Гусятинський районний суд Тернопільської області
Справа № 596/1171/18
Провадження № 1-кп/596/89/2018
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" жовтня 2018 р. Гусятинський районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в селищі Гусятин угоду про примирення від 19 липня 2018 року, яка надійшла до суду разом із обвинувальним актом у кримінальному провадженні № 0000163 від 04 липня 2018 року про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Городниця, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з середньою освітою, одруженого, не працюючого, на утриманні одна дитина, раніше не судимого в силу ст.89 КК України, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Досудовим розслідуванням встановлено, що 03.07.2018 року близько 13 години менеджер ТОВ «Вест Пласт», яке розташоване у с.Самолусківці, Гусятинського району, ОСОБА_5 , житель АДРЕСА_2 , запросив на територію вказаного підприємства для надання йому допомоги по переміщенню вантажів місцевого мешканця ОСОБА_4 . В процесі виконання робіт ОСОБА_4 за завданням ОСОБА_5 пішов відчиняти браму поряд з якою знаходиться службовий кабінет останнього.

Увійшовши у вказане приміщення через відчинені двері з метою вгамувати спрагу, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на викрадення будь-яких матеріальних цінностей з метою особистого збагачення.

З метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій та переконавшись у відсутності стороннього спостереження за ними, розпочав огляд вмісту службового кабінету ОСОБА_5 , в ході якого виявив у столі належні останньому кошти, частину з яких в сумі 500 гривень викрав та помістив у кишеню верхнього одягу, а в подальшому обернув на свою користь.Своїми діями, які виразилися у таємному викраденню чужого майна (крадіжка), ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України. Його дії за цією статтею кваліфіковані правильно.

ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення визнав повністю.

Крім повного визнання своєї винуватості, його вина у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України підтверджується доказами, зазначеними в обвинувальному акті, з якими він погодився в підготовчому судовому засіданні.

В ході досудового розслідування підозрюваний ОСОБА_4 та потерпілий ОСОБА_5 на підставі ст.ст. 468, 469, 471 КПК України 19 липня 2018 року уклали угоду про примирення на тих умовах, що ОСОБА_4 повністю визнає свою винуватість у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення. Сторони погодилися на призначення покарання ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 185 КК України у виді штрафу в розмірі п`ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - 850 грн.

На момент підписання угоди про примирення потерпілий ОСОБА_5 та підозрюваний ОСОБА_4 розуміли наслідки укладення такої угоди, викладені в ст.473 КПК України, і підстави оскарження обвинувального вироку в апеляційному порядку (ст.394 ч.3 п.2 КПК України) та в касаційному порядку ( ст.424 ч.3 п.2 КПК України), про що їм було роз`яснено.

Підозрюваний розуміє, що в разі невиконання ним угоди про примирення (ст.476 КПК України) потерпілий ОСОБА_5 має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та вимагати судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав в повному обсязі свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України згідно сформульованого обвинувачення, а також з потерпілим ОСОБА_5 підтвердили факт примирення, просять затвердити укладену між ними угоду про примирення і призначити ОСОБА_4 покарання за ч. 1 ст. 185 КК України у виді штрафу в розмірі п`ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - 850 грн.

За таких обставин, суд вивчивши матеріали кримінального провадження, заслухавши обвинуваченого, потерпілого, думку прокурора ОСОБА_3 яка не заперечує щодо затвердження угоди про примирення, прийшов до висновку, що відповідно до п.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.

Судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє своє право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують та роз`яснено його права, наслідки укладення та затвердження мирової угоди, передбачені ст.473 КПК України.

Також з`ясовано у потерпілого ОСОБА_5 , що він розуміє наслідки затвердження угоди про примирення, передбачені ст.473 КПК України.

Судом встановлено, що укладення угоди про примирення між сторонами є добровільним і не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, а сама угода відповідає вимогам закону та нормам КПК України.

Кваліфікація вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 185 КК України є вірною і не підлягає іншій кваліфікації, в тому числі за більш тяжке правопорушення, ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення цієї угоди про примирення.

Умови угоди про примирення відповідають інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб. Укладення угоди було добровільним.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд враховує умови угоди про примирення, укладеної 19 липня 2018 року між ним та потерпілим ОСОБА_5 , і узгоджену сторонами міру покарання за ч. 1 ст. 185 КК України у виді штрафу в розмірі п`ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - 850 грн.. Вважає, що таке покарання належить йому призначити з урахуванням тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини, яка пом`якшує покарання обвинуваченого - щире каяття у вчиненому, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку, обставини, яка обтяжує покарання обвинуваченого не встановлено, особи обвинуваченого, який позитивно характеризується за місцем проживання.

Перевіривши угоду на відповідність чинному законодавству, з`ясувавши питання, визначені в ч. 5 ст. 474 КПК України, переконавшись у добровільності укладення угоди з боку обвинуваченого ОСОБА_4 та потерпілого ОСОБА_5 суд вважає, що у суду відсутні підстави для відмови у її затвердженні.

Узгоджене сторонами покарання є таким, що відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Питання про речові докази вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст.100, 314 ч.3 п.1, 367-371, 373, 374, 474, 475 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:
Затвердити угоду про примирення, укладену 19 липня 2018 року між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про примирення від 19 липня 2018 року покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп.

Речовий доказ: оптичний диск DVD-R 4,7 GB Maximus fox 16x night citi із відео файлом в опечатаному паперовому конверті, який зберігається у матеріалах кримінального провадження № 0000163-залишити в матеріалах кримінального провадження.

На вирок може бути подано апеляцію до Апеляційного суду Тернопільської області через Гусятинський районний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч.3 ст.394 КПК України; зокрема: обвинуваченим з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди, ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання, невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою-сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; потерпілим з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою та сьомою статті 474 цього Кодексу; прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя-підпис

З оригіналом вірно

Суддя Гусятинського районного суду ОСОБА_1