Заводський районний суд м. Миколаєва
Справа 1-268-11
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.03.2011 року м. Миколаїв

Заводський районний суд міста Миколаєва в складі:

судді - Бобрової І.В.

при секретарі - Демянюк І.А.

прокурора - помічник прокурора Заводської прокуратури ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва кримінальну справу за обвинуваченням

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не працюючого, не одруженого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше не судимого

в скоєнні злочину передбаченого ч.1ст. 185 КК України

В С Т А Н О В И В:

Підсудний ОСОБА_2 в грудні 2010 року, знаходячись в квартирі АДРЕСА_1, скориставшись тимчасовою відсутністю уваги з боку мешканців квартири, завідомо знаючи знаходження майна, на викрадення якого в нього виник злочинний умисел, таємно викрав золоті вироби та гроші потерпілої ОСОБА_3, а саме два золотих ланцюжка на шию, золотий браслет, золоті сережки та 300 доларів США, спричинивши останній матеріальних збитків на суму 6500 грн.. Після чого з місця події зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_2, свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю та показав, що дійсно в грудні 2010 року, точної дати не памятає, знаходячись в квартирі АДРЕСА_2, де проживає його дівчина ОСОБА_4 Леонтієвна, скориставшись тим, що залишився в квартирі один, викрав золоті вироби та гроші, які належать потерпілій ОСОБА_3. Місце знаходження зазначеного майна він знав, так як раніше ОСОБА_4 в його присутності неодноразово брала з шафи поліетиленовий пакет з золотими виробами. Два золотих ланцюжка, золотий браслет та золоті сережки він заклав в ломбард, вирученими грошами та викраденими коштами у розмірі 300 доларів США розпорядився на власний розсуд. У вчиненому щиро розкаюється. Збитки потерпілій не відшкодовані, але має намір відшкодувати в межах заявленої матеріальної шкоди в цивільному позові. Моральну шкоду у розмірі 10 000 грн., що заявлена в цивільному позові ОСОБА_3 не визнає і вважає її безпідставною.

Потерпіла ОСОБА_3 в судовому засіданні повністю підтвердила показання підсудного щодо обставин вчинення злочину, збитки їй не відшкодовані, просить задовольнити поданий нею цивільний позов про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 суду показала, що вона раніше зустрічалася з підсудним на протязі тривалого часу. ОСОБА_2 часто бував в квартирі АДРЕСА_3, де проживає вона та потерпіла ОСОБА_3. В який день сталося викрадення вона не знає, але підсудний залишався в квартирі один, та на момент виявлення пропажі грошей та золотих виробів більше сторонніх в квартирі декілька тижнів не було.

Крім повного визнання своєї вини самим підсудним, його винність у таємному викраденні чужого майна, також підтверджується зібраними на досудовому слідстві доказами, фактичні обставини яких не оспорюються підсудними та іншими учасниками судового розгляду, а саме заявою ОСОБА_3 про викрадення належного їй майна, протоколом огляду місця події від 29.12.2010 року, явкою з повинною написаною ОСОБА_2 29.12.2010 року на імя начальника Заводського РО, поясненнями ОСОБА_2 від 29.12.2010 року, договорами закладу № 3078, 3059 укладеними між ОСОБА_2 та Повним Товариством «Климчук, Попов «Ломбард «Кепітал»»

Таким чином, суд приходить до висновку, що підсудний ОСОБА_2 своїми умисними діями, спрямованими на таємне викрадення чужого майна, скоїв злочин, передбачений ст. 185 ч.1 КК України.

При обранні покарання суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого підсудним злочину, всі обставини справи та дані про особу винного.

До обставин, що помякшують покарання, суд відносить щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання, суд не вбачає.

ОСОБА_2, раніше не судимий, до кримінальної відповідальності не притягувався, має постійне місце проживання, де характеризуються позитивно, на обліку в психіатричній лікарні та наркологічному диспансері не знаходиться, тому суд вважає, що його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства та призначає покарання в межах санкції ст. 185 ч.1 КК України, із застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України.

На підставі ст.ст. 28, 328 КПК України, ст.1166, 1167 ЦК України цивільний позов потерпілої ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково, стягнути з підсудного 8 783,17 грн. завданої матеріальної шкоди та 500 грн. спричиненої моральної шкоди.

У решті позовних вимог - відмовити.

Визначаючи розмір моральної шкоди суд враховує матеріальне становище підсудного, який не працевлаштований, обґрунтованість та доведеність вимог цивільного позивача, а також виходив з засад розумності, виваженості, справедливості та вважає, що визначена сума моральної шкоди відповідає обсягу та характеру спричинених страждань потерпілій та характеру вимушених змін у її життєвих стосунках.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_2 визнати винними у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч.1 КК України, призначивши покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнити засудженого ОСОБА_2 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку, не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обовязки:

не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально виконавчої інспекції;

повідомляти органи кримінально виконавчої інспекції про зміну місця проживання;

періодично зявлятися для реєстрації в органи кримінально виконавчої інспекції.

Цивільний позов ОСОБА_3 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 8 783,17 грн. матеріальної шкоди та 500 грн. моральної шкоди, всього 9 283,17 грн. (девять тисяч двісті вісімдесят три грн. 17 коп.).

Міру запобіжного заходу засудженому, до вступу вироку в законну силу залишити підписку про невиїзд.

На вирок може бути подана апеляція до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суд протягом 15-ти діб з моменту проголошення.

Суддя Боброва І.В.