Дата документу Справа № 317/2842/18
Апеляційний суд Запорізької області
Провадження №11-сс/778/849/18Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний №317/2842/18Суддя-доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2018 року м.Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Запорізької області у складі

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

скаржника ОСОБА_7

представника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_8 , який представляє інтереси ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Запорізького районного суду Запорізької області від 12 липня 2018 року про арешт майна,

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою слідчого судді Запорізького районного суду Запорізької області від 12 липня 2018 року задоволено клопотання слідчого та накладено арешт на предмети, вилучені під час обшуку житла, території домоволодіння та господарчих будівель, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , де мешкає ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , а саме: пластикову ємність на 30л білого кольору, вилучену з кімнати №2-кухні; пластикову пляшку з-під пива коричневого кольору ємністю на 2л, з рідиною, яка має специфічний запах спирту, яка знаходилась в барабані пральної машинки в приміщенні кухні; ваги максимальною вагою 500 кг, металобрухт вагою 1 тонна 70 кг.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_8 просив скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання про арешт майна. Посилався при цьому на те, що ОСОБА_7 є фізичною особою підприємцем. Видом діяльності ФОП ОСОБА_7 є роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами.

ОСОБА_7 здійснює будівництво групи тимчасових споруд кіосків за адресою свого мешкання. В будівництві зазначених тимчасових споруд ОСОБА_7 використовує металеві конструкції, які самостійно виготовляє з придбаних металевих виробів, які були вилучені в нього під час обшуку.

Під час апеляційного розгляду ОСОБА_7 та його представник ОСОБА_8 підтримали апеляційну скаргу. Прокурор заперечувала проти апеляційної скарги, вважаючи оскаржувану ухвалу суду законною і обґрунтованою.

Заслухавши учасників провадження, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Враховуючи, що розгляд клопотання слідчого про накладення вищезазначеного арешту здійснювався за відсутності представника ОСОБА_8 , строк апеляційного оскарження ухвали слідчого судді ним не пропущено.
Як вбачається з наданих матеріалів, слідчий СВ Запорізького РВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_10 , за погодженням з прокурором Запорізької місцевої прокуратури № 2 Запорізької області ОСОБА_11 , звернулася до суду із клопотанням про арешт майна по кримінальному провадженню, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001116 від 11.06.2016 за ч.1 ст. 213 КК.
У клопотанні зазначила, що до Запорізького РВП ДВП ГУНП в Запорізькій області надійшов рапорт від інспектора Запорізького РВП ДВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_12 про те, що за адресою: АДРЕСА_1 , здійснюється незаконний пункт прийому металобрухту.

Під час проведення обшуку території домоволодіння та господарчих будівель, розташованих за вищевказаною адресою було виявлено та вилучено:

*пластикову ємність на 30л білого кольору, яка поміщена в поліетиленовий пакет синього кольору, з пояснювальною запискою;

- пластикову пляшку з-під пива коричневого кольору ємністю на 2л, з рідиною, яка має специфічний запах спирту, яка знаходилась в барабані пральної машинки в приміщенні кухні, яка поміщена в поліетиленовий пакет зеленого кольору, з пояснювальною запискою.

- ваги максимальною вагою 500 кг, металобрухт вагою 1 тонна 70 кг.

Беручи до уваги вищевикладене та враховуючи, що вилучене майно містить на собі сліди кримінального правопорушення, є знаряддям та предметом вчинення кримінального правопорушення, слідчий просила накласти арешт на вищевказане майно.

Слідчий суддя задовольнив дане клопотання пославшись на те, що предмети, які були вилучені під час обшуку є доказом вчинення зазначеного кримінального правопорушення, та які зберегли на собі сліди вчинення цього злочину.

Проте колегія суддів не може погодитися із зазначеним рішенням слідчого судді виходячи з такого.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно зі ст.ст. 94, 132, 173 КПК повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно.

Ні органам досудового розслідування, ні слідчим суддею не було дотримано зазначених вимог закону.

Завданням арешту майна, відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК, є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 2 цієї ж статті, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів провадження, слідчий звернулася до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно, в якому зазначила, що вилучене майно містить на собі сліди кримінального правопорушення, є знаряддям та предметом вчинення кримінального правопорушення.
Разом з цим, клопотання слідчого не містить будь-яких посилань на докази, а матеріали провадження - і самих доказів на підтвердження того, що, вилучені під час проведення обшуку території домоволодіння та господарчих будівель, розташованих за вищевказаною адресою предмети, відповідають критеріям, зазначеним у статті 98 КПК, та віднесено саме до знаряддя вчинення кримінального правопорушення, або ж містить на собі ознаки вчиненого кримінального правопорушення.

Відомості про злочин, внесені до єдиного реєстру досудових розслідувань у 2016 році, проте жодних слідчий дій органом досудового розслідування в межах вказаного кримінального провадження не здійснюється.
Свідки по справі невстановлені, допитано лише голову Новоолександрівської сільської ради ОСОБА_13 та секретаря цієї ради ОСОБА_14 , які у своїх поясненнях посилаються на інформацію, яка їм начебто стала відома від третіх осіб без зазначення таких осіб, без надання доказів на звернення зі скаргами на ОСОБА_7 мешканців с.Новоолександрівка та доказів будь-якого реагування на такі звернення з боку Новоолександрівської сільської ради.
Колегія суддів звертає увагу і на те, що жодній особі у цьому провадженні не було повідомлено про підозру, відповідно, цивільні позови у провадженні також відсутні.
Крім того, слідчим не надано доказів, які б давали обґрунтовані підстави вважати, що кримінальне правопорушення взагалі мало місце.
Так, частиною першою статті 213 КК передбачена відповідальність за здійснення прийому брухту кольорових і чорних металів фізичними особами, здійснення операцій з брухтом кольорових і чорних металів посадовими особами суб`єктів господарської діяльності, відомості про яких не включено до переліку суб`єктів господарювання, що здійснюють операції з металобрухтом, надання приміщень та споруд для розташування незаконних пунктів прийому, схову та збуту металобрухту, організація незаконних пунктів прийому, схову та збуту металобрухту.
Жодних із вказаних ознак зазначеного кримінального правопорушення у клопотанні не зазначено з наданням належних і допустимих доказів, які б наявність цих ознак підтверджували.
Зі слів ОСОБА_7 у нього не вперше проводять виїмку металобрухту, що свідчить про зловживання правоохоронними органами своїми обов`язками в частині безпідставного вилучення майна з обіходу.
Зазначені доводи апелянта прокурором під час апеляційного розгляду не спростовані.
Отже, вищевказане клопотання слідчого не відповідає вимогам ст.171 КПК, оскільки не містить всіх необхідних відомостей, передбачених цією статтею, крім того, слідчим не доведено необхідності вищевказаного арешту - до клопотання додано лише протокол обшуку від 11 липня 2018 року та протоколи допиту свідків від 15 травня 2018 року. Проте, відомості, що в цих документах містяться, не спростовують доводів апелянта, та не доводять необхідність арешту вищезазначеного майна.
З врахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що жодної з передбачених законом підстав для накладення вищевказаного арешту на вищезазначене майно, як і самої доцільності такого арешту ані слідчим у клопотанні, ані прокурором в судовому засіданні не доведено.
Отже, доводи апеляційної скарги представника ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 , викладені в апеляційній скарзі та при апеляційному розгляді, є слушними.
Слідчий суддя на недоліки клопотання та доданих до нього матеріалів уваги не звернув, всі обставини, які мають значення для правильного вирішення клопотання, не перевірив та дійшов передчасного висновку про необхідність накладення вищевказаного арешту на майно, яке було вилучено в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_1 .

З огляду на викладене, оскаржувана ухвала не може бути визнана законною та обґрунтованою і підлягає скасуванню, з постановленням нової ухвали - про відмову у задоволенні клопотання слідчого.
Керуючись ст.ст.407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу ОСОБА_8 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Запорізького районного суду Запорізької області від 12 липня 2018 року про арешт майна скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно вилучене під час обшуку житла, території домоволодіння та господарчих будівель, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддяСуддяСуддя
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4