Провадження № 1-кп/537/162/2018
Справа № 537/2125/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.06.2018 року Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі головуючого судді : ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області кримінальне провадження №0000763 від 20.04.2018року про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Кременчук Полтавської області, громадянин України, з середньо-спеціальною освітою, на утриманні осіб не має, неодружений, непрацюючий, незареєстрований, фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-11.04.2018 Крюківським р/с м. Кременчука за ч. 1 ст. 185 КК України до громадських робіт 80 годин;
у вчиненні злочину , передбаченого ст. 185 ч.2 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення за таких обставин:

Епізод №1

10 квітня 2018 року, більш точний час та дату досудовим розслідуванням встановити не виявилось можливим, ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, бажаючи їх настання, повторно, таємно, керуючись корисливим мотивом та метою, шляхом вільного доступу, скориставшись відсутністю матері ОСОБА_5 , з приміщення вищевказаного будинку, викрав DVD програвач LG DP650, вартістю 625 грн., який належить ОСОБА_5 , чим спричинив останній матеріального збитку на вказану суму. З місця вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_4 зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд.
Епізод №2

18 квітня 2018 року, більш точний час та дату досудовим розслідуванням встановити не виявилось можливим, ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, бажаючи їх настання, повторно, таємно, керуючись корисливим мотивом та метою, шляхом вільного доступу, скориставшись відсутністю матері ОСОБА_5 , з приміщення вищевказаного будинку, викрав мобільний телефон Sigma Slim 1283 ІМЕІ: НОМЕР_1 , вартістю 589,86 грн., який належить ОСОБА_5 , чим спричинив останній матеріального збитку на вказану суму. З місця вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_4 зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину визнав повністю, пояснивши про обставини вчиненого, що дійсно вчинив дані злочини, а саме викрав DVD програвач та мобільний телефон, які належали ОСОБА_5 .

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті , та беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду також не оспорювали фактичні обставини справи, і судом встановлено, що учасники судового розгляду, в тому числі обвинувачений , правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності його позиції, роз*яснивши їм положення ст.349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінальної справив порядку, передбаченого ст.349 КПК України , суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються та розглянути акт у спрощеному провадженні.

Крім повного визнання обвинуваченим своєї вини, його вина у вчиненні встановленого судом злочину повністю доведена доказами, що містяться в обвинувальному акті та матеріалах, які ніким з учасників процесу не оспорюються, є належними і допустимими.

Обвинувачений ОСОБА_4 вірно розуміє зміст обставин справи і у суду немає сумнівів в добровільності та істинності його позицій.

Приймаючи до уваги пояснення обвинуваченого, оцінюючи всі зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про винність ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує:

за ст. 185 ч.2 КК України, як таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно.

Вирішуючи питання про призначення покарання, суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує ступінь та характер суспільної небезпеки діяння, вчиненого обвинуваченим, всі обставини по справі в їх сукупності, особу обвинуваченого, який щиро розкаявся у вчиненому, сприяв розкриттю злочинів, вину визнав повністю і визнає ці обставини пом`якшуючими покарання.

Обставин, що обтяжують покарання згідно ст. 67 КК України , вчинення злочину відносно особи похилого віку.

Згідно до ст.17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права». У справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

Зазначені обставини у сукупності з даними про особу обвинуваченого і його поведінку свідчить про істотне зниження ступеня тяжкості вчиненого злочину.

З урахуванням наведеного, обставин вчиненого діяння, та практику Європейського суду з прав людини щодо призначення покарання, враховуючи дані про особи винного і того, що покарання є формою реалізації кримінальної відповідальності, а також другорядну роль кари як мети покарання, її поведінку за період кримінального процесуального провадження, суд вважає за можливе застосувати до нього покарання пропорційно вчиненому злочину, відповідно до вимог КК України.

Беручи до уваги те, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів, одночасно враховуючи вище викладене, суд прийшов до наступних висновків. ОСОБА_4 будучи раніше судимий на шлях виправлення не став, а вчинив нові умисні злочини. Отже суд вважає, що виправлення та перевиховання його можливе лише в умовах ізоляції від суспільства. Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України, класифікується як злочин середньої тяжкості, вчинив нові умисні злочини, особу обвинуваченого, який негативно характеризується за місцем проживання, тому доцільно обвинуваченому призначити покарання у виді арешту. В силу ст.72 КК України частково зарахувати покарання за вироком Крюківського районного суду м.Кременчука від 11.04.2018року. Підстав для застосування ст.ст.75,76 КК України суд не вбачає. Саме таке покарання на думку суду буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження вчинення нових злочинів.

Речовий доказ, відповідно до ст.100КПК України, а саме договір купівлі -продажу від 12.04.2018року між ФОП ОСОБА_6 та ОСОБА_4 залишити в матеріалах справи.

Речовий доказ, відповідно до ст.100КПК України, а саме DVD програвач марки « LG» залишити власнику.

Керуючись ст. ст. 373,374 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :

ОСОБА_4 визнати винним та призначити покарання:

- за ст. 185 ч.2 КК України /епізод№1/ у виді арешту на три місяця.

Відповідно до ч.4 ст.70, ст.72 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарань приєднати не відбуту частину покарання за вироком Крюківського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 11.04.2018 року та визначити покарання у виді арешту строком на 3 (три) місяці 5/п*ять/ днів.

- за ст. 185 ч.2 КК України /епізод№2/ у виді арешту на4 ( чотири) місяці.

Відповідно до частини 1 статті 71 КК України за сукупністю вироків, враховуючи вимоги ч. 1 ст. 72 КК України, до покарання, призначеного за даним вироком частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Крюківського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 11.04.2018 року та остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді арешту строком на 4 (чотири)місяці 5(п*ять) днів.

Строк відбування покарання рахувати з часу фактичного затримання на виконання вироку суду.

Речовий доказ, відповідно до ст.100КПК України, а саме договір купівлі продажу від 12.04.2018року між ФОП ОСОБА_6 та ОСОБА_4 залишити в матеріалах справи.

Речовий доказ, відповідно до ст.100КПК України, а саме DVD програвач марки « LG» залишити власнику.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Апеляційного суду Полтавської області через Крюківський районний суд м.Кременчука Полтавської області протягом 30днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя: ОСОБА_1