Номер провадження: 21-з/785/42/18
Номер справи місцевого суду: 785/3622/18
Головуючий у першій інстанції
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17.05.2018 року м. Одеса

Суддя Апеляційного суду Одеської області ОСОБА_1 , розглянувши лист першого заступника прокурора Миколаївської області ОСОБА_2 №09-315вих18 від 02.05.25018 року щодо реабілітації ОСОБА_3 , засудженого вироком військового трибуналу військ МВС Миколаївської області від 05.11.1947 року за ст.54-І «а» КК УРСР,

встановив:

На адресу Апеляційного суду Одеської області надійшов лист заступника прокурора Миколаївської області ОСОБА_2 №09-315вих18 від 02.05.25018 року, з якого вбачається, що до прокуратури звернувся ОСОБА_4 із заявою про реабілітацію його батька ОСОБА_3 , засудженого вироком військового трибуналу військ МВС Миколаївської області від 05.11.1947 року за ст.54-І «а» КК УРСР.

Внаслідок вивчення матеріалів архівної справи №12093 прокурором встановлено, що ОСОБА_3 засуджений вироком військового трибуналу військ МВС Миколаївської області від 05.11.1947 року за ст.54-І «а» КК УРСР до покарання у виді каторжних робіт строком на 15 років з поразкою у правах строком на 5 років та з конфіскацією всього належного йому майна.

Ухвалою військового трибуналу Одеського військового округу від 06.11.1956 року за поданням військового прокурора Одеського військового округу зазначений вирок був змінений, з вироку виключено застосування до ОСОБА_3 санкції ст.2 Указу Президії Верховної Ради СРСР від 19.04.1943 року та за сукупністю скоєних злочинів на підставі за ст.54-І «а» КК УРСР ОСОБА_3 визначено покарання у виді позбавлення волі у ВТТ строком на 10 років, а в іншій частині вирок залишений без змін.

При цьому на підставі ст.1 Указу Президії Верховної Ради СРСР від 17.09.1955 року «Про амністію радянських громадян, які співпрацювали з окупантами в період Великої Вітчизняної війни 1941-1945 років» прийнято рішення про звільнення ОСОБА_3 з місць позбавлення волі та на підставі ст.6 цього ж Указу та ст.6 Указу Президії Верховної Ради СРСР від 27.03.1953 року «Про амністію» з ОСОБА_3 знята поразка у правах та його визнано таким, що не має судимості.

За наслідком розгляду звернення ОСОБА_4 щодо реабілітації його батька ОСОБА_3 , а також вивчення архівної справи №12093 прокурором складений висновок щодо того, що ОСОБА_3 обґрунтовано засуджений за ст.54-І «а» КК УРСР та підданий покаранню позасудовим органом та відповідно до ст.2 Закону України «Про реабілітацію жертв політичних репресій на Україні» не підлягає реабілітації.

11.05.2018 року до Апеляційного суду Одеської області надійшов лист заступника прокурора Миколаївської області ОСОБА_2 №09-315вих18 від 02.05.25018 року, яким до суду направлені матеріали за результатами розгляду звернення ОСОБА_4 .

Розглянувши матеріали, що надійшли з прокуратури Миколаївської області, доходжу висновку про те, що дані матеріали не підлягають розгляду в суді апеляційної інстанції з огляду на таке.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про реабілітацію жертв політичних репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років» №962-XII від 17.04.1991 року зі змінами згідно із Законом України №2325-VIII ( 2325-19 ) від 13.03.2018 року (далі «Закон»), Прийняття рішень з питань визнання осіб реабілітованими або потерпілими від репресій здійснюється Національною комісією з реабілітації (далі - Національна комісія) за поданням регіональних комісій з реабілітації (далі - регіональні комісії).
Розгляд та прийняття рішень з питань визнання осіб реабілітованими або потерпілими від репресій здійснюються за заявою репресованої особи, її спадкоємців, будь-якого члена її сім`ї, Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері відновлення та збереження національної пам`яті Українського народу, громадського об`єднання, що провадить діяльність у сфері дослідження історії України ХХ століття та/або надання допомоги громадянам з питань, пов`язаних із реабілітацією жертв репресій тоталітарних режимів (далі - заява).
Заява подається за вибором заявника до регіональної комісії за місцем проживання заявника - фізичної особи, місцезнаходженням заявника - юридичної особи або місцем зберігання архівних кримінальних справ, носіїв архівної інформації репресивних органів комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років, інших архівних документів, у яких міститься інформація про здійснення репресій.
Відмова у прийнятті та розгляді такої заяви забороняється.
Згідно з ч.5 ст.8 Закону, Національна комісія розглядає обставини, пов`язані із здійсненням репресій проти конкретної особи, та приймає рішення, зокрема і в разі, якщо архівна кримінальна справа не збереглася або якщо за висновками прокуратури чи суду у минулому особі було відмовлено у реабілітації.
У зв`язку із набранням чинності нормативно-правовим актом, який вводить в дію новий механізм реабілітації репресованих, чітко визначає процедуру та визначає орган, уповноважений на розгляд відповідних заяв, доходжу висновку про те, що дані матеріали підлягають розгляду Національною комісією з питань реабілітації та не можуть бути предметом розгляду Апеляційного суду Одеської області.

Також вважаю за необхідне роз`яснити ОСОБА_4 , що відповідно до ст.7 Закону України «Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років» він має право звернутися із відповідною заявою до регіональної комісії з реабілітації, яка у свою чергу направить ці матеріали на розгляд Національній комісії з реабілітації. Відмова у прийнятті та розгляді такої заяви забороняється.
Керуючись ст.ст. 7, 8 Закону України «Про реабілітацію жертв політичних репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років» №962-XII від 17.04.1991 року зі змінами згідно з Законом України №2325-VIII ( 2325-19 ) від 13.03.2018 року, ст. 399КПК України,

постановив:

Повернути до прокуратури Миколаївської області лист заступника прокурора Миколаївської області ОСОБА_2 №09-315вих18 від 02.05.25018 року щодо реабілітації ОСОБА_3 , засудженого вироком військового трибуналу військ МВС Миколаївської області від 05.11.1947 року за ст.54-І «а» КК УРСР, з усіма додатками.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Суддя Апеляційного суду

Одеської області ОСОБА_1