Справа № 467/584/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.06.2018 року Слідчий суддя Арбузинського районного суду

Миколаївської області ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

підозрюваного ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши клопотання прокурора Братського відділу Первомайської місцевої прокуратури ОСОБА_6 за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000160 від 31.05.2018 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новоградівка Селідівського району Донецької області, громадянина України, освіта середня, не працюючого, не одруженого, неповнолітніх дітей не має, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 07 червня 2010 року Братським районним судом Миколаївської області за ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 121 КК України до 5 років 3 місяців позбавлення волі.

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 органом досудового розслідування підозрюється в тому, що 30 травня 2018 року, близько 20 години 30 хвилин ОСОБА_4 перебуваючи в приміщенні житлового будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , де вживав спиртні напої з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . В цей час між ОСОБА_4 . ОСОБА_8 виник словесний конфлікт з існуючих раніше неприязних відносин. В ході конфлікту, який відбувався в кімнаті вказаного домоволодіння ОСОБА_4 правою рукою з кишені своїх штанів дістав кухонний ніж, лезом якого наніс один колотий удар ОСОБА_8 в область лівої нижньої черевинної порожнини, таким чином спричинивши останньому тілесні ушкодження. В результаті зазначених дій, ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження у виді проникаючої колото-різаної рани органів черевинної порожнини з пошкодженням лівої долі печінки з внутрішньою кровотечею, що відноситься до тяжких тілесних ушкоджень по ознаці небезпеки для життя в момент заподіяння.

31 травня 2018 року відомості по даному факту внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000160 з правовою кваліфікацією ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

31 травня 2018 року, о 10 годині 30 хвилин за підозрою у вчиненні даного кримінального правопорушення в порядку ст. 208 КПК України було затримано ОСОБА_4

31 травня 2018 року о 19 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

31 травня 2018 року постановою прокуратури Миколаївської області здійснення досудового розслідування кримінального правопорушення у кримінальному провадженні № 0000160 від 31.05.2018 року за ч. 1 ст. 121 КК України доручено слідчому відділенню Арбузинського ВП Братського ВП ГУНП в Миколаївській області у межах одного органу.

В клопотанні поданому до суду зазначено, що в ході проведення кримінального провадження під номером 0000160, встановлені обставини, які є достатніми відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 196 КПК України, та свідчать про існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, в виді можливості підозрюваного ОСОБА_4 переховуватися від органів досудового слідства та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні, існують ризики вчинення ним інших кримінальних правопорушень.

В клопотанні поданому до суду зазначено, що ОСОБА_4 підозрюється у вчинені тяжкого злочину, здатний на рішучі, у тому числі протиправні дії з метою досягнення своєї мети, що у сукупності з суворістю покарання, яке йому загрожує у разі доведення його вини у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення, створює високий ризик того, що він зможе переховуватись від органів досудового розслідування або суду та незаконно впливати на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні, що свідчить про неможливість запобігання вказаним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Прокурор в судовому засіданні підтримала клопотання, вважає мету і підстави вказаного запобіжного заходу обґрунтованими та такими, що дають право слідчому судді на застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Прокурор вказала на наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме: можливість обвинуваченого переховуватися від суду, знищити, сховати або спотворити будь-які із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.

На думку прокурора, лише обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зможе забезпечити виконання обвинувачуваним покладених на нього процесуальних обов`язків, передбачених ч. 7 ст. 42 КПК України, та запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_4 вчинив тяжкий злочин, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від 5 до 8 років та з метою ухилення від покарання може переховуватися від суду; може незаконно впливати на потерпілого та свідків, чим перешкоджати встановленню істини у провадженні, що підтверджується обставинами скоєння кримінального правопорушення, а саме зухвалим характером даного суспільно-небезпечного діяння; офіційно не працевлаштований. За такого зазначає, що є всі підстави для застосування відносно ОСОБА_4 виняткового запобіжного заходу у виді тримання під вартою та саме такий захід зможе позитивно вплинути на ефективний розгляд справи.

Більш м`які запобіжні заходи не можуть бути застосовані, оскільки застосування домашнього арешту та особистого зобов`язання жодним чином не сприятиме запобіганню ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, застосування особистої поруки не можлива, оскільки жодна особа не виявила намір бути поручителем обвинуваченого.

В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_4 заперечував проти задоволення заявленого прокурором клопотання посилаючись на те, що не має наміру переховуватися та ухилятися від суду.

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні просив суд відмовити в задоволенні клопотання прокурора, та обрати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у виді домашнього арешту, оскільки ОСОБА_4 розкаюється у вчинені злочину, вину свою визнає, співпрацює за слідством, переховуватись від слідства та суду, впливати на покази свідків не буде, Ризики вказані прокурором не підтверджені такі є надуманими.

Вислухавши думку прокурора, підозрюваного ОСОБА_4 та його захисника, перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, слідчим суддею враховуються наступні обставини, які встановлені в судовому засіданні, а саме те, що підозрюваний ОСОБА_4 раніше судимий, має судимість за вчинення аналогічного тяжкого злочину, а саме злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, що дає підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 може продовжувати злочинну діяльність, а також незаконно впливати на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні.

Підставою застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Згідно з визначеним Європейським судом з прав людини поняттям, обґрунтована підозра - це добровільне припущення про вчинення особою певного діяння, ґрунтується на об`єктивних відомостях, які можна перевірити у судовому розгляді та які спонукали б неупереджену та розумну людину вдатися до практичних дій, щоб з`ясувати, чи є така підозра обґрунтованою.

Підозра, виходячи з постанови Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 24 листопада 2016 року № 5-328кс16, є обґрунтованим припущенням про вчинення особою кримінального правопорушення.

Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду провадження по суті, а саме, питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, то слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визнає про причетність ОСОБА_4 до вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Так, наявні докази, які містяться в матеріалах клопотання, зокрема: протокол огляду місця події від 30.05.2018 року, в ході якого на підлозі кімнати № 1 виявлено та вилучено кухонний ніж та сліди бурого кольору; протокол затримання ОСОБА_4 від 31.05.2018 року, в ході якого у підозрюваного вилучено сіру сорочку зі слідами бурого кольору; протокол допиту свідка ОСОБА_7 , який пояснив, що під час спільного вживання спиртних напоїв 30.05.2018 року, близько 20 години 30 хвилин між ОСОБА_8 та ОСОБА_4 виник словесний конфлікт в ході якого ОСОБА_4 кухонним ножем наніс один удар лезом ОСОБА_8 в область живота; протокол допиту свідка ОСОБА_9 , яка показала, що 30.05.2018 року під час вживання спиртних напоїв між ОСОБА_8 та ОСОБА_4 виник словесний конфлікт на ґрунті особистих неприязних відносин, обернувшись до останніх помітила як ОСОБА_8 рукою тримається за живіт, а ОСОБА_4 з рук випускає кухонний ніж; довідка лікаря Братської ЦРЛ, згідно якої ОСОБА_8 було доставлено до хірургічного відділення лікарні з діагнозом: проникаюча колото-різана рана черевної порожнини з пошкодженням лівої долі печінки з внутрішньою кровотечею, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України. В ході кримінального провадження встановлені обставини, які є достатніми для підозри ОСОБА_4 у вчиненні даного кримінального правопорушення (злочину) на момент його повідомлення.

На підставі наведеного ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину.

Також слід зауважити, що стандарт доведення обґрунтованості підозри є нижчим від стандарту доведеності винуватості поза розумним сумнівом та вимагає меншої ваги доказів, ніж для ухвалення обвинувального вироку.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» зазначив, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що є завданням наступних етапів кримінального процесу.

Оцінка доказів винуватості, їх належність та допустимість, на даній стадії досудового розслідування, слідчим суддею перевірці не підлягають.

Відповідно до п. 48 Рішення Європейського Суду з прав людини «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13 листопада 2007 року, для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий, поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання.

Таким чином в судовому засіданні під час розгляду даного клопотання прокурором доведено наявність всіх обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, тобто наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_4 кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у поданому клопотанні, серйозність звинувачення, пред`явленого підозрюваному, та тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винним у кримінальному правопорушенні (злочині), у вчиненні якого він підозрюється, слідчий суддя не знаходить підстав для застосування ОСОБА_4 іншого запобіжного заходу, а ніж тримання під вартою.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст.ст. 177-178 КПК України має право не визначити розмір застави у кримінальному проваджені, відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, так як злочин, в якому підозрюється ОСОБА_4 , вчинений із застосуванням насильства.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 183, 194, 196, 205, 206 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Братського відділу Первомайської місцевої прокуратури ОСОБА_6 за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000160 від 31.05.2018 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України щодо ОСОБА_4 - задовольнити.

Обрати підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Новоградівка Селідівського району Донецької області, громадянину України, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 10 години 30 хвилин 30 липня 2018 року, з утриманням його в Державній установі «Миколаївський слідчий ізолятор».

Строк дії ухвали до 10 години 30 хвилин 30 липня 2018 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Повний текст ухвали виготовлено та проголошено 04 червня 2018 року о 08 год. 00 хв.

Ухвала слідчого судді про обрання запобіжного заходу в виді тримання під вартою може бути оскаржена в апеляційному порядку, відповідно до ст. 310 КПК України.

Слідчий суддя

Арбузинського районного суду ОСОБА_1