Справа № 466/7138/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 вересня 2018 року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

цивільного позивача ОСОБА_5

представника потерпілої та цивільного позивача ОСОБА_6

представника цивільного відповідача ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання цивільного позивача ОСОБА_5 про арешт майна в межах кримінального провадження №0000305, яке внесено в ЄРДР 27 січня 2016, про обвинувачення ОСОБА_4 у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.140 КК України

ВСТАНОВИВ:

в провадженні Шевченківського районного суду м.Львова знаходиться кримінальне провадження №0000305, яке внесено в ЄРДР 27 січня 2016 р. року, відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.140 КК України.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м.Львова від 03.10.2017 р. призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Шевченківського районного суду м.Львова від 22.12.2016 р. призначено судовий розгляд у справі.

Цивільний позивач ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про арешт майна в межах даного кримінального провадження.

В обґрунтування клопотання зіслався на те, що в провадженні Шевченківського районного суду м.Львова перебуває кримінальне провадження №0000305 від 27.01.2016, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.140 КК України, відносно ОСОБА_4 .

Згідно обвинувального акту, ОСОБА_4 , відповідно до історії пологів №4273 від 20.11.2015, будучи лікуючим лікарем-акушер-гінекологом вагітної ОСОБА_8 , якого обрала сама пацієнтка, володіючи вищою кваліфікаційною категорією за спеціальністю лікар-акушер-гінеколог, під час ведення допологової підготовки та приймаючи пологи у вагітної ОСОБА_8 , неналежно виконував свої професійні обов`язки, внаслідок недбалого до них ставлення, і як наслідок спричинив тяжкі наслідки неповнолітній дитині ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді його смерті.

Відповідно до п.14 висновку комісійної судово-медичної експертизи № 23,28 від 30.05.2017, гіпоксично-ішемічне ураження центральної нервової системи важкого ступеня у ОСОБА_9 , виникло внаслідок запізнілої діагностики кисневого голодування (дистресу) плоду в пологах лікарем акушер-генікологом ОСОБА_4 , який проводив пологи у ОСОБА_8 . За ведення вагітної ОСОБА_8 та пологів у неї несе відповідальність лікуючий лікар ОСОБА_4 . Таким чином, між допущеним лікарем акушер-гінекологом ОСОБА_4 порушенням під час проведення пологів у ОСОБА_8 і смертю її новонародженої дитини є прямий причинний зв`язок.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у неналежному виконанні медичним працівником своїх професійних обов`язків внаслідок недбалого та несумлінного до них ставлення, що спричинило тяжкі наслідки неповнолітньому, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.140 КК України.

Потерпілою ОСОБА_8 та цивільним позивачем ОСОБА_5 у даному кримінальному провадженні заявлено цивільний позов про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, у якому просять стягнути солідарно на користь ОСОБА_8 з ОСОБА_4 та Комунальної 3-ї міської клінічної лікарні м. Львова 500000грн. відшкодування моральної шкоди; на користь ОСОБА_5 з ОСОБА_4 та Комунальної 3-ї міської клінічної лікарні м. Львова солідарно 500000грн. відшкодування моральної шкоди.

Так, згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, за дружиною обвинуваченого ОСОБА_4 ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстроване право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 41,9кв.м., підстава виникнення права власності договір купівлі-продажу №1677 від 16.08.2005 року. Тобто квартира набута подружжям у шлюбі. У зв`язку з наведеним, з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільного позову), просить клопотання задовольнити.

Заслухавши думку прокурора, обвинуваченого ОСОБА_4 , який просив відмовити у задоволенні клопотання, думку представника потерпілої та цивільного позивача, які підтримали клопотання, суд вважає, що клопотання підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Частиною 2 п. 4 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

У разі задоволення цивільного позову або стягнення з юридичної особи розміру отриманої неправомірної вигоди суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про арешт майна для забезпечення цивільного позову або стягнення з юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, доведеного розміру отриманої неправомірної вигоди до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше.

Згідно ч.8 с. 170 КПК України, вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою.

Відповідно до ст. 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач. У клопотанні цивільного позивача у кримінальному провадженні про арешт майна підозрюваного, обвинуваченого, юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, третіх осіб для відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, повинно бути зазначено: 1) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір позовних вимог; 2) докази факту завдання шкоди і розміру цієї шкоди.

У відповідності до ч.2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

У зв`язку із наведеним, з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), з врахуванням розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розміру позовних вимог, суд приходить до висновку, що клопотання цивільного позивача ОСОБА_5 про арешт майна підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 172, 173, 372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ :

клопотання цивільного позивача ОСОБА_5 про арешт майна - задовольнити.

Накласти арешт на майно ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , - дружини обвинуваченого ОСОБА_4 , а саме на квартиру АДРЕСА_2 , загальною площею 41,9 кв.м, що належить на праві власності ОСОБА_10 .

Контроль за виконанням даної ухвали покласти на прокурора Львівської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_3 .

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Львівської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1