Справа № 570/2972/18
номер провадження 1-кп/570/296/2018
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31 липня 2017 року
Рівненський районний суд Рівненської області
в особі судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Рівненського районного суду Рівненської області кримінальне провадження №0000105 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Вінниця, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , військовослужбовця за контрактом, командира гармати 1 гаубичної самохідно-артилерійської батареї гаубичного самохідно-артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи військової частини НОМЕР_1 (польова пошта НОМЕР_2 ), солдата, з середньою освітою, не одруженого, громадянина України, не судимого, у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 407 КК України,-
в с т а н о в и в :
25 червня 2017 року близько 14 години 00 хвилин ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, призваним на військову службу 15 грудня 2016 року, командиром гармати 1 гаубичної самохідно-артилерійської батареї гаубичного самохідно-артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи військової частини НОМЕР_1 (польова пошта НОМЕР_2 ), солдатом, самовільно, з метою тимчасово ухилитися від військової служби, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, залишив розташування військової частини НОМЕР_1 (польова пошта НОМЕР_2 ), що тимчасово дислокувалась на території військової частини НОМЕР_3 ( НОМЕР_4 загальновійськовий полігон, АДРЕСА_2 ) та до 10 липня 2017 року, тобто до моменту добровільного з`явлення у військову частину НОМЕР_1 (польова пошта НОМЕР_2 ), перебував поза межами військової частини, обов`язки військової служби не виконував, проводив час на власний розсуд.
Обвинувачений свою вину у вчинені злочину передбаченого ч.4 ст.407 КК України визнав повністю, щиро розкаявся та дав показання про те, що дійсно будучи військовослужбовцем військової частини Збройних Сил України НОМЕР_1 , призваним 15 грудня 2016 року на військову службу за контрактом, під час проходження військової службу в умовах особливого періоду, самовільно, без будь - яких поважних причин, 25 червня 2017 року близько 14 години 00 хвилин, з метою тимчасово ухилитись від військової служби, залишив місце служби - місце табірного збору військової частини НОМЕР_1 на базі військової частини НОМЕР_3 та до 10 липня 2017 року проводив службовий час на власний розсуд.
Прокурор в судовому засіданні заявив клопотання, в якому просить розглянути кримінальне провадження без дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, оскільки ОСОБА_4 вину у вчиненому злочині визнав повністю.
У відповідності до ч.3 ст.349 КПК України, суд, оскільки проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснено їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Оцінюючи щиросердечні показання обвинуваченого, суд вважає що його вина у інкримінованому злочині доведена повністю та його дії вірно кваліфіковані за ч.4 ст.407 КК України як самовільне залишення місця служби без поважних причин, вчинене військовослужбовцем (крім строкової служби) в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.
До обставин, що пом`якшують покарання суд відносить те, що обвинувачений у вчиненому щиро розкаявся та активно сприяв розкриттю вчиненого ним злочину.
Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлені.
При призначені покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, за місцем проходження служби характеризується позитивно, являється учасником бойових дій, наявність обставин, що пом`якшують покарання.
За наведених обставин, при обранні виду та визначенні міри покарання суд прийшов до висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства. На підставі ст.2 Закону України «Про амністію у 2016 році» ОСОБА_4 слід звільнити від відбування покарання.
На підставі наведеного, ст.2 Закону України «Про амністію у 2016 році» та керуючись ст. ст.349, 373, 374, 395 КПК України, суд, -
у х в а л и в:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч.4 ст.407 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.
На підставі ст.2 Закону України «Про амністію у 2016 році» звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання.
На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський районний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження та прокурору.

Суддя ОСОБА_1