В И Р О К І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 серпня 2018 року Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
представника потерпілої особи ОСОБА_5 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , з вищою освітою, одруженого, не працюючого, громадянина України, українця, раніше судимого 31.05.2011 р. ухвалою Вищого спеціалізованого суду України за ч.2 ст. 286 КК України строком на 4 роки позбавлення волі та 15.11.2013 р. звільненого умовно-достроково на 1 рік 10 місяців 13 днів,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 185 КК України,
Обвинувачений ОСОБА_4 08.05.2018, близько 15 год. 30 хв. (точного часу в ході досудового розслідування не встановлено), керуючись корисливим мотивом та реалізуючи умисел, направлений на протиправне заволодіння чужим майном, перебуваючи по вул. Луцькій, 230, в м. Володимирі-Волинському, Волинської області, шляхом демонтажу з під`їзної залізничної колії ТзОВ "Волинська біоененергетична компанія", намагався таємно викрасти стрілковий перевід з комплектуючими деталями до нього, однак не зміг закінчити вчинення злочину з причин, що не залежали від його волі, оскільки під час спроби вивезення вказаного майна, котре було поміщено ним в багажний відсік автомобіля марки «Volkswagen Transporter» р.н.з. НОМЕР_1 , був виявлений та затриманий працівниками охорони при спробі виїзду від вказаної залізничної колії, чим міг завдати вказаному товариству майнову шкоду на суму 15 000 грн.
Дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 185 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_4 під час судового розгляду добровільно, без примусу та тиску в повному обсязі беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, щиро розкаявся.
Під час судового розгляду представник потерпілої особи ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_4 , діючи добровільно, без застосування насильства та примусу, погроз уклали угоду про примирення.
Відповідно до змісту угоди, в ході розслідування кримінального провадження
ОСОБА_4 добровільно та в повному обсязі відшкодував завдану потерпілій шкоду.
Також ОСОБА_4 попросив вибачення у потерпілої особи за вчинений ним злочин.
Крім цього, обвинувачений та представник потерпілого дійшли згоди щодо покарання за вчинений злочин, передбачений ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 185 КК України у виді 160 годин громадських робіт.
В угоді зазначено наслідки укладення та затвердження угоди, наслідки невиконання угоди.
Судом встановлено, що дана угода про примирення за своїм змістом та порядком укладення відповідає вимогам ст.ст. 468-470, 471 КПК України, а також вимогам ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 185 КК України, в тому числі щодо правової кваліфікації кримінального правопорушення та щодо узгодженої міри покарання, яка передбачена санкцією цієї статті.
Опитавши сторони угоди, суд переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто згідно з ч.6 ст. 474 КПК України не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також встановлено, що умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, наявні фактичні підстави для визнання судом угоди про примирення.
Судом з`ясовано, що обвинуваченому зрозумілі його права визначені ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Також зрозумілі наслідки невиконання угоди, передбачені ст.476 КПК України.
Представник потерпілого розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України.
Після наданих роз`яснень обвинувачений та представник потерпілого не заперечили проти затвердження угоди про примирення.
Прокурор не заперечив щодо затвердження угоди про примирення.
Ухвалюючи вирок на підставі об`єктивно з`ясованих обставинах кримінального провадження, суд дійшов висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 . Узгоджене сторонами покарання відповідає загальним правилам призначення покарань, передбаченим Кримінальним кодексом України.
Таким чином, за наслідками розгляду угоди під час судового розгляду суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, приходить до висновку про наявність правових підстав для прийняття рішення про затвердження угод про примирення та призначення узгодженої сторонами міри покарання.
Речовий доказ стрілковий перевод з компелктуючими деталями повернути ТзОВ "Волинська біоененергетична компанія". Опитчний диск залишити у матеріалах кримінального провадження.
Автомобіль марки «Volkswagen Transporter» р.н.з. НОМЕР_1 конфіскувати.
Арешт накладений на майно скасувати.
Судові витрати відсутні.
Керуючись п.1 ч.3 ст.314, ч.2 ст.373, ст.ст.374, 474, 475 КПК України, суд,
Затвердити угоду про примирення укладену 18 липня 2018 року між обвинуваченим ОСОБА_4 та представником потерпілого ОСОБА_5 .
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді 160 годин громадських робіт.
Речовий доказ стрілковий перевод з компелктуючими деталями повернути ТзОВ "Волинська біоененергетична компанія". Опитчний диск залишити у матеріалах кримінального провадження.
Автомобіль марки «Volkswagen Transporter» р.н.з. НОМЕР_1 конфіскувати.
Арешт накладений на майно скасувати.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Волинської області через Володимир-Волинський міський суд протягом 30 днів з дня його проголошення, з підстав передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України.
Згідно з оригіналом.
Суддя ОСОБА_1