повністю доведена судом внаслідок чого суд прийшов до висновку про призначення ОСОБА_7 міри покарання у вигляді позбавлення волі, крім того у ОСОБА_7 відсутні стійкі соціально стримуючі фактори, внаслідок чого суд вважає, що запобіжний захід у вигляді застави відносно ОСОБА_7 слід змінити на запобіжний захід у вигляді триманні під вартою.

Суд вважає що з ОСОБА_7 на користь держави слід стягнути судові витрати за проведення експертизи по справі в сумі 988 грн. 70 коп.

Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 369,370,371,373,374,376,395 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України і за його вчинення призначити йому покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Шевченківського районного суду м. Чернівці від 30.06.2017, яким ОСОБА_7 було визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27, ч.2 ст.289 КК України та засуджено до позбавлення волі строком на 5 років на підставі ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з випробовуванням строком на 2 роки і остаточно призначити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання у виді 5 (п`яти) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

До вступу вироку в законну силу змінити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді застави на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, взявши його під варту із залу суду негайно.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 рахувати з 14 год. 45 хв. 12 жовтня 2018 року, тобто з моменту проголошення вироку.

Заставу в сумі 16000 грн. внесену ОСОБА_27 за ОСОБА_7 відповідно до квитанції № 96 від 04.12.2017 року після вступу вироку в законну силу повернути ОСОБА_27 ..

Стягнути з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судові витрати за проведення експертизи по справі в сумі 988 грн. 70 коп..

Речовий доказ мобільний телефон марки «Meizu», синього кольору, який передано на відповідальне зберігання ОСОБА_8 залишити за останньою.

На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду Чернівецької області через Першотравневий районний суд м. Чернівці протягом тридцяти діб з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні

Копію вироку вручити прокурору та обвинуваченому негайно.

Суддя Першотравневого
районного суду м.Чернівці ОСОБА_1