Єдиний унікальний номер 722/1099/18
Номер провадження 1-в/722/120/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 серпня 2018 року Сокирянський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
а також в режимі відеоконференції засудженого ОСОБА_4 , представника ДУ «СВК (№67)» ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сокиряни Чернівецької області справу за клопотанням засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від покарання,
В С Т А Н О В И В:
Засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотаннями про можливість його умовно-дострокового звільнення від відбування покрання у виді позбавлення волі, призначеного 05.09.2014 року вироком Новоселицького районного суду Чернівецької області.
У судовому засіданні засуджений ОСОБА_4 підтримав подане ним клопотання. Вважає, що він своє поведінкою та ставлення до праці заслуговує на умовно-дострокове звільнення від покарання.
Головою спостережної комісії при Сокирянській райдержадміністрації Чернівецької області ОСОБА_6 подано заяву, в якій зазначено клопотання про проведення розгляду даної справи без його присутності, вирішення клопотання засудженого ОСОБА_4 покладає на розсуд суду.
Представник ДУ "СВК (№67)" та прокурор у судовому засіданні заперечують щодо задоволення клопотання засудженого ОСОБА_4 , оскільки на даний час згідно оцінки ступеня виправлення він не досяг необхідного ступеня виправлення, а тому застосування умовно-дострокового звільнення вважають передчасним.
З досліджених у судовому засіданні матеріалів особової справи судом встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судимого: 1) 20.02.2013 року вироком Новоселицького районного суду Чернівецької області за ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 1000 грн.; 2) 24.04.2014 року вироком Новоселицького районного суду Чернівецької області за ч.2 ст.289 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі та на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з однорічним іспитовим строком; 3) вироком Новоселицького районного суду Чернівецької області від 05.09.2014 року за ч.3 ст.185 КК України із застосуванням ст.69 КК України та на підставі ст. 71 КК України остаточно призначено покарання у виді 5-ти років 2 місяців позбавлення волі. Крім того, ОСОБА_4 в строк відбування покарання у виді позбавлення волі зараховано строк перебування під вартою в період з 12.06.2014 року по 10.08.2014 року. Строк відбування покарання відраховується з 13.08.2014 року. Ухвалою Новоселицького районного суду Чернівецької області від 26.01.2016 року на підставі ч.5 ст.72 КК України зараховано ОСОБА_4 у строк вібування покарання строк попереднього ув`язнення за період з 12.06.2014 по 10.08.2014 року та з 14.08.2014 року по 06.11.2014 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Відповідно кінець строку 25.03.2019 року.
Таким чином, ОСОБА_4 засуджений за вчинення умисних тяжких злочинів. На час розгляду справи відбув більше двох третин строку призначеного покарання у виді позбавлення волі.
Частиною другою ст.81 КК України визначено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставлення до праці довів своє виправлення.
Відповідно до п.2 ч.3 ст.81 КК України умовно-достроково звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.
Згідно поданої характеристики, затвердженої 16.08.2018 року начальником ДУ «СВК (№67)», довідок про стягнення та заохочення, а також про норми виробітку та стан виконання виконавчих листів судом встановлено наступне.
Засуджений ОСОБА_4 у місцях позбавлення волі перебуває з 13.08.2014 року. За час утримання в установі виконання покарань (№33) м.Чернівці до дисциплінарної відповідальності не притягувався та не заохочувався.
Призначене покарання у виді позбавлення волі відбуває в ДУ «Сокирянської ВК (№67) з 25.11.2014 року. З моменту прибуття до установи і по квітень 2015 року до будь-яких оплачуваних робіт не залучався, з приводу працевлаштування до персоналу колонії не звертався. У період з квітня 2015 року по березень 2016 року відбував покарання у Жовтневій ВК (№17) та в Шепетівській ВК (№98). За час перебування в даних установах за порушення режимних вимог в двох випадках був притягнутий до дисциплінарної відповідальності, не заохочувався. У березні 2016 року повторно прибув для подальшого відбування покарання до Сокирянської ВК (№67). З квітня 2016 року і по травень 2017 року бажання залучатись до будь-яких оплачуваних робіт не виявляв. З травня 2017 року і по листопад 2017 року був працевлаштоватий різноробочим по виготовленню виробів з деревини виробничої майстерності установи. Поставленні виробничі змінні завдання не виконував. З грудня 2017 року по даний час працевлаштований різноробочим вантажно-розвантажувальної дільниці установи. За час перебування в установі за порушення вимог режиму відбування покарання в двох випадках був притягнутий до дисциплінарної відповідальності. Стягнення погашені в квітні 2018 року. Має одне заохочення у вигляді подяки (10.07.2018 року) за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки за підсумками роботи за ІІ квартал 2018 року. За період відбування покарання отримав спеціальність «Столяр будівельник ІІ-го розряду», закінчивши у 2017 році навчальний центр, який функціонує при установі. Роботи із самообслуговування та з благоустрою установи виконання покарань виконує неохоче і лише під контролем. Заходи виховного характеру, які проводяться у відділенні відвідує, реагує на них посередньо. Не виявляє бажання приймати участь у програмах диференційованого виховного впливу. Соціально-корисні зв`язки на волі підтримує шляхом побачень, отримує посилки та передачі. Згідно вироку суду злочином завдано збитки, однак виконавчі листи в установі відсутні. Вину у вчинені злочину визнав.
На засіданнях комісій установи розглядались питання щодо застосування до засудженого ОСОБА_4 заохочувальних норм:
-31.03.2016 року було відмовлено у застосуванні ст.101 КВК України, як особі, яка не довела, що стає на шлях виправлення;
- 26.08.2016 року було відмовлено у застосуванні 82 КК України, як особі, яка не довела, що стала на шлях виправлення;
-13.07.2017 року було відмовлено у застосуванні ст.81 КК України, як особі, яка не довела свого виправлення.
Згідно виписки з протоколу №1 від 22.01.2018 року засідання комісії відділення №6 з оцінки ступеню виправлення засуджених, рішенням комісії засудженому ОСОБА_4 дана оцінка, як особі, яка не стала на шлях виправлення.
З довідки медичної частини ДУ «СВК (№ 67)» від 15.08.2018 року №257 встановлено, на у періоди з 01.12.2015 року по 04.12.2015 року та з 10.12.2015 року по 20.02.2016 року засуджений ОСОБА_4 знаходився на стаціонарному лікуванні, на даний час стан його здоров`я задовільний.
Відповідно до роз`яснень, які містяться у п.2 постанови Пленуму Верховного суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття рішення при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення (ч.2 ст.81 КК).
З огляду на викладене, суд вправі прийняти рішення про умовно-дострокове звільнення засудженого від відбування покарання за наявності двох обов`язкових умов: сумлінної поведінки та сумлінного ставлення до праці, що у своїй сукупності може свідчити про доведення засудженим свого виправлення
Згідно ч.ч.1,3 ст.6 КВК України виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.
Основними засобами виправлення і ресоціалазації засудженого є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє та професійно-технічне навчання, громадський вплив.
Суд вважає, що доводи засудженого ОСОБА_4 щодо можливості його умовно-дострокового звільнення є необгрунтованими, оскільки його поведінка та ставлення до праці протягом строку відбування покарання не були сумлінними, про що свідчить неодноразове порушення ним порядку відбування покарання у зв`язку з чим були накладені стягнення (19.05.2015 року, 12.02.2016 року, 24.03.2016 року та 26.09.2017 року), відносно незначний період добросовісного виконання ним оплачувальних робіт (з грудня 2017 орку по даний час), відсутність бажання брати участь у програмах диференційованого виховного впливу, посереднє реагування на заходи виховного впливу, а також неохоче виконання ним робіт з благоустрою та самообслуговування. При цьому, стан його здоров`я на даний час є задовільним, а перенесені ним захворювання не перешкоджали раціональному працевлаштуванню чи сумлінному виконню робіт з благоустрою. Доводи засудженого щодо відсутності на даний час діючих стягнень, а також отримання ним одного заохочення та спеціальності під час відбування покарання не є обставинами, на підставі яких суд може зробити однозначний висновок про виправлення засудженого, який був тричі засуджений за вчинення умисних злочинів, у т.ч. умисних тяжких злочинів та в період іспитового строку. При цьому, процес позитивних змін у його особистості на даний час, на думку суду та з урахуванням оцінки ДУ "СВК (№67)", не відповідають ступеню виправленню, з якого можливо зробити висновок про доведеність його виправлення та унеможивлять у подальшому вчинення ним нових умисних злочинів
Таким чином та з урахуванням думки учасників судового розгляду, суд приходить до висновку, що встановлені обставини свідчать про те, що поведінка засудженого ОСОБА_4 протягом строку відбування покарання і на даний час не є сумлінною і своїм ставленням до праці він не довів своє виправлення, а тому не може бути звільнений на підстав ст.81 КК України умовно-достроково від подальшого відбування покарання у виді позбавлення волі, відповідно у задоволенні клопотання засудженого слід відмовити.
На підставі ст. 81 КК України та керуючись п.2 ч. 1 ст. 537, ст.539 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :
У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від покарання відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Чернівецької області шляхом подачі апеляційної скарги через Сокирянський районний суд Чернівецької області протягом 7 діб з дня її оголошення, а засудженим у той самий строк з дня вручення копії ухвали.

Головуючий: