Справа № 635/3342/15-к
Провадження №1-в/635/352/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 травня 2018 року
Харківський районний суд Харківської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретар судового засідання ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в сел. Покотилівка Харківського району Харківської області подання начальника Харківського районного відділу з питань пробації Північно-східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України ОСОБА_3 про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Мерефа Харківського району Харківської області, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ; мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , працюючого ФОП ОСОБА_5 на посаді продавця, засудженого 22.12.2015 року Харківським районним судом Харківської області за ч. 2 ст. 286 КК України до 3 років позбавлення волі, 05.12.2016 року Полтавським районним судом Полтавської області на підставі ст. 82 КК України не відбуту частину покарання у виді позбавлення волі замінено на виправні роботи терміном на 1 рік 9 місяців 29 днів з відрахуванням із заробітної плати на користь держави 20%,
ВСТАНОВИВ:
до Харківського районного суду Харківської області надійшло клопотання начальника Харківського РВ з питань пробації Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції майора внутрішньої служби ОСОБА_3 , погоджене заступником голови спостережної комісії при Харківській районній державній адміністрації ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 від подальшого відбування покарання у вигляді виправних робіт.
В судовому засіданні представник органу, що вніс подання, підтримала клопотання та пояснила, що органу пробації надано позитивну характеристику на засудженого за місцем роботи та відомості про належне виконання вироку суду в частині відрахувань 20% заробітку, тому такі обставини стали підставою для звернення до суду із наведеним поданням.
Засуджений у удовому засіданні просив задовольнити внесене подання.
Прокурор не заперечував проти звільнення ОСОБА_4 від подальшого відбування покарання умовно-достроково.
Вислухавши у судовому засіданні пояснення учасників судового розгляду та дослідивши надані суду докази, судом встановлено наступне.
Вироком Харківського районного суду Харківської області від 22 грудня 2015 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України і призначено покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі без позбавлення права керування транспортними засобами.
Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 5 грудня 2016 року ОСОБА_4 замінено невідбуту частину покарання у виді 1 року 9 місяців 29 днів позбавлення волі на виправні роботи з відрахуванням заробітної плати на користь держави.
В подальшому ОСОБА_4 відбуває покарання у виді виправних робіт у ФОП ОСОБА_5 і із заробітку засудженого на користь держави щомісяця в середньому відраховується 20% заробітку, про що суду надані відповідні розрахунки, копія трудової книжки та наказу про прийняття на роботу.
Відповідно до вимог ч. ч. 1,2 ст. 46 КВК України власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган щодо засуджених до покарання у виді виправних робіт може застосовувати заходи заохочення і стягнення, передбачені законодавством про працю. Уповноважений орган з питань пробації за зразкову поведінку і сумлінне ставлення до праці щодо засуджених може застосовувати в якості заходу заохочення подання до суду матеріалів про умовно-дострокове звільнення засудженого від покарання.
Статтею 81 КК України передбачено, що до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Із доказів, які характеризують поведінку засудженого надано лише характеристику та клопотання ФОП ОСОБА_5 .
Дослідивши зазначені докази суд встановив, що відомості про розташування робочого місця, посадові обов?язки та характер роботи засудженого в наданих матеріалах відсутні. Також не зазначено які саме дії засудженого свідчать про його сумлінну поведінку і ставлення до праці. Крім того, в судовому засіданні засуджений навіть не назвав поштову адресу за якою розташовано його робоче місце.
Органом, що вніс подання не перевірено, чи дійсно існує робоче місце, на якому працював засуджений, відсутні відомості про реєстрації права власності на магазин, в якому нібито працює засуджений. Не надано відомостей про те, які саме досягнення у праці засудженого, що оформленим в якості продавця, слід вважати такими, що свідчать про сумлінне ставлення до праці оскільки не відомі його посадові обов?язки.
Крім того суд враховує наступне.
Законом, що врегульовує кримінальну відповідальність визначено перелік кримінальних покарань і визначено його із розрахунку тяжкості покарання. При цьому суд враховує, що до засудженого уже застосовано заохочення відповідно до якого застосовано більш м?яке покарання, що відповідно до ст. 51 КК України, яке значно м?якше ніж позбавлення волі.
Також суд враховує положення ст. 50 КК України, яка зазначає, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
З урахуванням наведеного суд вважає, що відсутність достовірних даних про, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, та про те, що умовно-дострокове звільнення ОСОБА_4 може сприяти його виправленню, а також запобіганню вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами не можуть бути підставою для умовно дострокового звільнення засудженого від подальшого відбування покарання у вигляді виправних робіт, яке є значно м?якшим від позбавлення волі на певний строк.
Підсумовуючи наведене суд відмовляє в задоволенні поданого клопотання за недостатньою його необґрунтованістю.
Керуючись ст. ст. 537, 539 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
в задоволенні подання начальника Харківського районного відділу з питань пробації Північно-східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України ОСОБА_3 про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 7 днів з дня її проголошення до судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Харківської області через Харківський районний суд Харківської області.

Суддя: ОСОБА_1