Ухвала
Іменем України
08 травня 2018 року

м. Київ
справа № 761/40451/17

провадження № 51-5952 ск 18
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_4 ОСОБА_5 на вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 21 грудня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 15 лютого 2018 року,

встановив:
За вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 21 грудня 2017 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджено за частиною 2 статті 286 Кримінального кодексу України (далі КК) на 5 років позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 ухвалено обчислювати з

20 вересня 2017 року.
На підставі частини 5 статті 72 КК ОСОБА_4 в строк відбування покарання зараховано строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі з 20 вересня 2017 року і до дня набрання цим вироком законної сили.
За вироком суду ОСОБА_4 визнано винуватим та засудженоза таких обставин.

15 вересня 2017 року о 09:20ОСОБА_4 , перебуваючи під впливом наркотичних речовин, внаслідок вживання амфетаміну, будучи позбавленим права керувати транспортними засобами відповідної категорії, використовуючи посвідчення водія № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , керуючи технічно несправним автомобілем «VolkswagenPolo», д.н.з. НОМЕР_2 , допустив порушення вимог пунктів 1.5, 1.7, підпункту «а» пункту 2.1, підпункту «б» пункту 2.3, підпункту «а» пункту 2.9, підпункту «е» пункту 8.7.3, пункту 8.10 та підпункту «г» пункту 31.4.5 Правил дорожнього руху України та під час руху не зупинився на заборонний червоний сигнал світлофору перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінією), а продовжив свій рух далі. У результаті чого на регульованому пішохідному переході, який розташованонавпроти буд. 25/1 по вул. Дегтярівській в м. Києві, ОСОБА_4 здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка переходила проїзну частину справа наліво стосовно руху автомобіля «Volkswagen Polo», д.н.з. НОМЕР_2 , на зелений сигнал світлофора, призначеного для регулювання руху пішоходів.

Внаслідок цієї дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_7 було спричинено тяжкі тілесні ушкодження, від яких вона ІНФОРМАЦІЯ_4 померла в Київській міській клінічній лікарні № 17.
Апеляційний суд м. Києва ухвалою від 15 лютого 2018 рокувирок Шевченківського районного суду м. Києва від 21 грудня 2017 року щодо засудженого ОСОБА_4 залишив без зміни.
У касаційній скарзі захисник ставить вимогу про зміну судових рішень шляхом застосування частини 1 статті 69 КК. Посилається на невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого внаслідок суворості.
На обґрунтування своїх вимог захисник вказує, що суди першої та апеляційної інстанцій не повною мірою врахували: того, що ОСОБА_4 вчинив злочин уперше; має на утриманні дружину та малолітню дитину; його відношення до вчиненого; вік та стан здоров`я засудженого; визнання ним вини, каяття та активне сприяння останнього розкриттю злочину; відсутність претензій з боку родичів потерпілої; добровільне відшкодування збитків родичам потерпілої; відсутність скарг за місцем проживання; щире вибачення перед родичами потерпілої.
Відповідно до пункту 2 частини 2 статті 428 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, зокрема, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Висновки суду щодо фактичних обставин вчинення засудженим ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 286 КК, та кваліфікація його дій в касаційній скарзі захисником не оспорюються та не заперечуються.
Доводи захисника щодо необхідності призначення засудженому покарання із застосуванням статті 69 КК є необґрунтованими з огляду на таке.

Відповідно до статті 65 КК при призначенні покарання суд має врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Згідно зі статтею 69 КК за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу.
Призначаючи засудженому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, суд першої інстанції врахував: що це кримінальне правопорушення є ненавмисним, а передбачає необережну форму вини, яка полягає в злочинній недбалості; характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного ним кримінального правопорушення, його наслідки; дані, що характеризують особу засудженого, а саме те, що ОСОБА_4 раніше не судимий, проте за період 2015 2017 років одинадцять разів притягувався до адміністративної відповідальності за порушення правил безпеки дорожнього руху, при цьому позбавлений права керувати транспортними засобами строком на 10 років, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває, посередньо характеризується за місцем проживання; пом`якшуючі покарання обставини щире каяття та добровільне відшкодування збитків родичам потерпілої, пов`язане з похованням останньої; обтяжуючі покарання обставини вчинення засудженим злочину в стані наркотичного сп`яніння.

Наведені обставини надали суду першої інстанції підстави для висновку, що саме такий вид покарання засудженому буде достатнім і необхідним для його виправлення й попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.
Перевіряючи вказаний вирок суду, суд апеляційної інстанції додатково зважив на враховані судом першої інстанції обставини, які впливають на визначення міри покарання, а також на можливість зменшення розміру призначеного засудженому покарання шляхом застосування статті 69 КК, на підставах чого вносилася апеляційна скарга захисником.

Наведені обставини, які слугували підставою для призначення засудженому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, у колегії суддів також не викликають сумнівів, оскільки при співставленні наведених захисником у касаційній скарзі обставин з конкретними обставинами вчинення злочину, вбачається, що ці обставини обґрунтовано не давали судам першої та апеляційної інстанцій підстав вважати їх такими, що досить істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого засудженим злочину для призначення йому покарання нижче від найнижчої межі.
Крім того, захисник навів лише перелік обставин для застосування статті 69 КК, але не вказав, яким чином та які саме обставини істотно знижують ступінь тяжкості кримінального правопорушення, а з урахуванням особи винного які саме підстави призначення покарання нижче від найнижчої межі.
Таким чином, Суд дійшов висновку, що з касаційної скарги захисника та наданих до неї копій судових рішень не вбачається підстав для її задоволення.
На підставі викладеного, керуючись пунктом 2 частини 2 статті 428 КПК, Суд

постановив:

Відмовити захиснику ОСОБА_5 у відкритті касаційного провадження за його касаційною скаргою на вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 21 грудня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 15 лютого 2018 року щодо засудженого ОСОБА_4 .
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3