Справа № 214/733/18
1-кп/214/452/18
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2018 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, у місті Кривому Розі, кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Курганінська Краснодарського краю РФ, громадянина України, маючого загальну середню спеціальну освіту, одруженого, маючого на утриманні одну малолітню дитину ОСОБА_6 , 2016 року народження, непрацюючого, раніше судимого 11 лютого 2008 року Софіївським районним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 121 КК України до 8 років позбавлення волі, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 близько 03 години 30 листопада 2017 року, знаходячись у приміщенні більярдного клубу «Піраміда», розташованому на вул. Івана Авраменка, 21, у Саксаганському районі м. Кривого Рогу, реалізуючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна та обернення його на свою користь, діючи з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, будучи впевненим, що за його діями ніхто не спостерігає, і вони носять таємний характер, таємно викрав із-за барної стійки ноутбук марки «Acer Aspire E15» S/N NXMLFEU0114320F9333400 вартістю 6174,75 грн. та мобільний телефон марки «Samsung S6102» вартістю 550 грн., після чого разом із викраденим майном залишив місце вчинення кримінального правопорушення, обернувши майно на свою користь та розпорядившись ним на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_4 майнової шкоди на загальну суму 6724,75 грн.

Своїми умисними діями ОСОБА_5 учинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України, за ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

У судовому засіданні обвинувачений повністю визнав себе винним у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення та підтвердив усі обставини його вчинення, що викладені в обвинувальному акті, при цьому у вчиненому щиро розкаявся, просив суд не карати його суворо, оскільки він зробив для себе належні висновки, пред`явлений з боку потерпілого цивільний позов визнав повністю у частині розміру матеріальної шкоди та частково у частині розміру моральної шкоди, який вважав завищеним.

Окрім показань обвинуваченого, судом досліджені письмові документи, які позитивно характеризують його особу за місцем проживання, підтверджують наявність у нього судимості та відповідні медичні довідки, які свідчать про те, що обвинувачений під психіатричним або під наркологічним наглядом не перебуває (а.с.48-52).

Суд, ураховуючи думку учасників судового провадження, визнання обвинуваченим вини у вчиненні кримінального правопорушення, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому у обвинуваченого, чи правильно він розуміє зміст цих обставин та впевнився у добровільності його позиції, а також роз`яснив йому, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, а відтак у відповідності до положень ст. 349 КПК України вважає достатнім дослідження наступних доказів: показань обвинуваченого та письмових документів кримінального провадження, які характеризують його особу, а також пояснень потерпілого щодо пред`явлених позовних вимог у частині розміру моральної шкоди.

Отже, вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому, суд ураховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який раніше судимий, за місцем свого проживання характеризується позитивно, під психіатричним або під наркологічним наглядом не перебуває.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, визнаються щире каяття останнього.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого, у судовому засіданні не встановлено.

Таким чином, суд, ураховуючи викладені вище обставини у своїй сукупності, вважає, що обвинуваченому повинно бути призначено покарання у виді позбавлення волі, але із застосуванням положень ст. 75 КК України, позаяк приходить до висновку про можливість його виправлення без відбування покарання.

Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до п. 9 ст. 100 КПК України.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.

Пред`явлений до обвинуваченого з боку потерпілого цивільний позов в частині відшкодування матеріальної шкоди, визнаний обвинуваченим у повному обсязі, підлягає задоволенню відповідно до положень ст. 206 ЦПК України.

Щодо вимог про стягнення з обвинуваченого на користь потерпілого моральної шкоди, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених ч. 2 цієї Статті.

В обґрунтування цих вимог потерпілий суду пояснив, що крадіжка його речей спричинила йому душевні страждання, оскільки ці речі пам`ять про батьків його дружини, які купували їх для його дочки, а також, що зараз він позбавлений можливості купити такі речі у зв`язку з відсутністю грошей.

Вирішуючи питання про стягнення з обвинуваченого моральної шкоди у розмірі 20000 грн., суд ураховує глибину душевних страждань потерпілого, пов`язаних з тим, що він безперечно отримав у зв`язку із вчиненням злочину душевну травму, наслідки якої мали вплив на його психічний стан, що порушило звичний склад його життя та потребувало додаткових зусиль для його організації, тому суд уважає, що у зв`язку з цим із обвинуваченого на користь потерпілого у відшкодування моральної шкоди слід стягнути 3000 грн.

Отже, у зв`язку з наведеним, суд доходить висновку про часткове задоволення позову в цій частині.

Керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд,

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням на 2 (два) роки.

На підставі п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_5 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 6724 грн. 75 коп. у рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 3000 грн. у рахунок відшкодування моральної шкоди.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Після набрання вироком законної сили, речові докази носій відеоінформації, дві специфікації, два видаткових чека та два договору про надання фінансового кредиту від 30.11.2017 року, залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу протягом тридцяти днів з моменту проголошення.

Суддя ОСОБА_1 .