АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/793/620/18 Справа № 712/2087/18 Категорія: ч.2 ст. 185 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2018 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого суддів при секретарі ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5
з участю прокурораОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Соснівського районного суду м. Черкаси від 01 червня 2018 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Грозний Російської Федерації, українець, громадянин України, маючий на утриманні трьох неповнолітніх дітей, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

- 20.03.2017 Придніпровським районним судом м. Черкаси за ч.1 ст. 185 КК України до покарання у вигляді штрафу в розмірі 850 гривень;

- 01.12.2017 Соснівським районним судом м. Черкаси за ч.2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим терміном 1 рік ,-

засуджений за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, до 2 років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 71 КК України до покарання призначеного за даним вироком, частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 01.12.2017, за яким він був засуджений за ч.2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим терміном 1 рік та остаточно визначено до відбуття покарання у вигляді 2 років 3 місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_7 після вступу вироку в законну силу постановлено змінити з домашнього арешту на тримання під вартою.

Початок терміну відбуття покарання ОСОБА_7 визначено рахувати з моменту затримання.

Вирішена доля речових доказів відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

в с т а н о в и л а :

Вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 01 червня 2018 року ОСОБА_7 визнаний винуватим та засуджений за те, що він 16.01.2018 близько 16 год. 30 хв., повторно, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з метою особистого збагачення, умисно, таємно, з корисливих мотивів, знаходячись в приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , шляхом вільного доступу з полиць у торгівельному залі заволодів майном, що належить фізичній особі-підприємцю ОСОБА_8 , а саме: замки Extra 50 мм «Rolinson», в кількості 3 шт., лампи автомобільні з адаптером від прикурювача 12 V, в кількості 4 шт., які ОСОБА_7 заховав у куртці і з місця вчинення злочину зник, чим завдав матеріальної шкоди потерпілому на загальну суму 559,93 грн..

Також, ОСОБА_7 , 15.01.2017 приблизно о 00 год. 03 хв., перебуваючи у приміщенні магазину «АТБ» за адресою: м. Черкаси, вул. Смілянська, 97, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігав, шляхом вільного доступу, повторно, таємно, умисно, з корисливих мотивів, викрав чуже майно, що належить ТОВ «АТБ-маркет», а саме: 29 упаковок жувальних гумок, і з викраденим з місця вчинення злочину зник, вийшовши з приміщення магазину, чим довів свій злочинний умисел до кінця та мав можливість розпоряджатися викраденим майном, чим завдав матеріальну шкоду потерпілому на вказану суму, але був затриманий поза межами «АТБ-маркет» охороною даного магазину, неподалік від місця скоєння кримінального правопорушення.

Крім того, ОСОБА_7 , 12.01.2018 близько 09 год. 00 хв., повторно, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з метою особистого збагачення, умисно, таємно, з корисливих мотивів, знаходячись в приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , шляхом вільного доступу з полиць у торгівельному залі заволодів майном, що належить фізичній особі-підприємцю ОСОБА_8 , а саме штангенциркулі у пластиковому футлярі в кількості 3 шт., які ОСОБА_7 заховав у куртці, і з місця вчинення злочину зник, чим завдав матеріальної шкоди потерпілому на загальну суму 389,97 грн.

Також ОСОБА_7 , 29.01.2018 близько 11 год. 10 хв., повторно, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з метою особистого збагачення, умисно, таємно, з корисливих мотивів, знаходячись в приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що розташований за адресою: АДРЕСА_3 , шляхом вільного доступу з полиць у торгівельному залі заволодів майном, що належить фізичній особі-підприємцю ОСОБА_9 , а саме круг відрізний для металу NOVOABROSIVE 125/1,6 в кількості 11 шт., круг відрізний для металу NOVOABROSIVE 125/1,2 в кількості 23 шт., круг відрізний для металу NOVOABROSIVE 125/0,8 в кількості 18 шт., круг відрізний для металу NOVOABROSIVE 115/1,0 в кількості 5 шт., круг відрізний для металу NOVOABROSIVE 115/ 0,8 в кількості 3 шт., які ОСОБА_7 заховав у куртці, і з місця вчинення злочину зник, чим завдав потерпілій матеріальної шкоди на загальну суму 633,40 грн.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 , не заперечуючи доведеності своєї вини та кваліфікації його дій, просив вирок суду першої інстанції змінити в частині призначеного покарання, пом`якшивши його, оскільки місцевим судом в достатній мірі не враховано стан його здоров`я, наявність на його утриманні 3 неповнолітніх дітей, а також той факт, що злочини він вчиняв у відчаї, так як не мав роботи та засобів до існування.

Заслухавши доповідь судді, думку обвинуваченого ОСОБА_7 , який підтримав подану ним апеляційну скаргу, просив її задовольнити та пом`якшити призначене покарання; думку прокурора ОСОБА_6 , яка заперечила проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого; дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, в порядку ст. 404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого не підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України вирок суду повинен бути законним, обгрунтованим і вмотивованим, ухваленим згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України.

Вказаним вимогам закону вирок районного суду відповідає.

Висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, за яке він засуджений, відповідає фактичним обставинам справи, ґрунтується на доказах, досліджених судом в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, та ніким не оспорюється.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 районний суд достатньо виконав вимоги ст.ст. 50,65,66,67 КК України та правових позицій, викладених у постанові Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», врахувавши ступінь тяжкості вчинених ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, дані про особу обвинуваченого, який по місцю проживання характеризується посередньо, на обліках лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, даних досудової доповіді, з врахуванням обставин, що пом`якшують покарання: щире каяття та за відсутності обтяжуючих покарання обставин, обґрунтовано призначив ОСОБА_7 покарання в межах санкції ч.2 ст. 185 КК України у виді 2 років позбавлення волі та частково приєднав відповідно до ст. 71 КК України невідбуту частину покарання за попереднім вироком суду.

Частиною 2 ст. 50 КК України визначено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не порушив загальних засад призначення покарання встановлених Кримінальним кодексом України і дійшов правильного висновку про призначення ОСОБА_7 остаточного покарання у виді 2 років 3 місяців позбавлення волі, яке відповідає вимогам закону, за своїм видом та розміром є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів, а тому не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги останнього і призначення йому більш м`якого покарання, оскільки обвинувачений раніше неодноразово судимий, судимості в установленому законом порядку не зняті та не погашені, знову вчинив аналогічне умисне кримінальне правопорушення (чотири епізоди), через нетривалий проміжок часу - 1,5 місяці після винесення вироку Соснівським районним судом від 01.12.2017, яким останнього було звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком, тобто в період іспитового строку, визначеного за вказаним вироком, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення. Крім того, відповідно до ч.4 ст. 71 КК України остаточне покарання за сукупністю вироків має бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком суду. Вказані вимоги закону районним судом були дотримані.

Також, відповідно до висновків досудової доповіді органу пробації виправлення обвинуваченого ОСОБА_7 неможливе без ізоляції від суспільства, оскільки застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для впливу на поведінку особи з метою виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень, неможливо здійснювати без цілодобового нагляду та контролю.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції в частині визначення виду і розміру призначеного ОСОБА_7 покарання відповідає принципам індивідуалізації та справедливості. Підстав вважати таке покарання несправедливим внаслідок суворості колегія суддів не вбачає.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_7 щодо неврахування в повній мірі судом першої інстанції при призначенні покарання наявність на його утриманні трьох неповнолітніх дітей - є безпідставними, оскільки судом першої інстанції зазначена обставина була в повному обсязі врахована при призначенні покарання обвинуваченому.

Крім того, в ході апеляційного розгляду встановлено, що на даний час неповнолітні діти проживають разом з мамою, окремо від ОСОБА_7 .. Даних про те, що діти перебувають на утриманні ОСОБА_7 останнім не надано.

Посилання обвинуваченого в апеляційній скарзі на неврахування судом першої інстанції в якості пом`якшуючої покарання обставини стану його здоров`я, хоч і заслуговують на увагу, однак, врахування даних про наявність у обвинуваченого захворювань: гіпертонічна хвороба, носова кровотеча, хронічний вірусний гепатит «С», не впливає на вид та розмір призначеного ОСОБА_7 покарання, яке є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Крім того, матеріали кримінального провадження не містять даних про те, що обвинувачений ОСОБА_7 за станом здоров`я не може відбувати покарання у виді позбавлення волі.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону під час розгляду кримінального провадження районним судом, які б слугували підставою для скасування чи зміни вироку суду, не встановлено.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що постановлений щодо ОСОБА_7 вирок є законним і обґрунтованим, а підстави для пом`якшення призначеного останньому покарання - відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418 КПК України, колегія суддів , -

у х в а л и л а :

Вирок Соснівського районного суду м. Черкаси від 01 червня 2018 року, щодо ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

Головуючий :

Судді :