Тернівський районний суд міста Кривого Рогу
Дніпропетровської області
справа № 215/4879/17 номер провадження 1-кп/215/216/18
В И Р О К
Іменем України

23 жовтня 2018 року Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю учасників кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_4 ,
обвинуваченої ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в приміщенні Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області угоду про примирення, укладену між підозрюваною ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_6 , за участю захисника підозрюваної ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001877 від 06.10.2017р., по обвинуваченню
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Кривого Рогу, Дніпропетровської області, громадянки України, українки, маючу середню освіту, не одруженої, не працюючої, на утримані неповнолітніх дітей не маючої, на обліку у лікаря-психіатра не перебуваючої, перебуваючої на обліку у лікаря-нарколога з лютого 2015 року, мешкаючої та зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше в силу ст. 89 КК України не судимої,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
Суд визнав доказаним, що ОСОБА_5 04.10.2017р., приблизно о 14.00 год., знаходячись з раніше їй знайомим потерпілим ОСОБА_6 на зупинці громадського транспорту «Мусоргського» в Тернівському районі м. Кривого Рогу, побачила у останнього мобільний телефон марки «Nokia X2» чорного кольору, імей 1: НОМЕР_1 , імей 2: НОМЕР_2 , після чого у ОСОБА_5 раптово виник злочинний умисел, направлений на заволодіння вказаним майном шляхом зловживання довірою.
Реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, ОСОБА_5 04.10.2017р., у невстановлений слідством час, але не пізніше 18.00 год, діючи з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, під приводом необхідності здійснення телефонного дзвінка попросила у потерпілого ОСОБА_6 мобільний телефон марки «Nokia X2», чорного кольору, імей 1: НОМЕР_1 , імей 2: НОМЕР_2 , вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 3390 від 19.10.2017р. становить 750 гривень. ОСОБА_6 , виходячи з довіри до ОСОБА_5 , будучи переконаним у правдивості та добросовісності її дій добровільно передав останній вищевказаний мобільний телефон.
Отримавши від потерпілого ОСОБА_6 мобільний телефон марки «Nokia X2», чорного кольору, імей 1: НОМЕР_1 , імей 2: НОМЕР_2 , ОСОБА_5 , продовжуючи свій злочинний умисел, почала відходити від потерпілого ОСОБА_6 , який залишився біля зупинки громадського транспорту «Мусоргського», в Тернівському районі м. Кривого Рогу, зайшовши за будинок АДРЕСА_2 , тим самим з місця вчинення злочину зникла, заволодівши вказаним майном та розпорядившись ним в подальшому на власний розсуд, чим спричинила потерпілому ОСОБА_6 матеріальний збиток на суму 750 гривень.
Вказані дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 190 КК України, за ознаками заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство).
31 жовтня 2017 року у даному кримінальному провадженні між обвинуваченою ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_6 , за участю захисника обвинуваченої ОСОБА_4 , в порядку передбаченому положеннями ст.ст. 468, 469, 471 КПК України, укладено угоду про примирення.

Згідно з даною угодою підозрювана та потерпілий, за спільною ініціативою дійшли обопільної згоди про укладення угоди про примирення, в якій відповідно до вимог ст. 471 КПК України, виклали формулювання підозри та правову кваліфікацію дій підозрюваної за ч. 1 ст. 190 КК України, яка ніким не оспорюється, зазначили істотні обставини для даного кримінального провадження, викрадене майно повернуто потерпілому, при цьому підозрювана ОСОБА_5 у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнала свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення та правову кваліфікацію її дій за ч. 1 ст. 190 КК України.

Сторонами угоди визначене узгоджене ними покарання, яке підозрювана ОСОБА_5 повинна понести за вчинене нею кримінальне правопорушення, а саме у вигляді обмеження волі на строк 1 рік зі звільненням від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік.

Крім того, в угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені підозрюваній та потерпілому.

Розглядаючи, в порядку встановленому п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Так, відповідно до вимог ст. ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим про примирення.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди про примирення між підозрюваною та потерпілим дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просить суд затвердити дану угоду і призначити обвинуваченій, узгоджене в угоді, покарання та інші, передбачені угодою, заходи.

Обвинувачена ОСОБА_5 , її захисник ОСОБА_4 , а також потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні просять затвердити угоди про примирення, укладену між ними 31.10.2017р., та призначити обвинуваченій, узгоджену між ними міру покарання. При цьому потерпілий підтвердив, що йому роз`яснено та зрозуміло наслідки укладення угоди та обмеження його права на оскарження вироку, згідно з положеннями ст. ст. 394, 424 КПК України, та позбавлення права вимагати в подальшому притягнення осіб до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди. Обвинувачена ОСОБА_5 беззастережно визнала себе винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, в обсязі обвинувачення, дала згоду на застосування узгодженого виду та строку покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди. До того ж зазначила, що здатна реально виконати взяті на себе, відповідно до угоди зобов`язання.

Крім того, при вирішенні питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, суд враховує, що злочин, передбачений ч. 1 ст. 190 КК України, у вчиненні якого ОСОБА_5 беззастережно визнала себе винною, відповідно до вимог ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості.

Разом з тим, суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди про примирення між обвинуваченою та потерпілим є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачена ОСОБА_5 повністю усвідомлює зміст, укладеної з потерпілим угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винною, цілком розуміє свої права, визначені в п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України, потерпілий в свою чергу, цілком розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України.

Крім того, перевіряючи угоду на відповідність вимогам КПК України та КК України, суд приходить до висновку, що умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, сторони примирились добровільно, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, що визначені положеннями ст. 65 КК України.

На підставі викладеного, виходячи з того, що умови угоди про примирення, укладеної між підозрюваною ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_6 , відповідають вимогам КПК України та КК України, суд приходить до висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження угоди.

За таких обставин, суд вважає доведеним в судовому засіданні, що ОСОБА_5 своїми умисними діями вчинила заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), а тому її дії кваліфікує за ч. 1 ст. 190 КК України.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_5 , є щире каяття. Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_5 , не встановлено.

Згідно положень угоди про примирення ОСОБА_5 слід призначити узгоджену сторонами угоди, міру покарання у виді обмеження волі на строк один рік, зі звільненням від відбування покарання з іспитовим строк на один рік, з покладенням на неї обов`язків згідно п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.
Речові докази у кримінальному провадженні вирішено відповідно до ст. 100 КПК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Керуючись вимогами ст.ст. 314, 369, 373-376, 394, 469, 473 - 475 КПК України, суд -

П Р И Г О В О Р И В:
Затвердити угоду про примирення від 31.10.2017р. у кримінальному провадженні за №1-кп/215/216/18 (215/4879/17), зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0001877 від 06.10.2017р., укладену між підозрюваною ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_6 , за участю захисника підозрюваної ОСОБА_4 .

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, та призначити їй, узгоджене між сторонами угоди про примирення від 31.10.2017 р., покарання у виді обмеження волі строком 1 (один) рік.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання, якщо вона протягом 1 (одного) року не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки.
Згідно п. 1-2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід ОСОБА_5 , до вступу вироку в законну силу, не обирати.

Речовий доказ - мобільний телефон марки «Nokia X2» чорного кольору, імей 1: НОМЕР_1 , імей 2: НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_6 та переданий йому під зберігальну розписку, залишити у власності останнього.

Вирок може бути оскаржено, з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Дніпровського апеляційного суду через Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій, її захиснику, потерпілому та прокурору.

Суддя: