Житомирський апеляційний суд
Категорія в порядку КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2018 року Житомирський апеляційний суд

в складі: головуючого ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 12 жовтня 2018 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого в ОВС СВ УСБУ в Житомирській області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано до підозрюваного

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Російської Федерації, громадянина України, працюючого приватним підприємцем, одруженого, який має на утриманні двох неповнолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, -

запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, за адресою: АДРЕСА_2 , з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, строком до 09 грудня 2018 року -
в с т а н о в и в :

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить поновити строк на оскарження ухвали слідчого судді, ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання. Вважає дану ухвалу незаконною та необґрунтованою, постановленою без врахування всіх обставин справи. Вказує на необґрунтованість повідомленої ОСОБА_8 підозри за ч.5 ст.27 ч.3 ст.368 КК України, тобто у пособництві невстановленим службовим особам, в одержанні неправомірної вигоди поєднаної з вимаганням, оскільки жодної службової особи у даному кримінальному провадженні не встановлено. Зазначає, що постановляючи ухвалу слідчий суддя належним чином не врахував особу підозрюваного ОСОБА_8 , який раніше не судимий, має постійне місце проживання, характеризується позитивно, має на утриманні двох неповнолітніх дітей та батьків пенсіонерів, а також те, що застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту позбавить його можливості матеріально забезпечувати свою сім`ю. Стверджує, що слідчий та прокурор не довели існування жодного ризику, передбаченого ст.177 КПК України, а висновки суду про наявність цих ризиків ґрунтуються виключно на припущеннях. Посилається на те, що пропустив строк на оскарження ухвали слідчого судді з поважних причин, оскільки його було залучено до участі у даному кримінальному провадженні лише 17.10.2018 року, а повний текст ухвали він отримав лише 18.10.2018 року. Крім того, зазначає, що в оскаржуваній ухвалі не визначено дати закінчення запобіжного заходу.
В запереченні на апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , яке надійшло від прокурора ОСОБА_6 , йдеться про безпідставність доводів апелянта та про залишення ухвали слідчого судді без зміни.
В ухвалі слідчого судді зазначено, що слідчим відділом Управління СБ України в Житомирській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, зареєстрованому в ЄРДР за № 0000214 від 11.09.2018 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 368 та ч.3 ст. 369 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що невстановлені службові особи відділу митного оформлення «Виступовичі» митного поста «Північний» Житомирської митниці ДФС за посередництва ОСОБА_10 , ОСОБА_8 та особи на ім`я « ОСОБА_11 » вимагають у фізичних та юридичних осіб неправомірну вигоду за безперешкодне переміщення через митний кордон України транспортних засобів іноземної реєстрації за виданими ними підробленими супровідними документами.

Так, 27.09.2018 року ОСОБА_8 за попередньою змовою із ОСОБА_10 та за його посередництва у м. Овруч Житомирської області, отримав від громадянина України ОСОБА_12 неправомірну вигоду у сумі 1400 гривень за безперешкодне переміщення автомобіля «Audi A3», VIN НОМЕР_1 , н/з НОМЕР_2 та організував передачу йому для такого переміщення завідомо підроблених документів №№220/2709 та 220А/2709 від 27.09.2018 року.

04.10.2018 року ОСОБА_8 за попередньою змовою із ОСОБА_10 та його посередництва, отримав на картку № НОМЕР_3 ПАТ КБ «Приватбанк» неправомірну вигоду у сумі 4200 грн. від громадянина України ОСОБА_13 за переміщення автомобіля «Audi A3», VIN НОМЕР_1 , н/з НОМЕР_2 та організував передачу йому для такого переміщення завідомо підробленого документу №№234/0410 та 234А/0410 від 04,10.2018 року.

10.10.2018 року ОСОБА_8 отримав від громадянина України ОСОБА_14 на банківську картку неправомірну вигоду у сумі 700 гривень за безперешкодне переміщення автомобіля «Opel Zafira» н/з НОМЕР_4 та організував передачу йому для такого переміщення завідомо підробленого документу №254/1010 від 10.10.2018 року з вказаних отриманих ним за посередництва ОСОБА_10 грошей, ОСОБА_8 передав службовим особам митного поста «Північний» Житомирської митниці ДФС України у якості неправомірної вигоди за безперешкодне переміщення через митний кордон України у вказаному пункті пропуску згаданих транспортних засобів.

11.10.2018 року ОСОБА_8 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 368 КК України.

11.10.2018 року слідчий звернувся до Корольовського районного суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_8 , обґрунтовуючи його тим, що останній обгрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 27 ч.3 ст. 368 КК України та наявністю ризиків, передбачених ч. 1 ст.177 КПК України, зокрема те, що ОСОБА_8 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, може перешкоджати проведенню досудового розслідування іншим чином, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Оцінивши в сукупності дані про особу підозрюваного, який має постійне місце проживання, працює, одружений та має на утриманні двох неповнолітніх дітей, раніше не судимий, слідчий суддя вважав, що прокурором не доведено та слідчим суддею у судовому засіданні не встановлено об`єктивних даних, які б свідчили про те, що забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного можливе виключно в умовах його тримання під вартою, а тому застосував відносно ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, з покладенням на останнього обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Апеляційний суд, з урахуванням думки учасників судового розгляду, вважає можливим поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді від 12.10.2018р., який пропущено з поважних причин, оскільки адвокат ОСОБА_7 не брав участі у розгляді даного провадження, договір з ним було укладено 17.10.2018 року, а апеляційну скаргу направлено до суду 21.10.2018 року.

Заслухавши доповідача, міркування прокурора, який заперечував проти апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали клопотання слідчого, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Приймаючи рішення про часткове задоволення клопотання слідчого та застосування щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, слідчим суддею в повній мірі враховані вимоги ст.ст. 177, 178, 181, 194 КПК України.
Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Так, слідчим суддею встановлено наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, що підтверджується матеріалами кримінального провадження, копії яких містяться в клопотанні слідчого: протоколом проведених негласних слідчих (розшукових) дій від 12.09.2018 року; протоколами огляду від 26.09.2018 року, від 27.09.2018 року та від 04.10.2018 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 19.09.2018 року та іншими матеріалами.

Доводи апелянта про те, що підозра у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 368 КК України необґрунтована, є безпідставними.

Так, у п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Таким чином, наявними в клопотанні матеріалами, які були досліджені слідчим суддею і апеляційним судом підтверджується наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 368 КК України.
Згідно ч.1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів клопотання та встановлено слідчим суддею, підозрюваний ОСОБА_8 має постійне місце проживання, працює, одружений та має на утриманні двох неповнолітніх дітей, раніше не судимий.

Отже, зважаючи на те, що прокурором не доведено, що підозрюваний буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, а забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного можливе виключно в умовах тримання його під вартою, слідчий суддя вважав за доцільне застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, який є достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Доводи апелянта про необґрунтоване обрання підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді домашнього арешту є безпідставними.
Згідно ч.1 ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявних ризиків, зазначених в ст.177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі і тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винною у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого вона підозрюється.
Відповідно до ч.2 ст.181 КПК України, домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Відповідно до положень ч.1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного.
Приймаючи рішення про обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді домашнього арешту слідчий суддя належним чином дослідив надані сторонами докази та обґрунтовано дійшов висновку про обрання відносно останнього запобіжного заходу у виді домашнього арешту.
Твердження апелянта про відсутність в діях ОСОБА_8 закінченого складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 368 КК України не являється предметом розгляду на даній стадії кримінального провадження. Крім того, в засіданні апеляційного суду, прокурор пояснив, що на даний час не розсекречені матеріали НСРД згідно яких до злочину причетна службова особа митного поста.
Вказання апелянтом про не зазначення слідчим суддею дати закінчення ухвали не впливає на правильність висновків слідчого судді, крім того, в резолютивній частині ухвали зазначено строк дії покладених на ОСОБА_8 обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України.
Отже, висновок суду про обрання підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту є належним чином обґрунтований та відповідає вимогам кримінального процесуального закону України.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 422 КПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Поновити захиснику ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 12 жовтня 2018 року

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 12 жовтня 2018 року, якою застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, строком до 09 грудня 2018 року без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді: