Справа № 214/1530/18
1-кс/214/309/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2018 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кривому Розі справу за скаргою ОСОБА_3 про визнання бездіяльності протиправною, покладення зобов`язань, суд,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 12 березня 2018 року звернувся до суду із скаргою, в якій просив: визнати бездіяльність слідчого відділу прокуратури №3 в Дніпропетровській області щодо невнесення відомостей в ЄРДР незаконною, визнати його потерпілим, зобов`язати службових осіб прокуратури №3 внести відомості в ЄРДР по його заяві про вчинення кримінального правопорушення.

У судове засідання 16 травня 2018 року заявник ОСОБА_3 не прибув, про причини неявки суду не повідомив.

Представник прокуратури 16 травня 2018 року у судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи був належно повідомлений.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що маються підстави для відмови у задоволені скарги. При цьому суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що віднесені на їх розгляд сторонами.

Відповідно до ст.307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення слідчого може бути, зокрема, про відмову у задоволенні скарги, про зобов`язання вчинити певну дію.

У судовому засіданні встановлено, що заявник ОСОБА_3 не прибув до суду 15 березня 2018 року, 23 березня 2018 року, 6 квітня 2018 року, 26 квітня 2017 року, 16 травня 2018 року, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що в справі маються: розписка (а.с.7), заява (а.с.8), довідка (а.с.15), при цьому 23 березня 2018 року подав заяву, в якій просив перенести розгляд справи, в інших випадках не повідомив суд про причини неприбуття.

Таким чином, заявник не з`являвся до суду та не повідомляв про причини неявки 4 рази, один раз подав заяву про відкладення розгляду справи.

Тривалий, наполегливий характер неявки заявника у судове засідання, на переконання суду, дає підстави прийти до висновку про те, що заявник ОСОБА_3 не має бажання підтримувати подану ним скаргу, і таким чином, фактично відмовився від неї та від свого права оскаржувати бездіяльність посадових осіб.

Відтак, у судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 звернувся до суду з зазначеною скаргою, але в подальшому своїми діями, пов`язаними з неявкою для розгляду скарги, фактично відмовився від неї та відмовився від свого права оскаржувати бездіяльність посадових осіб.

Тому, виходячи з передбаченої ст. 7 КПК України засади диспозитивності, вимог ст. 26 КПК України, суд приходить до переконання, що скарга задоволенню не підлягає, так як потерпілий фактично від скарги та від свого право на оскарження бездіяльності посадових осіб відмовився.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 214, 303, 307 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 про визнання бездіяльності протиправною, покладення зобов`язань відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1