Єдиний унікальний № 500/4464/18
Провадження № 1-кп/500/470/18
УХВАЛА

про застосування примусових заходів виховного характеру
22 жовтня 2018 року м. Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурор ОСОБА_3 ,

захисник ОСОБА_4 ,

законний представник особи,

стосовно якої передбачається

застосування примусового заходу

виховного характеру ОСОБА_5 ,

особа, стосовно якої передбачається

застосування примусових заходів

виховного характеру ОСОБА_6 ,

провівши в місті Ізмаїлі Одеської області відкрите судове засідання у кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів виховного характеру про суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки ч. 1 ст. 186 КК України, відомості про яке внесені до ЄРДР за № № 0002690, за обвинуваченням

ОСОБА_6 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Ізмаїл, громадянина України, з неповною середньою освітою, учень 5 класу КЗ «Ізмаїльська спеціальна загальноосвітня школа № 5 І-ІІ ступенів», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України

встановив:
В ході досудового розслідування установлено, що 19 вересня 2017 року, приблизно о 17:00 годині неповнолітній ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , знаходячись на перехресті вулиць Папаніна та Телеграфної в м. Ізмаїлі Одеської області, умисно, усвідомлюючи злочинний характер своїх дій, направлених на відкрите заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, шляхом утримання сидіння велосипеду та футболки неповнолітнього потерпілого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , внаслідок якого останній впав на землю, відкрито заволодів велосипедом марки «Азимут» вартістю 4000 гри., який належить ОСОБА_7 , чим спричинив останньому матеріальну шкоду на вищевказану суму, після чого з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Таким чином, в діях ОСОБА_8 наявні ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. І ст. 186 КК України, за ознаками відкритого викрадення чужого майна (грабіж).

У судовому засіданні ОСОБА_6 повністю визнав себе винуватим у вчиненні зазначеного злочину та пояснив, що злочин вчинив за вказаних обставин.

Вчинення ОСОБА_6 інкримінованого суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки ч. 1 ст. 186 КК України, у повному обсязі підтверджується сукупністю досліджених доказів, обсяг дослідження яких був визначений судом з урахуванням думок учасників судового, у відповідності до засад кримінального провадження, передбачених ст.ст. 22, 26 КПК України, таких як диспозитивність, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

На дійсний час ОСОБА_6 виявляє ознаки іншого, не психотичного розладу, у вигляді «Змішаного розладу шкільних навичок та розладу поведінки» (що відповідає діагностичним критеріям рубрики F81.3 та 92.8 за Міжнародною класифікацією хвороб 10-го перегляду), що також не обмежує та не позбавляє його у здатності правильно сприймати факти, що мають доказове значення і давати показання про них.

ОСОБА_6 потребує застосування до нього примусових заходів виховного характеру, у вигляді застереження та передачі неповнолітнього під нагляд батьків чи осіб, які їх заміняють, чи під нагляд педагогічного або трудового колективу за його згодою, а також окремих громадян на їхнє прохання, згідно п. п.1, 3 ч. 2 ст. 105 КК України.

Таким чином, суд дійшов висновку, що досліджені судом докази є належними, допустимими та достовірними, а в сукупності вони є достатніми та взаємопов`язаними для ухвалення судового рішення про застосування заходів виховного характеру відносно ОСОБА_6 .

Відповідно до п. п.1, 3 ч. 2 ст. 105 КК України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка є неповнолітньою, який вчинив злочин невеликої або середньої тяжкості.

До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані заходи виховного характеру.

Таким чином, враховуючи, що ОСОБА_6 згідно вищенаведеної судової психіатричної експертизи під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, є неповнолітнім, який вчинив злочин невеликої або середньої тяжкості він не підлягає кримінальній відповідальності та до нього відповідно до п. п.1, 3 ч. 2 ст. 105 КК України мають бути застосовані заходи виховного характеру.

Неповнолітній вік ОСОБА_6 підтверджується свідоцтвом про народження останнього серії НОМЕР_1 від 29 березня 2005 року.

Заслухавши думки прокурора, що вважав необхідним застосувати до ОСОБА_6 заходи виховного характеру у потребує застосування до нього примусових заходів виховного характеру, у вигляді застереження та передачі неповнолітнього під нагляд батьків чи осіб, які їх заміняють, чи під нагляд педагогічного або трудового колективу за його згодою, а також окремих громадян на їхнє прохання, згідно п. п.1, 3 ч. 2 ст. 105 КК України

При обранні виду примусових заходів медичного характеру суд у відповідності до ст. 105 КК України враховує тяжкість вчиненого діяння.

З урахуванням обставин, тяжкості вчиненого діяння, суд у відповідності до п. п.1, 3 ч. 2 ст. 105 КК України вважає за необхідне застосувати відносно ОСОБА_9 заходи виховного характеру.

Керуючись п. п. 1, 3 ч. 2 ст. 105, 370 372, КПК України, суд
постановив:

Застосувати відносно ОСОБА_6 заходи виховного характеру у вигляді застереження та передачі неповнолітнього під нагляд батьків на їхнє прохання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Одеської області через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Апеляційним судом Одеської області.

СУДДЯ

Ізмаїльського міськрайонного суду ОСОБА_1