Справа № 299/1178/18
А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

08.08.2018 м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в складі суддів :
ОСОБА_1 ( головуючий ),
ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
з участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження 11кп-777/524/18, за апеляційною скаргою начальника Виноградівського відділу Берегівської місцевої прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу Виноградівського районного суду Закарпатської області від 18 червня 2018 року, якою повернуто прокурору обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296, ч.1 ст. 122 КК України, відомості про яке внесено до ЄРДР 17.04.2018 за №0000418.
Ухвала суду мотивована тим, що обвинувальний акт не відповідає вимогам п.2, 5 ч.2 ст. 291 КПК України, зокрема, що твердження про вчинення інкримінованих ОСОБА_7 кримінальних правопорушень разом з ОСОБА_8 без зазначення формулювання висунутого обвинувачення ОСОБА_8 , як співучаснику злочину, суперечить презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини (ст. 17 КПК України). Крім того, суд вказав, що формулювання обвинувачення повинно містити дані про подію кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), яка відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 91 КПК України підлягає доказуванню у кримінальному провадженні. Однак, в обвинувальному акті вчинення кримінального правопорушення за ч.2 ст.296 КК України зазначено дату та час його вчинення 16 травня 2016 року близько 02 години 00 хвилин, а за ч.1 ст.122 КК України 15 травня 2016 року приблизно 02 години 00 хвилин. Вказане, на думку суду, унеможливлює встановлення точного часу вчинення кримінальних правопорушень, в яких обвинувачується ОСОБА_7 . Також суд звернув увагу на недопустимість зазначення в обвинувальному акті у стверджувальній формі вказівки на винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення.
В апеляцйній скарзі прокурор просить ухвалу скасувати, призначити новий розгляд у суді першої інстанції . Обгрунтовує тим, що в обвинувальному акті у відповідності до положень ст. 91 КПК України зазначено відомості щодо часу, місця, способу та інших обставин вчинення кримінального правопорушення, відтак вважає безпідставним вказівку суду на те, що у ньому не зазначено часу вчинення злочинів. Також вважає необгрунтованим висновок суду про повернення обвинувального акту з підстав того, інкримінований злочин ОСОБА_7 вчинив за попередньою змовою з ОСОБА_8 , але обвинуваченння йому у цьому обвинувальному акті не висунуто. Слідством матеріали відносно співучасника злочину ОСОБА_8 виділені в окреме провадження, про що також зазначено у реєстрі матеріалів досудового розслідування у розділі ІІ і зазначене не може вважатись порушенням принципу презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини ОСОБА_7 . З наведених підстав вважає ухвалу суду незаконною, необгрунтованою.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення прокурора в підтримання доводів апеляційної скарги та прохання про скасування ухвали, перевіривши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з п.3 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам ст. 291 КПК України.

З оскаржуваної ухвали убачається, що судом зазначено про те, що є сумніви щодо часу вчинення злочинів, щодо вказівки про вчинення злочину групою осіб та відсутності в обвинувальному акті формулювання обвинувачення відносно співучасника злочину ОСОБА_8 , що унеможливить судовий розгляд відповідно до положень ст. 337 КПК України та порушить право обвинуваченого на захист.

Між тим, з таким висновком суду погодитись не можна.

В обвинувальному акті, як з нього видно, вказано час, місце, спосіб вчинення кримінальних правопорушень, відомості про обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, про розмір матеріальної шкоди заподіяної злочином та цивільний позов, про процесуальні витрати, і зазначені відомості в повній мірі є достатніми для призначення його до розгляду. Отже, обвинувальний акт відносно ОСОБА_7 відповідає ст. 291 КПК України. Судження про невідповідність обвинувального акту, які суд вказав в ухвалі, не стосуються невідповідності обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України, а стосуються оцінки доказової бази суті обвинувачення. Тому висновок суду про те, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України є необгрунтованим.

Таким чином, апеляційній доводи прокурора про необгрунтованість ухвали про повернення обвинувального акту прокурору заслуговують на увагу.

Описки, які наявні в обвинувальному акті, не дають підстав для його повернення і такі можуть бути усунуті під час судового розгляду поданням уточненого обвинувального акту прокурором відповідно до положень ст.337-339 КПК України, а та обставина, що висунуте обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні злочинів за попередньою змовою з гр. ОСОБА_8 , матеріали відносно якого виділені в окреме провадження, не перешкоджає призначенню обвинувального акту до розгляду та не порушує права на захист ОСОБА_7 .

Зі змісту обвинувального акту не вбачається, що він є незрозумілим та у ньому не міститься суджень про доведеність вини ОСОБА_7 в інкримінованих злочинах, а міститься виклад формулювання обвинувачення з констатацією вчинення злочину.

Апеляційний суд приходить до висновку, що суд вдався до оцінки фактичних обставин кримінального правопорушення, викладених в обвинувальному акті, що є завданням суду під час розгляду кримінального провадження по суті, а не на стадії підготовчого судового провадження, завданням якого є прийняття рішень, визначених ч. 3 ст. 314 КПК України, в тому числі, перевірити обвинувальний акт на відповідність вимогам ст. 291 КПК України та призначити судовий розгляд, чим допустив невідповідність висновків суду фактичним обставинам, тому оскаржувана ухвала суду як необгрунтована, на підставі п.2 ч.1 ст. 409 КПК України підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції.

Керуючись ст. 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу начальника Виноградівського відділу Берегівської місцевої прокуратури ОСОБА_6 задовольнити.
Ухвалу Виноградівського районного суду Закарпатської області від 18 червня 2018 року, якою повернуто прокурору обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296, ч.1 ст. 122 КК України, відомості про яке внесено до ЄРДР 17.04.2018 за №0000418- скасувати, призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.

Судді :