Справа №487/4773/14-к 15.05.2018
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/784/215/18 Головуючий у суді першої інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ч. 2 ст. 186 КК України Доповідач апеляційного суду: ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2018 року м. Миколаїв
Апеляційний суд Миколаївської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря ОСОБА_5

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0001617 за апеляційною скаргою прокурора Миколаївської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_6 на ухвалу Заводського районного суду м. Миколаєва від 24 листопада 2016 року, стосовно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, який проживає по АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 ,
якою відмовлено у задоволені заяви першого заступника прокурора Миколаївської області ОСОБА_8 про перегляд за нововияленими обставинами ухвали Заводського районного суду м. Миколаєва від 29 вересня 2015 року про звільнення ОСОБА_7 від покарання, призначеного вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 3 вересня 2014 року, у зв`язку із закінченням строку випробування.

Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_9 ,
засуджений ОСОБА_7 .

Короткий зміст вимог апеляційної скарги прокурора.
Просить ухвалу Заводського районного суду м. Миколаєва від 24 листопада 2016 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволені подання Заводського районного відділу м. Миколаєва КВІ УДПтС України в Миколаївській області про звільнення ОСОБА_7 від покарання.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.
Ухвалою суду відмовлено у задоволені заяви першого заступника прокурора Миколаївської області ОСОБА_8 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Заводського районного суду м. Миколаєва від 29 вересня 2015 року про звільнення ОСОБА_7 від покарання, призначеного вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 3 вересня 2014 року, у зв`язку із закінченням строку випробування.

Узагальнені доводи апеляційної скарги прокурора.
В апеляційній скарзі прокурор вважає ухвалу незаконною та необґрунтованою у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження.
Зазначає, що вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва від 27 жовтня 2015 року ОСОБА_7 засуджено за ч. 3 ст. 191 КК України на 3 роки позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади пов`язані з матеріальною відповідальністю. На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки з покладенням обов`язків передбачених п. 3, 4 ст. 76 КК України.
Вказує, що цим вироком ОСОБА_7 визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення у період іспитового строку, визначеного вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 3 вересня 2014 року, а саме у період липня-серпня 2015 року.
Вказує, що вирок Ленінського районного суду м. Миколаєва від 27 жовтня 2015 року переглядався судом апеляційної інстанції та вирок Ленінського районного суду м. Миколаєва скасовано в частині призначення додаткового покарання та ухвалено в цій частині новий вирок. Тому факт скоєння ОСОБА_7 злочину у період іспитового строку, підтверджено судовим рішенням, яке набрало законної сили.
На думку апелянта, вказане дає підстави для звернення до суду із заявою про перегляд ухвали суду унаслідок того, що суду невідомо було про таку обставину, як скоєння ОСОБА_7 злочину у період іспитового строку.

Встановлені судом першої інстанції обставини.
Відповідно до ухвали суду 18 серпня 2016 року перший заступник прокурора Миколаївської області ОСОБА_8 звернувся до Заводського районного суду м. Миколаєва з заявою про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Заводського районного суду м. Миколаєва від 29 вересня 2015 року відносно ОСОБА_7 , посилаючись на те, що на момент винесення зазначеної ухвали ОСОБА_7 вчинив новий злочин, передбачений ч. 3 ст. 191 КК України, що позбавляло суд права звільняти його від покарання по закінченню терміну випробування, встановленого вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 03 вересня 2014 року.
Відмовляючи в задоволені заяви прокурора, суд зазначив, що на момент розгляду справи 29 вересня 2015 року у Заводського районного суду м. Миколаєва не було підстав для відмови в задоволенні подання КВІ про звільнення ОСОБА_7 від призначеного покарання, тому суд вважає, що доводи прокурора про необхідність скасування ухвали про звільнення ОСОБА_7 від покарання з випробуванням і повторний розгляд подання КВІ поза межами випробувального строку є неспроможними, у зв`язку з чим суд прийшов до висновку, що подана заява задоволенню не підлягає.
Суд першої інстанції прийшов до висновку, що притягнення ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності за ч. 3 ст. 191 КК України не можна визнати нововиявленими обставинами для перегляду ухвали Заводського районного суду м. Миколаєва від 29 вересня 2015 року в порядку глави 34 КПК України.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.
Заслухавши доповідача про зміст оскаржуваної ухвали, доводи, викладені в апеляційний скарзі, пояснення прокурора на підтримку апеляційної скарги, пояснення засудженого, який заперечував проти її задоволення, вивчивши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, суд визнає скаргу прокурора такою, що підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 3 вересня 2014 року ОСОБА_7 засуджений за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням строком 1 рік.
Судом визнано доведеним відкрите заволодіння ОСОБА_7 майном потерпілого ОСОБА_10 .
Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 29 вересня 2015 року засудженого ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання у зв`язку з закінченням строку випробування.
Перший заступник прокурора Миколаївської області ОСОБА_8 звернувся до Заводського районного суду м. Миколаєва з заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами на ухвалу суду від 29 вересня 2015 року стосовно ОСОБА_7 .
Виходячи з положень ч. 1 та ч. 2 ст. 466 КПК України, заява про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами розглядається судом протягом двох місяців з дня її надходження згідно з правилами, передбаченими цим Кодексом для кримінального провадження в суді тієї інстанції, яка здійснює перегляд. Учасники судового провадження повідомляються про дату, час та місце розгляду заяви.
Як слідує з матеріалів провадження, про надходження заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, а також про дату, час і місце судового засідання потерпілий ОСОБА_10 не повідомлявся.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 412 КПК України судове рішення підлягає скасуванню, якщо судове провадження здійснено за відсутності потерпілого, належним чином не повідомленого про дату, час і місце судового засідання.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 415 КПК України суд апеляційної інстанції скасовує вирок чи ухвалу суду і призначає новий розгляд у суді першої інстанції, якщо встановлено порушення, передбачені пунктами 2, 3, 4, 5, 6, 7 частини другої статті 412 цього Кодексу.

Враховуюче наведене, ухвала Заводського районного суду м. Миколаєва від 24 листопада 2016 року підлягає скасуванню, а матеріали справи - направленню до суду першої інстанції на новий розгляд.

Під час нового розгляду, суд має ретельно перевірити зібрані докази в їх сукупності, дати їм належну оцінку та перевіривши доводи апеляційної скарги, прийняти обґрунтоване і законне рішення.
Керуючись ст. 405, 407, 409, 412, 415, 424, 426, 532 КПК України,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу прокурора Миколаївської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_6 задовольнити частково.
Ухвалу Заводського районного суду м. Миколаєва від 24 листопада 2016 року відносно ОСОБА_7 скасувати і призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді: