Код суду 233 Справа № 233/3929/18
Вирок
Іменем України
15 серпня 2018 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Костянтинівка Донецької області, українця, громадянина України, з базовою вищою освітою, не одруженого, працездатного який не працює та не навчається, раніше не судимого, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , мобільний телефон НОМЕР_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 28, ч.1 ст. 369 Кримінального кодексу України,
Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_6 обіймаючи з 07.11.2015 посаду старшого оперуповноваженого Костянтинівського ВП Артемівського ВП ГУНП в Донецькій області, та з 10.04.17 посаду оперуповноваженого 1-го міжрайонного відділу УПН ГУНП в Донецькій області, будучи капітаном поліції, відповідно до п.1 ч.1 ст.2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів», ст.ст. 1-3 Закону України «Про державну службу», ст.ст.1-2, 13, 15, 17, 18, 23 Закону України «Про поліцію», є працівником органу виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку, тобто працівником правоохоронного органу, службовою особою, що постійно здійснює функцію представника центрального органу виконавчої влади, обіймаючи постійно посаду, пов`язану з виконанням владних та організаційно-розпорядчих функцій. Таким чином, ОСОБА_6 , займаючи посаду оперуповноваженого 1-го міжрайонного відділу УПН ГУНП в Донецькій області, постійно виконуючи організаційно розпорядчі функції та постійно виконуючи функції представника влади, відповідно до ч. 3 ст. 18, п.1 примітки до ст.364 КК України є службовою особою.
У відповідності до ст.19 Конституції України, ст.ст. 1-2, 18, 23 Закону України «Про поліцію», має наступні права та обов`язки, зокрема: забезпечує охорону прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; протидіяти злочинності; здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення; здійснює оперативно-розшукову діяльність відповідно до закону; забезпечує виконання покладених на нього завдань та здійснює інші повноваження відповідно до Закону.
05.03.2018 ОСОБА_6 звернувся з заявою до Костянтинівської місцевої прокуратури щодо пропозиції надання йому неправомірної вигоди за вчинення дійз використанням свого службового становища, а саме усунення конкурентів з продажу маку олійного.
Своїми умисними діями, що виразилися в пропозиції службовій особі надати їй неправомірну вигоду, за вчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує таку вигоду, та в інтересах третьої особи, будь-якої дії з використанням свого службового становища, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч.1 ст.28, ч.1 ст. 369 КК України.
Повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.28, ч.1 ст. 369 КК України ОСОБА_5 було вручено 25 липня 2018 року.
При цьому ОСОБА_5 , якому роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, та наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України, дав згоду на його призначення.
Прокурор у судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.
Обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні просив вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.28, ч.1 ст. 369 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.
Захисник ОСОБА_4 у судовому засіданні вважав, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити.
Розглядаючи в порядку п.1 ч.3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Відповідно до правил ст.ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання.
Судом встановлено, що злочин, у вчиненні якого ОСОБА_5 беззастережно визнав себе винуватим, згідно із ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, від якого потерпілих немає.
Також судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє права, визначені ч.4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст. 472 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом; йому роз`яснені наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України.
Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватими, цілком розуміє свої права, визначені п.1 ч.4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.
Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України.
Узгоджене сторонами в угоді про визнання винуватості покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України, а саме: пропонується у межах встановлених в санкції частини статті Особливої частини Кримінального кодексу України, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, а також обставину, яка пом`якшує покарання, а саме щире каяття.
Обвинувачений ОСОБА_5 раніше не судимий; за місцем навчання та проживання характеризується добре; на обліку у лікаря психіатра не перебуває; під наглядом у лікаря нарколога не знаходиться; у скоєному щиро розкаявся.
Враховуючи, що угода про визнання винуватості була укладена обвинуваченим добровільно, відповідає закону і не порушує права, свободи, інтереси сторін та інших осіб, форма та зміст угоди відповідає вимогам КПК та КК України, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання, яка відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.
За таких обставин суд вважає доведеним в судовому засіданні те, що обвинувачений ОСОБА_5 своїми умисними діями вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.28, ч.1 ст. 369 КК України, - зробив пропозицію службовій особі надати їй неправомірну вигоду, за вчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує таку вигоду, та в інтересах третьої особи, будь-якої дії з використанням свого службового становища, за яким належить призначити обвинуваченому узгоджену сторонами угоди про визнання винуватості міру покарання.
Цивільний позов не пред`являвся.
Долю речових доказів суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.
Судових витрат у справі немає.
Запобіжний захід у відношенні обвинуваченого ОСОБА_5 в ході досудового розслідування не обирався. Під час судового провадження клопотання від прокурора про застосування запобіжного заходу не надходило.
Керуючись ст.ст. 100, 314, 373, 374, 468, 469, 475 КПК України, -
Угоду про визнання винуватості, що укладена 26 липня 2018 року між прокурором Костянтинівської місцевої прокуратури Донецької області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 затвердити.
Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу засудженому ОСОБА_5 не обирати.
Цивільний позов не заявлено.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції. Копію вироку після його проголошення вручити засудженому, захиснику та прокурору.
Суддя