Справа № 562/2583/18>
провадження №1-кс/562/626/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ У К Р А Ї Н И

"24" липня 2018 р.

Слідчий суддя Здолбунівського районного суду

Рівненської області ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника поліції ОСОБА_4 ,

заявника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні залу суду м.Здолбунів Рівненської області скаргу ОСОБА_5 на постанову слідчого СВ Здолбунівського ВП ГУНП в Рівненській області про закриття кримінального провадження №0000052, -

в с т а н о в и в:

16 липня 2018 року в суд звернувся ОСОБА_5 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_6 зі скаргою на постанову слідчого СВ Здолбунівського відділення поліції ГУНП в Рівненській області ОСОБА_7 від 10 травня 2018 року про закриття кримінального провадження №0000052, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23 січня 2018 року.
В обґрунтування скарги покликається на те, що оскаржувану постанову він отримав 14 липня 2018 року від інспектора ювенальної поліції Здолбунівського відділення поліції ОСОБА_8 , який мав намір притягнути його як законного представника неповнолітнього ОСОБА_6 до адміністративної відповідальності за ст.184 КУпАП, у зв`язку з вчиненням останнім кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України. Указана постанова слідчого є незаконною, а висновки про доведеність винуватості його сина не відповідають фактичним обставинам справи, розслідування справи проведено формально та неповно, а тому підлягає скасуванню.
У судовому засіданні заявник скаргу підтримав повністю.
Слідчий СВ Здолбунівського відділення поліції ГУНП в Рівненській області ОСОБА_7 у судове засідання не з`явилася та за повідомленням начальника слідчого відділу ОСОБА_4 перебуває на лікарняному.

Прокурор ОСОБА_3 та начальник слідчого відділу Здолбунівського відділення поліції ГУНП в Рівненській області ОСОБА_4 вважають оскаржувану постанову законною та підстав для її скасування не вбачають, вказують на відсутність підстав для розгляду скарги ОСОБА_5 , який відповідно до вимог ст.303 КПК України не має права оскарження постанови слідчого.
Заслухавши пояснення учасників справи слідчий суддя дійшов такого висновку.
З матеріалів кримінального провадження №0000052, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23 січня 2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, вбачається, що такі відомості зареєстровані за заявою ОСОБА_9 про нанесення 22 січня 2018 року близько 13 години під час навчання у приміщенні ЗОШ №6 у м.Здолбунів Рівненської області неповнолітнім ОСОБА_6 її сину ОСОБА_10 тілесних ушкоджень.
Аналогічна заява 25 січня 2018 року зареєстрована від ОСОБА_11 про нанесення 22 січня 2018 року близько 13 години під час навчання у приміщенні ЗОШ №6 у м.Здолбунів Рівненської області неповнолітнім ОСОБА_6 її доньці ОСОБА_12 тілесних ушкоджень.
За наслідками проведеного розслідування 10 травня 2018 року слідчим Здолбунівського ВП Острозького ВП ГУНП в Рівненській області лейтенантом поліції ОСОБА_7 винесено постанову про закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.
Оскаржувана постанова слідчого мотивована тим, що під час проведення досудового розслідування встановлено фактичні дані та здобуто достатні докази, які дають підстави вважати, що дане кримінальне правопорушення вчинив малолітній ОСОБА_6 . Проте останній не є суб`єктом злочину, оскільки не досяг віку кримінальної відповідальності, тому в його діях відсутній склад злочину, а також не виповнилось 11 років, що унеможливлює застосування примусових заходів виховного характеру.
Закриваючи провадження слідчий керувався п.2 ч.1 ст.284 КПК України.
Проте, відповідно до п.2 ч.1 ст.284 КПК України прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження й оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.
Завданнями кримінального провадження відповідно до ст.2 КПК України є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що слідчим досудове розслідування проведено без дотримання загальних засад кримінального провадження, поверхнево, без з`ясування всіх обставин, які мають суттєве значення для кримінального провадження.
Зокрема, згідно положень ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
Проте, орган досудового слідства, встановивши «фактичні дані та здобувши достатні докази, які дають підстави вважати, що кримінальне правопорушення вчинив малолітній ОСОБА_6 » не забезпечив принципу змагальності та не допитав останнього по наведених потерпілими обставинах спричинення їм тілесних ушкоджень.
А долучений до справи протокол допиту ОСОБА_6 від 23 січня 2018 року з провадження №0000053 (виправлений на №0000052) стосується обставин спричинення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_6 в іншому провадженні.
Будь-яких слідчих дій, зокрема, допити ОСОБА_6 з приводу заяв ОСОБА_9 та ОСОБА_11 у даному провадженні законний представник ОСОБА_5 заперечує, вказуючи на те, що дізнався про дану справу лише 14 липня 2018 року, що позбавило його малолітнього сина на належний захист від звинувачень, які категорично заперечує.
Крім того, в матеріалах провадження наявні висновки експертів №24 та №26, які проводилися щодо неповнолітніх ОСОБА_13 та ОСОБА_14 на підставі постанов слідчого, які приймалися у ході розслідування іншого кримінального провадження №0000053.
Водночас, будь-які відомості на підтвердження отримання указаних вище висновків експерта у даному кримінальному провадженні №0000052 після початку досудового розслідування у передбачений Кримінальним процесуальним кодексом України процесуальний спосіб, зокрема, шляхом тимчасового доступу до документів з подальшим їх вилученням чи в інших передбачений ч.2 ст.93 КПК України спосіб у матеріалах справи відсутні.

Указівки заступника керівника місцевої прокуратури ОСОБА_15 від 11 квітня 2018 року слідча ОСОБА_7 належним чином не виконала, слідчі експерименти зі всіма учасниками конфлікту, яким є безпосередньо неповнолітній ОСОБА_6 , не проведено, матеріали службового розслідування за фактом спричинення тілесних ушкоджень неповнолітнім ОСОБА_13 та ОСОБА_14 до справи не долучено, інформацію з органів державної влади та місцевого самоврядування щодо соціально-побутових умов проживання неповнолітнього ОСОБА_6 , перебування останнього на відповідних обліках не витребувано.
Таким чином, органом досудового слідства при прийнятті рішення про закриття кримінального провадження в повній мірі не виконані всі необхідні слідчі та процесуальні дії для всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи, а тому висновок про «вчинення кримінального правопорушення неповнолітнім ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КПК України» є необґрунтованим та передчасним.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.303 КПК України рішення слідчого про закриття кримінального провадження на досудовому провадженні можуть бути оскаржені заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Проте, статтею 55 Конституції України гарантовано кожному право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.
Аналогічні положення містяться і в ч.1 ст.24 КПК України, де кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Згідно ч.5 ст.9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Зокрема, у справі «Bellet v. France» (Беллет проти Франції) Європейський суд з прав людини суд зазначив, що «стаття 6 § 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права».
Ураховуючи особливості даного кримінального провадження, у якому учасниками справи є діти, які не досягли 11 років та в силі ст.ст.18, 22 КК України не є суб`єктами злочину, захист їх прав та інтересів потребує особливої уваги з боку держави, тому з метою забезпечення дотримання загальних засад кримінального провадження та належного доступу до правосуддя доводи прокурора та слідства щодо відсутності правових підстав для розгляду скарги ОСОБА_5 в інтересах малолітнього ОСОБА_6 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження є помилковими.
Згідно із ч.3 ст.307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.
Керуючись ст.ст.303, 305 КПК України, -

у х в а л и в:

Постанову слідчого СВ Здолбунівського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_7 від 10 травня 2018 року про закриття кримінального провадження №0000052, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23 січня 2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, - скасувати.
Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: