У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13.09.2018 Справа №607/11701/18

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність старшого слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 щодо невизнання потерпілими в кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні №0000289 від 29.11.2017 року,

ВСТАНОВИВ:
До слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області звернувся скаржник ОСОБА_3 із скаргою на постанову старшого слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 від 28.12.2017р. про відмову у визнанні потерпілим в кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні №0000289 від 29.11.2017 року. Мотивуючи дану скаргу тим, що вчинення співробітниками правоохоронних органів кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.384 КК України, що розслідуються у кримінальному провадженні №0000289, призвело до порушення прав скаржника, як потерпілого у кримінальних провадженнях №000042 та №0000156, передбачених п.10 ч.1 ст.56 КПК України, та унеможливило їх відновлення, чим спричинено скаржнику була спричинена істотна шкода. Всупереч зазначеному слідчий у постанові не зазначив обставин, які б підтверджували відсутність спричиненої скаржнику шкоди, у зв`язку із чим просить скасувати постанову слідчого про відмову у визнанні його потерпілим у кримінальному провадженні.

В судовому засіданні скаржник ОСОБА_3 свою скаргу підтримав та просить її задовольнити.

Слідчий в судовому засіданні відносно задоволення скарги заперечує та просить відмовити у її задоволенні.

Розглянувши скаргу і додані до неї матеріали, якими вона обґрунтовується, оглянувши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Частиною 2 статті 9 КПК України передбачено, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

28 грудня 2017 року в рамках кримінального провадження №0000289 від 29.11.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.384 КК України старшим слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 прийнята постанова, якою відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_3 з приводу визнання його потерпілим у кримінальному провадженні.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 110 КПК України постанова слідчого, прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про:місце і час прийняття постанови;прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про:зміст прийнятого процесуального рішення;місце та час (строки) його виконання;особу, якій належить виконати постанову;можливість та порядок оскарження постанови.

Згідно матеріалів скарги, прокуратурою Тернопільської області у кримінальному провадженні №000042 від 13.03.2015 року здійснюється досудове розслідування кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.365, ч.2 ст.366 КК України, скоєних співробітниками Козівського РВ УМВС України в Тернопільській області за фактом перевищення службових повноважень та службового підроблення у кримінальному провадженні №0000156 від 03.07.2014 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, у яких скаржник визнаний потерпілим.

Згідно Свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 під час здійснення слідства в кримінальному провадженні №0000156 від 03.07.2014 року, шляхом перевищення службових повноважень підробили протоколи допиту свідків, що призвело до закриття цього провадження. За цим фактом розпочате кримінальне провадження №000042, в якому зазначені «правоохоронці» ввели в оману орган досудового розслідування прокуратури Тернопільської області, внаслідок завідомо неправдивих показань із штучним створенням доказів захисту та у корисливих цілях, що кардинально відрізняються від показань потерпілого та інших свідків.

Вчинення на думку скаржника ОСОБА_3 співробітниками правоохоронних органів кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.384 КК України, що розслідуються у кримінальному провадженні №0000289, призвело до порушення прав скаржника, як потерпілого у кримінальних провадженнях №000042 та №0000156, передбачених ч.1 ст.56 КПК України, та унеможливило їх відновлення: відшкодування збитків викраденого майна, стягнення моральної шкоди, компенсації витрат на правову допомогу, компенсації за відрив від звичайних занять.

У відповідності до ст.55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Аналізом оскаржуваної постанови встановлено, що у мотивувальній частині вищевказаної постанови не наведенні та відсутні будь-які обґрунтування і мотиви, якими керувався слідчий при вирішенні клопотання заявника, не спростовані викладенні заявником пояснення з приводу нанесення йому, матеріальної і моральної шкоди, а лише формально відписано про відсутність підстав для визнання ОСОБА_3 потерпілим у даному кримінальному провадженні. Зазначені факти можуть бути встановленні, зокрема, за наслідками проведених допитів осіб.

Таким чином, мотивувальна частина оскаржуваної постанови не містить відомостей про мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування, а доводи скаржників про невмотивованість постанови є обґрунтованими.

Відповідно до вимог КПК України слідчим суддею може бути визнана бездіяльність слідчого, прокурора незаконною та скасовані постанови, в тому числі про відмову у задоволенні клопотання. Питання щодо здійснення процесуальних дій вирішується виключно особою, уповноваженою на здійснення досудового розслідування, що і передбачено ст. 40 КПК України. При цьому вважаю за можливе зобов`язати слідчого в порядку, встановленому КПК України розглянути клопотання ОСОБА_3 про визнання його потерпілим з прийняттям з цього приводу мотивованого і обґрунтованого процесуального рішення.

Зважаючи на наведені обставини, приходжу до висновку, що скаргу слід задоволити та скасувати постанову про відмову у задоволенні клопотання про визнання його потерпілим.

Керуючись ст.ст. 220, 303-307, 309, 376 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:
Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність старшого слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 щодо невизнання потерпілими в кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні №0000289 від 29.11.2017 року задовольнити.

Постанову старшого слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 від 28.12.2017р. про відмову у визнанні потерпілим в кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні №0000289 від 29.11.2017 року скасувати.

Зобов`язати старшого слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000289 від 29.11.2017 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.384 КК України в порядку, встановленому КПК України розглянути клопотання ОСОБА_3 про визнання його потерпілим.

Копію ухвали направити старшому слідчому СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 .

Головуючий суддяОСОБА_1