АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-кп/796/1000/2018 Головуючий в 1 інст.: ОСОБА_1
Категорія КК: ч.2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України Доповідач: ОСОБА_2

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2018 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянувши, у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду, кримінальне провадження № 0009890 за апеляційною скаргою прокурора Київської місцевої прокуратури № 5 ОСОБА_6 на вирок Оболонського районного суду м. Києва від 07 лютого 2018 року щодо
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Новгород-Сіверський, Чернігівська область, громадянки України, з незакінченою вищою освітою, не заміжньої, не працюючої, не маючої на утриманні малолітніх дітей, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимої: 22.09.2017 вироком Оболонського районного суду м. Києва за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України на підставі ст. 70 КК України, до покарання у виді 3 років позбавлення волі на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням, з визначенням іспитового строку тривалістю 2 роки, 12.01.2018 ухвалою Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області звільненої від відбування призначеного покарання на підставі Закону України «Про амністію у 2016 році»,

яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, -

за участю учасників кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_8 ,

в с т а н о в и л а:

Вироком Оболонського районного суду м. Києва від 07 лютого 2018 року, ОСОБА_7 визнано винною у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України та призначено їй покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням,з визначенням іспитового строку тривалістю в 2 (два) роки.
Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язано ОСОБА_7 з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації (кримінально-виконавчої інспекції), повідомляти уповноважений орган з питань пробації (кримінально-виконавчої інспекції) про зміну місця проживання, роботи.

Запобіжний захід ОСОБА_7 , до набрання вироком законної сили, змінено - з тримання під вартою на особисте зобов`язання, негайно звільнивши останню з під варти в залі суду.
На погоджуючись з вказаним вироком, прокурор Київської місцевої прокуратури № 5 ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок Оболонського районного суду м. Києва від 07.02.2018 відносно ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, - скасувати в частині призначеного покарання, та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України у виді 2 років позбавлення волі. У решті вирок суду залишити без змін.
Відповідно до ч. 4 ст. 401 КПК України обвинувачена ОСОБА_7 підлягає обов`язковому виклику в судове засідання для участі в апеляційному розгляді, оскільки в апеляційній скарзі порушується питання про погіршення її становища.
У зв`язку з чим, апеляційним судом був здійснений її виклик в судове засідання призначене на 25 квітня 2018 року та на 22 травня 2018 року шляхом, надсилання на її адресу проживання повідомлення про розгляд апеляційної скарги прокурора Київської місцевої прокуратури № 5 ОСОБА_6 . Про те, вказані повідомлення повертаються без вручення за закінченням встановленого строку зберігання.
При цьому, обвинувачена ОСОБА_7 у зазначені судові засідання не з`являється, про день та час судового засідання, повідомлялася належним чином, клопотань про перенесення апеляційного розгляду до суду не подавала, причин неявки до суду не повідомляла.
Згідно з ч.3 ст.142 КПК України суд, встановивши, що особа, яка зобов`язана з`явитися на виклик суду, була викликана у встановленому цим кодексом порядку, та не з`явилась без поважних причин або не повідомила про причини свого неприбуття, постановляє ухвалу про здійснення приводу такої особи.
Відповідно до положень ст.323 КПК України, зокрема: до обвинуваченої, яка не прибула за викликом в судове засідання, суд має право постановити ухвалу про привід.
Вислухавши думку прокурора, який вважав за необхідне перенести розгляд справи та застосувати привід до обвинуваченої, враховуючи положення ч.4 ст.401 КПК України, колегія суддів приходить до висновку про необхідність застосування примусового приводу до обвинуваченої ОСОБА_7 для доставки її до суду.

Керуючись ст. ст. 142, 323, ст. 401 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Відкласти розгляд кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора Київської місцевої прокуратури № 5 ОСОБА_6 на вирок Оболонського районного суду м. Києва від 07 лютого 2018 року, яким ОСОБА_7 визнано винною у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, на 12 годину 00 хвилин 12 червня 2018 року, про що повідомити учасників кримінального провадження, які приймають участь в апеляційному розгляді.
Здійснити привід в суд апеляційної інстанції на 12 годину 00 хвилин 12 червня 2018 рокуобвинуваченої ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Новгород-Сіверський, Чернігівська область, громадянки України, з незакінченою вищою освітою, не заміжньої, не працюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимої.

Виконання приводу ОСОБА_7 доручити Оболонському УП ГУНП України в м. Києві
Контроль за виконанням покласти на Київську місцеву прокуратуру №5 та Головне управління Національної поліції в м. Києві.
Особа, рішення про здійснення приводу якої прийнято судом, зобов`язана прибути до місця виклику в зазначений в ухвалі час у супроводі особи, яка виконує ухвалу.
У випадку невиконання особою, що підлягає приводу, законних вимог щодо виконання ухвали про здійснення приводу, до неї можуть бути застосовані заходи фізичного впливу, які дозволяють здійснити її супроводження до місця виклику. Застосуванню заходів фізичного впливу повинно передувати попередження про намір їх застосування. У разі неможливості уникнути застосування заходів фізичного впливу вони не повинні перевищувати міри, необхідної для виконання ухвали про здійснення приводу, і мають зводитися до мінімального впливу на особу. Забороняється застосування заходів впливу, які можуть завдати шкоди здоров`ю особи, а також примушення особи перебувати в умовах, що перешкоджають її вільному пересуванню, протягом часу більшого, ніж необхідно для негайного доставлення особи до місця виклику. Перевищення повноважень щодо застосування заходів фізичного впливу тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
У разі неможливості здійснення приводу особа, яка виконує ухвалу про здійснення приводу, повертає її до суду з письмовим поясненням причин невиконання.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

_____________ _____________ _____________
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3