Ухвала
Іменем України

14 травня 2018 року
м. Київ
Провадження № 51-6116 ск 18
Колегія суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_4 на ухвалу судді Апеляційного суду Хмельницької області від 27 лютого 2018 року про відмову у відкритті провадження,

встановила:
Ухвалою Красилівського районного суду Хмельницької області від 21 лютого 2018 року, постановлену під час судового провадження, задоволено клопотання прокурора про обрання обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на певний час доби з покладенням відповідних обов`язків до закінчення розгляду кримінального провадження.

Ухвалою судді Апеляційного суду Хмельницької області від 27 лютого 2018 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вищенаведену ухвалу місцевого суду, оскільки вона подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку відповідно до ч. 4 ст. 399 КПК України.
Як вбачається із змісту касаційної скарги, обвинувачений порушує питання про скасування ухвали апеляційного суду та призначення нового розгляду в суді апеляційної інстанції, оскільки вважає її необґрунтованою та такою, що постановлена з грубим порушенням норм міжнародного законодавства, Конституції України та кримінального процесуального законодавства.

Перевіривши доводи касаційної скарги, долучені до неї копії судових рішень, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги та наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Так, у ч. 2 ст. 392 КПК України вказано, що ухвали постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених частиною першою цієї статті, окремому оскарженню не підлягають, крім випадків, визначених цим Кодексом. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою цієї статті.

Як убачається із ухвали судді Апеляційного суду Хмельницької області від 27 лютого 2018 року про відмову у відкритті апеляційного провадження, обвинуваченим було подано апеляційну скаргу на ухвалу місцевого суду про обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених частиною першою статті 392 КПК України. Згідно з вимогами ч. 2 ст. 392 КПК України, зазначена ухвала суду першої інстанції не підлягає окремому оскарженню в апеляційному порядку.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що висновок судді апеляційного суду про те, що зазначена ухвала місцевого суду оскарженню в апеляційному порядку не підлягає є правильним, у зв`язку з чим суддя апеляційного суду обґрунтовано відмовив у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 , належним чином мотивувавши своє рішення.

Таким чином, на підставі викладеного та керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів
постановила:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу судді Апеляційного суду Хмельницької області від 27 лютого 2018 року про відмову у відкритті провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3