Справа № 754/6152/18
У Х В А Л А
Іменем України

17 травня 2018 року слідчий суддя Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
особи, відносно якої розглядається клопотання ОСОБА_5

розглянувши клопотання заступника прокурора міста Києва старшого радника юстиції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (екстрадиційного арешту), відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
громадянина Російської Федерації,

ВСТАНОВИВ:
16 травня 2018 року до Деснянського районного суду м. Києва надійшло клопотання заступника прокурора міста Києва про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (екстрадиційного арешту) щодо ОСОБА_5 , громадянина Російської Федерації до вирішення питання про його видачу та фактичну передачу компетентним органам Російської Федерації.
Клопотання обґрунтовується тим, що 15.05.2018 року (фактичне затримання в 12:44 год.), в приміщенні Дніпровського УП ГУНП в м. Києві, в порядку ст. ст. 208, 582 КПК України був затриманий громадянин Російської Федерації ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
У клопотанні зазначено, що вказана особа знаходиться в міжнародному розшуку з метою арешту та подальшої екстрадиції до Російської Федерації для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч.4 ст.159 КК Російської Федерації - шахрайство, вчинене у великих розмірах.
10.04.2017 року до прокуратури м. Києва надійшло доручення Генеральної прокуратури України про проведення екстрадиційної перевірки обставин, які можуть бути основою для відмови у видачі ОСОБА_5 компетентним органам Російської Федерації. Запит щодо видачі ОСОБА_5 надійшов до прокуратури міста 18.04.2017 року.
Запит та документи щодо видачі особи, оформлені належним чином, згідно з вимогами Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах 1993 року.

Згідно наданих документів, вбачається, що постановою слідчого відділу СУ УМВС Росії по м. Хабаровськ від 26.10.2016 року, ОСОБА_5 притягнуто до відповідальності, в якості обвинуваченого, за ч. 4 ст. 159 КК РФ.
Постановою оперуповноваженого ВКР УМВС Росії в м. Хабаровськ від 26.10.2016 ОСОБА_5 оголошений в міжнародний розшук.
Рішенням судді Центрального районного суду м. Хабаровськ від 31.10.2016 року, відносно ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Також зазначено, що ініціатором розшуку ОСОБА_5 є компетентні органи Російської Федерації.
Крім того, інкримінований компетентними органами Російської Федерації ОСОБА_5 злочин, передбачений ч. 4 ст. 159 КК Російської Федерації (шахрайство) відповідає злочину, передбаченому ч. 4 ст. 190 КК України і є екстрадиційним, оскільки передбачає покарання на строк більше одного року позбавлення волі. Строки давності притягнення до відповідальності за вказане діяння не закінчилося.
Згідно інформації Державної міграційної служби України ОСОБА_5 з заявами щодо визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту не звертався, таких статусів не отримував, з питаннями щодо отримання громадянства України в встановленому законом порядку не звертався.
Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 21.03.2017 року відмовлено в задоволенні клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_7 про застосування тимчасового арешту відносно ОСОБА_5 .
Ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва від 10.05.2017 року ухвалу слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва від 21.03.2017 року залишено без змін, а апеляційну скаргу прокурора залишено без задоволення.
Прокуратурою міста Києва прийтяно рішення про відсутність підстав для відмови у видачі ОСОБА_5 компетентним органам Російської Федерації. Крім того, Генеральною прокуратурою України від 15.05.2018 року в зв`язку з затриманням ОСОБА_5 надано доручення прокуратурі міста Києва щодо проведення повторної перевірки за запитом Генеральної прокуратури України про видачу ОСОБА_5 .
Прокурор в судовому засіданні підтримав подане до суду клопотання та просив суд про його задоволення.
Особа, відносно якої розглядається дане клопотання та його захисник у судовому засіданні заперечували щодо поданого прокуратурою клопотання, зазначили, що ОСОБА_5 не переховувався від правосуддя, на території України він має постійне місце проживання та родину. Крім того, зазначили, що клопотання подане прокуратурою міста Києва з порушенням, а саме, прокурором не надано належним чином завірених до клопотання документів щодо можливості застосування до особи екстрадиційного арешту.
Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали, на які посилається прокурор, обґрунтовуючи доводи клопотання, слідчий суддя дійшов до наступного.
З доданих до клопотання матеріалів вбачається, що ОСОБА_5 обвинувачується в іншій державі - Російській Федерації у вчиненні злочину, передбаченому ч. 4 ст. 159 КК Російської Федерації (шахрайство), який відповідає злочину, що передбачений ч. 4 ст. 190 КК України, який є екстрадіційнним.
Відповідно до інформації отриманої при затриманні з БД Генерального секретаріату Інтерполу, вказана особа знаходиться в міжнародному розшуку з метою арешту та подальшої екстрадиції до Російської Федерації для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч.4 ст.159 КК Російської Федерації - шахрайство, вчинене у великих розмірах.
ОСОБА_5 був затриманий 15.05.2018 року о 12 годині 44 хвилин.
Відповідно до ч. 1 ст. 582 КПК України затримання на території України особи, яка розшукується іноземною державою у зв`язку із вчиненням кримінального правопорушення, здійснюється уповноваженою службовою особою.
У ч. 5 ст. 583 КПК України передбачено, що клопотання має бути розглянуто слідчим суддею у найкоротший строк, але не пізніше сімдесяти двох годин з моменту затримання.
Згідно з ч. 1 ст. 583 КПК України до затриманої особи, яка вчинила злочин за межами України, застосовується тимчасовий арешт до сорока діб або інший встановлений відповідним міжнародним договором України строк до надходження запиту про її видачу.
Частиною 7 ст. 584 КПК України передбачено, що після одержання клопотання слідчий суддя встановлює особу, пропонує їй зробити заяву, перевіряє запит про видачу та наявні матеріали екстрадиційної перевірки, вислуховує думку прокурора, інших учасників і виносить ухвалу про:
1)застосування екстрадиційного арешту;
2)відмову в застосуванні екстрадиційного арешту, якщо для його обрання немає підстав.
Згідно ст. 17 Конвенції «Про правову допомогу та правові відносини у господарських, сімейних і кримінальних справах» від 22.01.1993 «у відносинах один з одним при виконанні цієї Конвенції установи юстиції Договірних Сторін користуються державними мовами Договірних Сторін або російською мовою».
Відповідно до ч.ч. 1 - 3 ст. 16 Європейської Конвенції «Про видачу правопорушників» від 13.12.1957 року (далі - Конвенція), у термінових випадках компетентні органи запитуючої Сторони можуть звертатися із запитом про тимчасовий арешт розшукуваної особи. Компетентні органи запитуваної Сторони вирішують це питання відповідно до свого законодавства.
У запиті про тимчасовий арешт повідомляється про існування одного з документів, зазначених у пункті 2а статті 12 Європейської Конвенції, і намір надіслати запит про видачу правопорушника. Також зазначається, за яке правопорушення буде запитуватися видача, де і коли таке правопорушення було вчинене, а також, у міру можливості, опис зовнішності розшукуваної особи.
Запит про тимчасовий арешт надсилається компетентним органам запитуваної Сторони або дипломатичними каналами, або безпосередньо поштою, або телеграфом, або через Міжнародну організацію кримінальної поліції (Інтерпол), або у будь-який інший спосіб, який дозволяє мати письмове підтвердження або який визнається запитуваною Стороною. Запитуючий орган без зволікань інформується про результати розгляду його запиту.
Відповідно до пунктів «а», «Ь» ст. 12 Європейської Конвенції, запит супроводжується: оригіналом або завіреною копією обвинувального вироку та постанови суду або постанови про негайне затримання чи ордера на арешт або іншого розпорядження, яке має таку ж силу і видане відповідно до процедури, передбаченої законодавством запитуючої сторони; викладом правопорушень, за які вимагається видача. Час і місце їх вчинення, їх юридична кваліфікація і посилання на відповідні правові положення зазначаються як найточніше.
Статтею 585 КПК України, встановлено, що за наявності обставин, які гарантують запобігання втечі особи та забезпечення у подальшому її видачі, слідчий суддя може обрати щодо такої особи запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою (екстрадиційним арештом).
При вирішенні питання про можливість застосування запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, слідчий суддя обов`язково враховує:
1) відомості про ухилення особи від правосуддя у запитуючій стороні та дотримання нею умов, на яких відбулося звільнення її з-під варти під час цього або інших кримінальних проваджень;
2) тяжкість покарання, що загрожує особі в разі засудження, виходячи з обставин, встановлених під час заявленого кримінального правопорушення, положень закону України про кримінальну відповідальність і усталеної судової практики;
3) вік та стан здоров`я особи, видача якої запитується;
4) міцність соціальних зв`язків особи, у тому числі наявність у неї родини та утриманців.

Виходячи з пояснень прокурора, особи, відносно якої розглядається дане клопотання, захисника, судом було встановлено те, що ОСОБА_5 від правосуддя не ухиляється, офіційно проживає на території України, має сім`ю: дружину та доньку, а також займається волонтерською діяльністю, організовує підтримку військових-учасників АТО, їх сімей і внутрішньо переміщених осіб, що підтверджується відповідними подяками, суд приходить до висновку про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою (екстрадиційного арешту), а саме, особистого зобов`язання.
Керуючись положенням ст. 29 Конституції України, ст. 10 КК Украины, ст.ст. 17, 60, 61 Конвенції про правову допомогу та правові відносини по цивільним, сімейним та кримінальним справам» від 22 січня 1993 року, ст. 16 Європейської конвенції про видачу правопорушників, ст.584 - 588 КПК України, -
УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання заступника прокурора міста Києва старшого радника юстиції ОСОБА_6 про застосування екстрадиційного арешту відмовити.
Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 такі обов`язки:
- прибувати по першому виклику до слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду на визначений час;
- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає (за адресою: АДРЕСА_1 ), без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання;
- носити електронний засіб контролю.
Роз`яснити ОСОБА_5 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.
Ухвала підлягає негайному виконанню з моменту її проголошення.
Строк дії ухвали визначити до 14 липня 2018 року включно.
Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора міста Києва.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Слідчий суддя