490/5979/18 20.07.2018
н/п 1-кс/490/4842/2018
Справа № 490/5979/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2018 року м. Миколаїв
Слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
розглянувши клопотання заступника прокурора Миколаївської області про застосування екстрадиційного арешту відносно громадянина Російської Федерації ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження Чечено-Ингушська АССР, місце реєстрації: АДРЕСА_1 , -

Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_4

особа, яка перебуває під екстрадиційним арештом - ОСОБА_3
захисник ОСОБА_5
перекладач ОСОБА_6
в с т а н о в и в:
19.07.2018 заступник прокурора Миколаївської області ОСОБА_7 звернувся до суду з клопотанням про застосування екстрадиційного арешту, відносно ОСОБА_3 . Своє клопотання прокурор мотивував тим, що у ході проведення екстрадиційної перевірки встановлено, що ОСОБА_3 документовано паспортом громадянина Російської Федерації серії НОМЕР_1 від 30.06.2004, останній з питань набуття громадянства України та статусу біженця, а також особи, яка потребує додаткового захисту, не звертався, за станом здоров`я останній може етапуватися. Інкриміноване правоохоронними органами Російської Федерації ОСОБА_3 діяння відповідає кримінальному правопорушенню, передбаченому ч. 2 ст. 307 КК України, є екстрадиційним, оскільки, передбачає покарання на строк понад 1 рік позбавлення волі. Вказане кримінальне правопорушення не належить до військових злочинів і не має політичного характеру, строк давності притягнення особи до кримінальної відповідальності за кримінальне правопорушення, відповідно до ст. 49 КК України, не закінчився.

Посилаючись на те, що ОСОБА_3 не має дозволу на постійне місце проживання на території Миколаївської області, до затримання не мав постійного місця мешкання та роботи в Україні, не має на території України сім`ї, що свідчить про відсутність обставин, що будуть перешкоджати його переїзду до іншого міста, утримувати його на території України та забезпечать подальшу його видачу правоохоронним органам Російської Федерації, прокурор просить застосувати до громадянина Російської Федерації ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою (екстрадиційний арешт) до його фактичної передачі компетентним органам російської федерації, але не більше дванадцяти місяців.
У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав.
Захисник та ОСОБА_3 проти задоволення клопотання заперечували.
Вислухавши думки учасників процесу, вивчивши матеріали справи, слідчий суддя приходить до наступного.
З матеріалів справи вбачається, що у провадженні слідчої частини слідчого управління Міністерства внутрішніх справ по Чеченській Республіці перебуває кримінальна справа №32085 стосовно громадянина зазначеної держави ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за вчинення ним 17.04.2007 на території Російської Федерації злочину, передбаченого п. «б» ч. 2 ст.228-1 КК РФ (в ред. федерального закону від 08.12.2003 №162-ФЗ «Про внесення змін та доповнень в Кримінальний кодекс РФ») незаконний збут наркотичних засобів у великих розмірах.

Суддею Грозненського районного суду Чеченської Республіки 15.12.2015 ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

11.06.2018 о 13 годині 15 хвилині співробітником УКР ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_8 у порядку ст.582 КПК України обвинуваченого у кримінальній справі №32085 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина Російської Федерації, затримано.

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду міста Миколаєва від 13.06.2018 до ОСОБА_3 в порядку ст. 583 КПК України застосовано тимчасовий арешт на 40 діб до надходження запиту російської сторони про його видачу.

Генеральною прокуратурою України отримано запит Генеральної прокуратури Російської Федерації про видачу ОСОБА_3 для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого п. «б» ч.2 ст.228-1 КК РФ (в ред. федерального закону від 08.12.2003 №162-ФЗ «Про внесення змін та доповнень в Кримінальний кодекс РФ»).

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 584 КПК України після отримання запиту компетентного органу іноземної держави про видачу особи за дорученням центрального органу прокурор вносить подання про її екстрадиційний арешт до суду за місцем тримання особи під вартою.
Правовідносини між Україною та Російською Федерацією врегульовані Європейською конвенцією про видачу правопорушників 1957 року. Відповідно до вимог ст. 1 вказаної конвенції Договірні Сторони зобов`язуються видавати одна одній, всіх осіб, які переслідуються компетентними органами запитуючої Сторони за вчинення правопорушення.
Згідно ч. 4 ст. 584 КПК України при вирішенні питання про застосування екстрадиційного арешту слідчий суддя керується положеннями цього Кодексу та міжнародного договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.
Відповідно до ч. 7 ст. 584 КПК України після одержання клопотання слідчий суддя встановлює особу, пропонує їй зробити заяву, перевіряє запит про видачу та наявні матеріали екстрадиційної перевірки, вислуховує думку прокурора, інших учасників і виносить ухвалу про застосування екстрадиційного арешту або про відмову в застосуванні екстрадиційного арешту, якщо для його обрання немає підстав.
Відповідно до ч. 10 ст. 584 КПК України екстрадиційний арешт застосовується до вирішення питання про видачу особи (екстрадицію) та її фактичної передачі, але не може тривати більше дванадцяти місяців.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 не є громадянином України, документований паспортом громадянина Російської Федерації серії НОМЕР_2 від 30.06.2004, згідно з інформацією УІАП УМВС України в Миколаївській області до кримінальної відповідальності в Україні не притягувався, інкриміноване ОСОБА_3 правоохоронними органами Російської Федерації діяння відповідає кримінальному правопорушенню, передбаченому ч. 2 ст. 307 КК України, і є екстрадиційним, оскільки передбачає покарання на строк понад 1 рік, строки давності притягнення особи до кримінальної відповідальності за вищезазначене правопорушення, відповідно до ст. 49 КК України, не сплинули, а також те, що є запит Генеральної прокуратури Російської Федерації про видачу останнього для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочину на території держави і проведено екстрадиційну перевірку відносно ОСОБА_3 , при цьому також врахував дані, що характеризують особу ОСОБА_3 , який не має дозволу на постійне проживання на території Миколаївської області, до засудження не мав постійного місця роботи в Україні, родини, будучи обізнаним про притягнення його до кримінальної відповідальності на території Російської Федерації, умисно ухилився від судового слідства та від покарання, переїхавши на територію України, застосування іншого запобіжного заходу не дасть можливості у примусовому порядку видати особу до іншої держави.

Твердження ОСОБА_3 та його захисника про наявність у нього цивільної дружини, яка постійно проживає на території м. Миколаєва та надає йому дозвіл на проживання у її квартирі, не спростовують доводів прокурора про наявність ризику переховування ОСОБА_3 від правосуддя та не можуть бути самостійною підставою для застосування відносно нього запобіжного заходу не повязаного з триманням під вартою.

На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до переконання, що наявними є визначені ст. 584 КПК України правові підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційний арешт) у відношенні ОСОБА_3 , у зв`язку з чим клопотання прокурора є обґрунтованим та підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 581, 584 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в:
Клопотання заступника прокурора Миколаївської області ОСОБА_7 про застосування екстрадиційного арешту до ОСОБА_3 задовольнити.
Застосувати до громадянина Російської Федерації ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до його фактичної передачі компетентним органам Російської Федерації, але не більше ніж на дванадцять місяців з дня його затримання.
Упродовж екстрадиційного арешту утримувати його у Державній установі «Миколаївський слідчий ізолятор».
Строк тримання під вартою ОСОБА_3 обчислювати з моменту його затримання.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до суду апеляційної інстанції особою, щодо якої застосовано екстрадиційний арешт, її захисником чи законним представником, прокурором протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1