гСправа № 187/1398/18 Провадження №1-кп/0187/220/18
ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙСУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2018 року смт. Петриківка

Петриківський районний суд Дніпропетровської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в відкритому судовому засіданні, в залі суду, кримінальне провадження № 0000801 по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Душанбе, Центрального району, Таджикистан, громадянина України, маючого середньо-спеціальну освіту, розлученого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, працюючого до затримання водієм у ТОВ виробничо-заготівельна фірма «Зоря Дніпропетровська», зареєстрований: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, за участі прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 та потерпілої ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 26.08.2018, приблизно о 18 годині 37 хвилин, керуючи технічно справним автомобілем «ВАЗ 21099», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить йому згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 06.06.2013, рухався зі швидкістю більше ніж 58,9 км/год по сухій проїжджій частині вул. Журавлина с. Чаплинка, Петриківського району, Дніпропетровської області, з боку с. Хутірське в напрямку вул. Садова с. Чаплинка.

Під час руху, в районі буд. № 30 по вул. Журавлина с. Чаплинка, водій автомобіля «ВАЗ 21099», реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_3 , при об`їзді автобуса «Меrcedes-Веnz Sprinter», реєстраційний номер НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_6 , який стояв біля правого краю проїжджої частини, не діяв таким чином, щоб не наражати на небезпеку життя і здоров`я громадян, не маючи жодних перешкод технічного характеру для безпечного забезпечення руху, будучи неуважним до дорожньої обстановки та її змінам, виїхав на зустрічну смугу та частково на ліве узбіччя, де допустив наїзд на велосипедистку - малолітню ОСОБА_7 , яка рухалася у попутному напрямку. Своїми діями водій ОСОБА_3 грубо порушив вимоги п.п. 1.3., 1.5., 2.1. ґ), 2.3. б), 2.10. а),в),г),д), 10.1. та 12.4. Правил дорожнього руху України.

Порушення водієм ОСОБА_3 вимог п. 10.1. Правил дорожнього руху знаходиться у причинно-наслідковому зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної пригоди, в результаті якої велосипедистці ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 спричинено тілесні ушкодження, які відносяться до категорії тяжких та знаходяться у причинному зв`язку з настанням її смерті.

Вказаними діями ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 286 КК України, - порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілого.

В судовому засіданні ОСОБА_3 свою вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю, фактичні обставини справи не оспорював та пояснив, що 26.08.2018 після сварки зі своїми родичами, перебуваючи в схвильованому стані він сів за кермо власного автомобіля «ВАЗ 21099» та поїхав до своєї сестри. Рухаючись по вул. Журавлиній в с. Чаплинка, Петриківського району та здійснюючи об`їзд мікроавтобуса не був уважним, відволікся та здійснив наїзд на велосипедиста ОСОБА_7 . Відчувши удар в передню ліву частину автомобіля та лобового скла він зупинився та вийшов з автомобіля. Підійшовши до потерпілої він зробив для себе висновок, що вона вже була мертвою, оскільки будь-яких ознак життя вона не подавала. Далі він сів в автомобіль та поїхав з місця ДТП, залишивши автомобіль на деякій відстані. Злякавшись самосуду свідків події він до ранку наступного дня перебував на березі річки. Усвідомивши вчинене та свою відповідальність він звернувся до правоохоронних органів прибувши до відділку поліції.

При вчинене жалкує та щиро розкаюється.

Вина ОСОБА_3 у вчиненні ним кримінального правопорушення за обставин, визнаних судом доведеними, підтверджується сукупністю досліджених та оцінених в судовому засіданні доказів, які ретельно перевірені та оцінені з точки зору належності, допустимості, достовірності, а її сукупність з точки зору достатності, для ухвалення даного обвинувального вироку.

Так, потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні показала, що 26.08.2018 близько 18:45 год. їй зателефонували та повідомили, що її донька ОСОБА_8 потрапила в ДТП та загинула. Відразу прибувши на місце події, вона побачила, що ОСОБА_8 вже була мертвою, оскільки отримані нею травми були не сумісні з життям про що їй повідомили працівники швидкої допомоги.

Потерпіла зазначає, що матеріальних претензій до обвинуваченого не має, витрати на поховання та встановлення пам`ятника взяла на себе родина обвинуваченого. Не наполягає на суворому покаранні та не заперечує проти звільнення обвинуваченого від покарання з випробуванням.

Свідок ОСОБА_6 пояснив, що він будучи водієм автобуса «Меrcedes-Веnz Sprinter» 26.08.2018 зупинився праворуч на узбіччі по вул. Журавлина с. Чаплинка, для висадки-посадки пасажирів. В дзеркало заднього огляду він бачив автомобіль, який почав його об`їжджати по зустрічній смузі руху, де в цей час, в попутному йому напрямку, по узбіччі їхала велосипедист. Далі, він побачив як автомобіль, що здійснював об`їзд його автомобіля, допустив наїзд на вказану велосипедистку та зупинився. Водій вказаного автомобіля вийшов з авто, підійшов до потерпілої та відразу повернувшись в автомобіль поїхав з місця ДТП. Підійшовши до потерпілої свідок побачив, що будь-яких ознак життя вона не подавала.

Крім того, свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні показав, що він очікував на автобус на узбіччі вул. Журавлиної в с. Чаплинка. Коли до нього під`їхав автобус та зупинився, він бачив як даний автобус об`їжджав автомобіль та почув сильний удар, однак саму подію наїзду на велосипедиста він не бачив. Далі автомобіль, яких наїхав на велосипедиста, зупинився та з нього вийшов невідомий йому чоловік, який підійшов до потерпілої та відразу ж повернувся до автомобіля і поїхав. Коли він підійшов до потерпілої, вона жодних ознак життя не мала.

В протоколі огляду місця дорожньо-транспортної події та огляду трупа від 26.08.2018 з фототаблицями та схемою зафіксовані відомості щодо обставин ДТП, зокрема: місце ДТП, наявність слідів переміщення ТЗ до початку огляду, локалізація пошкоджень на ТЗ автомобілі «ВАЗ 21099», який виявлений на відстані 563 м. від місця ДТП і велосипеді та наявність характерних слідів на них, технічний стан автомобіля, виявлені та вилучені змиви потожирових речовин та речовини бурого кольору; а також місце розташування тілесних ушкоджень на тілі виявленого на місця ДТП трупу.

З лікарського свідоцтва про смерть № 128 від 27.08.2018 вбачається, що смерть ОСОБА_7 настала від отриманих черепно-мозкової травми, перелому кісток скелету та розриву легені, інших травм, отриманих при зіткненні з легковим автомобілем.

Згідно висновку експерта № 128-92-Е від 08.09.2018 на трупі ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: сумісної тупої травми голови, тулубу, кінцівок: закрита черепно-мозкова травма - забійна рана в потиличній ділянці праворуч, садна в правій виличній та в правій лобній ділянках, крововилив в м`яких покривних тканинах голови в потиличній ділянці праворуч, переломи кісток склепіння та основи черепу, крововиливи під м`якою мозковою оболонкою та в речовині головного мозку, забій речовини головного мозку; закрита тупа травма тулубу - садна по правому надпліччю з перезодом на праву половину спини, в проекції лівої лопатки, в поперековій ділянці, крововилив в м`яких тканина спини в області лівої лопатки, перелом тіла лівої лопатки, переломи 2-7 ребер ліворуч по лопатковій лінії з ушкодженням пристінкової плеври та тканини лівої легені, рідка кров в лівій плевральній порожнині, забій лівої легені з щілиноподібними ушкодженнями уламками ребер, крововилив в жировій клітковині лівої нирки; тупа травма правої нижньої кінцівки - рвано-забійна рана по задній поверхні правої гомілки з крововиливом та розчавленням м`язової тканини, відкриті переломи нижньої третини правої велико та мало гомілкової кісток.

Враховуючи ступінь вираженості трупних явищ на момент огляду трупа на місці події, пору року, причину смерті, умови перебування трупу - смерть її могла наступити за 3-5 годин до часу огляду на місці події (20 годин 45 хвилин).

Смерть її настала від сумісної тупої травми голови, тулубу, кінцівок з закритою черепно-мозковою травмою, переломами кісток скелету, забоєм внутрішніх органів, що підтверджується наявністю ушкоджень та даними характерними для даного виду смерті.

Всі виявлені при судово-медичній експертизі ушкодження, які в своїй сукупності призвели до сумісної тупої травми голови, тулубу та кінцівок, що явилася причиною смерті, знаходяться в причинному зв`язку з її настанням і стосовно живих осіб мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень.

Згідно висновку експерта № 5/10.2/692 від 17.09.2018 на момент експертного огляду робоча гальмова система та рульове керування автомобіля «ВАЗ-21099» реєстраційний номер НОМЕР_1 перебувають в працездатному стані.

Згідно висновку експерта № 5/10.4/691 від 19.09.2018, кут розміщення повздовжніх осей автомобіля «ВАЗ-21099» реєстраційний номер НОМЕР_1 та велосипеда «Україна» в первинний момент зіткнення був в межах 0°+10°, відносно повздовжньої осі автомобіля «ВАЗ-21099».

Встановити експертним шляхом місце первинного контактування ТЗ (місце зіткнення) автомобіля «ВАЗ-21099» реєстраційний номер НОМЕР_1 та велосипеду «Україна» як геометричну крапку щодо меж проїзної частини дороги й нерухомих орієнтирів (у метрах) - не надається можливим. Однак, виходячи із розташування велосипеду «Україна» після зіткнення, тіла ОСОБА_7 , необхідно дійти висновку, що місце зіткнення ТЗ в повздовжньому дорозі напрямку було розташоване на деякій відстані перед велосипедом «Україна», якщо рухатися до вул. Садова.

З протоколу проведення слідчого експерименту від 28.08.2018 проведеного зі свідком ОСОБА_6 з метою перевірки і уточнення відомостей, щодо ДТП очевидцем якого він став, ним під час досудового розслідування детально відтворено розташування керованого ним транспортного засобу на проїжджій частині, наближення легкового автомобіля та його зіткнення з велосипедом «Україна» яким керувала потерпіла.

З протоколу проведення слідчого експерименту від 28.08.2018 проведеного за участі підозрюваного ОСОБА_3 з метою перевірки і уточнення відомостей, щодо ДТП, учасником якого він був, останній детально вказав розташування керованого ним транспортного засобу на проїжджій частині, його наближення до мікроавтобуся для об`їзду та місце і механізм зіткнення з велосипедом «Україна» яким керувала потерпіла.

Згідно висновку експерта № 5/10.1/671 від 05.09.2018 в даній дорожній обстановці водій автомобіля «ВАЗ-21099» реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_3 повинен був діяти відповідно до вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху. Технічна можливість уникнути наїзду на велосипедиста для водія автомобіля «ВАЗ-21099» ОСОБА_3 визначалася виконанням ним вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху, для чого у нього не було будь-яких перешкод технічного характеру, які не дозволяли би йому їх виконати. В даній дорожній обстановці дії водія автомобіля «ВАЗ-21099» реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_3 не відповідали вимогам п. 10.1 Правил дорожнього руху, що з технічної точки зору перебуває у причинному зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної пригоди. В даній дорожній обстановці велосипедист ОСОБА_7 повинна була діяти згідно вимог п. 1.5. Правил дорожнього руху. В даній дорожній обстановці в діях велосипедиста ОСОБА_7 невідповідностей вимогам п. 1.5. Правил дорожнього руху не вбачається. Швидкість руху автомобіля «ВАЗ-21099» реєстраційний номер НОМЕР_1 , згідно довжини сліду гальмування лівих коліс, що залишилися на проїзній частині дороги після ДТП, перед утворенням слідів гальмування була не менше ніж 56,3...58,9 км/год.

При вирішення питання про допустимість та належність досліджених судом доказів суд враховує практику Європейського суду з прав людини, який звертав увагу, що щодо оцінювання доказів на предмет їх належності та допустимості це виключно прерогатива судів (Шабельник проти України), а порядок збирання доказів має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією, а саме праву на свободу та особисту недоторканість, повагу до приватного та сімейного життя статті 5 та 8 Конвенції.

Судом також враховано позиція ЄСПЛ щодо розуміння доведеності вини поза розумним сумнівом сформованим в рішенн «Коробов проти України», 2011 рік п. 65, де зазначено, що суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту. А також в рішенні «Авшар проти Туреччини», де зазначено таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Таким чином, оцінивши всі надані сторонами докази на предмет їх належності, допустимості, достовірності та достатності, кожен окремо та в їх сукупності, суд приходить до висновку, про доведеність винуватості ОСОБА_3 поза розумним сумнівом у вчиненні ним дії, які виразилися в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілого.

У суду відсутні будь-які сумніви в достовірності зафіксованих в процесуальних документах, складених за результатами проведених слідчих дій, фактів, оскільки вони послідовні та узгоджується між собою, отримані в порядку визначеному КПК України та без порушень основних прав і свобод закріплених в Конвенції.

При цьому кваліфікуючи дії ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 286 КК України суд керується роз`ясненнями наданими в Постанові Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» та враховує, що диспозиція даної норми є банкетною, а тому суд приходить до висновку, що суспільно небезпечні наслідки настали саме в результаті порушення правил безпеки дорожнього руху ОСОБА_3 і полягає в порушенні ним п.п. 1.3., 1.5., 2.1. ґ), 2.3. б), 2.10. а),в),г),д), 10.1. та 12.4. Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою КМУ України № 1306 від 10.10.2001, які визначають:

п. 1.3. «Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги Правил дорожнього руху, а також бути взаємно ввічливими»;

п. 1.5. «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»;

п. 2.1. «Водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі:

ґ) поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»;

п. 2.3. «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»;

п. 2.10. «У разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний:

а) негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди;

в) не переміщати транспортний засіб і предмети, що мають причетність до пригоди;

г) вжити можливих заходів для надання першої медичної допомоги потерпілим, викликати карету швидкої медичної допомоги, а якщо це неможливо, звернутися за допомогою до присутніх і відправити потерпілих до лікувального закладу;

д) повідомити про дорожньо-транспортну пригоду орган чи уповноважений підрозділ Національної поліції, записати прізвища та адреси очевидців, чекати прибуття поліцейських;

п. 10.1. Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху;

п. 12.4. «У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год»;

Вирішуючи питання про призначення покарання суд керуючись загальними засадами призначення покарання закріпленими в ст. 65 КК України через які реалізовано принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, спрямованих на досягнення мети покарання пов`язаної з виправленням засудженого, а також запобігання вчиненню ним та іншими особами нових злочинів (ст. 50 КК України). При цьому суд бере до уваги роз`яснення надані Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» N 7 від 24.10.2003 та позицію ЄСПЛ сформовану ним, зокрема, в рішенні Швидка проти України щодо покарання як заходу примусу необхідного у демократичному суспільстві для досягнення його мети.

Судом враховано тяжкість слідків, що настали в результаті вчиненого правопорушення та привело до загибелі малолітньої дитини, характер допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху, його ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, особу винного, віднесення даного злочину до злочинів з необережною формою вини.

Так, підсудний ОСОБА_3 попередньо не судимий, але притягувався до адміністративної відповідальності на порушення ПДР, має середню спеціальну освіту, до арешту був працевлаштований та за місцем роботи характеризується позитивно, розлучений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за місцем проживання характеризується позитивно, у психіатра і у лікаря нарколога на обліку не перебуває.

Суд бере до уваги, що підсудний, зі слів потерпілої, відшкодував їй витрати на поховання та встановлення пам`ятника.

Як обставину, що пом`якшує покарання суд враховує щире каяття, так як підсудним усвідомлено та критично оцінено свою протиправну поведінку, а також добровільне відшкодування завданих збитків.

Обставин, які в силу статті 67 КК України обтяжують покарання підсудному, судом не встановлено.

Суд враховує суспільну небезпечність вчиненого ОСОБА_3 злочину та ступінь його тяжкості, який згідно ст. 12 КК України відносяться до тяжких злочинів та позицію потерпілої, яка вважає за можливе звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням.

Таким чином, з урахування особи обвинуваченого, обставин справи, тяжкості вчиненого злочину, суд вважає можливим призначити йому покарання в межах санкції статті закону, визначеної за вчинений злочин, у виді позбавлення волі, оскільки саме таке покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів, тобто, буде пропорційним легітимній цілі, яка переслідується таким покаранням. При цьому, суд приходить до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, а тому ОСОБА_3 слід звільнити від відбування покарання з випробуванням згідно ст. 75 КК України з покладенням на нього обов`язків передбачених ст. 76 КК України. Підстав для призначення покарання нище від найнижчої межі, встановленої санкцією статті, судом не встановлено.

Вирішуючи питання про можливість призначення додаткового покарання суд враховуючи, що ОСОБА_3 має посвідчення водія на право керування транспортними засобами категорії «В», беручи до уваги думку учасників кримінального провадження та враховуючи обставини правопорушення, суд вважає за доцільне позбавити підсудного права керувати транспортними засобами.

Цивільний позов потерпілою не заявлений.

Долю речових доказів вирішити згідно положень ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати за проведення судових експертиз, зокрема: № 5/10.2/692 від 17.09.2018 на суму 1430 грн.; № 5/10.4/691 від 19.09.2018 на суму 2145 грн. та № 5/10.1/671 від 05.09.2018 на суму 1144 грн., а всього на 4719 грн., згідно ч. 2 ст. 122 та ч. 1 ст. 124 КПК України, необхідно стягнути з підсудного та віднести на рахунок держави.

Суд враховуючи особу обвинуваченого та обставин встановлених під час розгляду справи, керуючись ст. 377 КПК України вважає, що з метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого за можливе, до набрання вироком законної сили, замінити ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на такий, що не пов`язаний з позбавленням свободи на домашній арешт з забороною залишати в нічний час у період з 21:00 години до 06:00 години місце свого постійного проживання.

Застосований під час досудового слідства арешт майна, на підставі ч. 4 ст. 174 КПК України слід скасувати.

На підставі викладеного та керуючись статтями 368-370, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у скоєнні злочину, передбаченого частиною 2 статті 286 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді 5 (п`ять) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 2 (два) роки.

На підставі статті 75 Кримінального кодексу України, звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з іспитовим строком на 3 (три) роки, поклавши на нього обов`язки, передбачені статтею 76 Кримінального кодексу України періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Додаткове покарання у виді позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 2 (два) роки, підлягає реальному виконанню.

Речові докази, зокрема:

- велосипед марки «Україна», який зберігається на території Петриківського ВП, повернути потерпілій ОСОБА_5 ;

- автомобіль «ВАЗ 21099», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який зберігається на території Петриківського ВП, повернути власнику ОСОБА_3 ;

- змив потожирової речовини з поверхні ручки перемикання коробки передач, змив потожирової речовини з поверхні руля автомобіля, змив потожирової речовини з поверхні ручки відкривання водійської дверцяти, змив речовини бурого кольору з поверхні капоту автомобілю, залишити в матеріалах кримінального провадження протягом всього часу їх зберігання.

Процесуальні витрати за проведення судових експертиз в сумі 4719 грн. (чотири тисячі сімсот дев`ятнадцять грн.) стягнути з ОСОБА_3 на користь держави.

Змінити ОСОБА_3 запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт до набрання вироком законної сили, звільнивши обвинуваченого з-під варти в залі судового засідання.

Покласти на ОСОБА_3 обов`язок не залишати в нічний час у період з 21:00 години до 06:00 години місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , без дозволу прокурора або суду.

Скасувати арешт, накладений на автомобіль «ВАЗ 21099», реєстраційний номер НОМЕР_1 за ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 28 серпня 2018 року.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Петриківський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1