Справа № 504/1984/18
Провадження № 1-кс/504/673/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.06.2018 смт. Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:

Слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 ,
підозрюваного ОСОБА_4 ,

начальника СВ Лиманського ВП ГУ НП в Одеській області - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду № 4, смт. Доброслав, клопотання слідчого СВ Лиманського ВП ГУ НП в Одеській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 від 06.06.2018 року, погодженого цього ж дня прокурором Комінтернівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Красноярськ Російської Федерації, росіянину за національністю, громадянину України, з середньо-спеціальною освітою, офіційно одруженому, який має на утриманні двох малолітніх дітей, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимому:

-12.05.2017 Суворовським районним судом м. Одеси за ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 289, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 307, ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 6 років з конфіскацією майна, звільненого 12.06.2017 року;
-27.12.2017 направлений обвинувальний акт до Суворовського районного суду м. Одеси за ч. 2 ст. 185 КК України;
-30.03.2018 направлений обвинувальний акт до Суворовського районного суду м. Одеси за ч. 2 ст. 289 КК України;
-30.04.2018 направлений обвинувальний акт до Суворовського районного суду м. Одеси за ч. 2 ст. 289 КК України;
підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України у кримінальному провадженні № 0000704 від 11.05.2018 року, -

ВСТАНОВИВ:

07.06.2018 року слідчий СВ Лиманського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , подала до Комінтернівського районного суду Одеської області клопотання, яке в порядку ст. 199 ч. 1 КПК України погоджено прокурором Комінтернівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_3 , про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Клопотання мотивовано тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , який був раніше судимим за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, маючи не зняту та непогашену у встановленому законом порядку судимість, на шлях виправлення не став, а повторно скоїв аналогічний злочин.

Так, 09 травня 2018 року, точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 , під час перебування поряд з домоволодінням розташованим за адресою: АДРЕСА_3 , побачив на його території мотоквадроцикл моделі JLA-13-2, який належить ОСОБА_7 , після чого, у нього виник злочинний умисел, спрямований на заволодіння вищезазначеним транспортним засобом.

На виконання свого злочинного умислу, спрямованого на заволодіння транспортним засобом, ОСОБА_4 10.05.2018 року, приблизно о 04:00 годині, умисно, з корисливих мотивів та переслідуючи ціль незаконного збагачення, впевнившись, що за ним ніхто не спостерігає, а поряд відсутній власник, шляхом пошкодження в`їзних воріт, проник до огородженого подвір`я будинку АДРЕСА_3 .

У продовження свої злочинних дій ОСОБА_4 викотив мотоквадроцикл моделі JLA-13-2 за межі домоволодіння, після чого сів на транспортний засіб, та шляхом підбору ключів, які попередньо взяв із собою, завів вищевказаний транспортний засіб, та зник з місця вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись ним на власний розсуд, тим самим завдавши ОСОБА_7 матеріальну шкоду на суму 9 590 гривень.

Дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ст. 289 ч. 2 КК України незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно, із проникненням у інше житло, що відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином.

В судовому засіданні слідчий та прокурор подане клопотання підтримали, просили його задовольнити, пославшись на те, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 289 ч. 2 КК України, послались на наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме, те що ОСОБА_4 не має стійких соціальних зв`язків, відсутнє постійне місце роботи та навчання, має не зняту та непогашену судимість, вчинив новий аналогічний злочин, тим самим існують підстави вважати, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; вчинити інше кримінальне правопорушення.

На цій підставі, прокурор та слідчий вважали що наявні підстави для застосування запобіжного заходу підозрюваному домашній арешт.

В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_4 не заперечував проти задоволення клопотання слідчого, вважав достатнім і розумним запобіжний захід запропонований слідчим.

В судовому засіданні ОСОБА_4 підтвердив обставини інкримінованого йому кримінального правопорушення, свою вину у вчиненні даного кримінального правопорушення визнав повністю.

В судовому засіданні ОСОБА_4 відмовився від послуг захисника, пояснивши що буде захищати себе самостійно.

Судом встановлено, що на стадії досудового розслідування ОСОБА_4 також надав заяву про відмову від послуг захисника.

Відмова підозрюваного від правничої допомоги під час розгляду клопотання про обрання йому запобіжного заходу протокольно прийнята судом.

Вислухавши думки прокурора, слідчого, підозрюваного, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя дійшов до наступного:

Домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Органами досудового розслідування ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 289 ч. 2 КК України.
11.05.2018 року відомості по матеріалах було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань та присвоєно реєстраційний номер № 0000704.

05.06.2018 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 289 ч. 2 КК України.
Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам.
Слідчий суддя враховує, що рішення про застосування одного з видів запобіжного заходу, який має на меті обмеження прав та свобод підозрюваного, має відповідати характеру певного суспільного інтересу (визначеним у КПК України конкретним підставам і меті), що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.
Відповідно до норм ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини визначені п. 1 - п. 3 частини 1 даної статті та згідно з положеннями ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, оцінити дані, що характеризуються особу підозрюваного та визначені у п. 1- п. 11 частини 1 вказаної статті.
Як убачається з матеріалів клопотання, орган досудового розслідування просить обрати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього, враховуючи дані, визначені п.п. 1-11 ч. 1 ст. 178 КПК України, які характеризуються особу останнього, наявність ризиків визначених ч. 1 ст. 177 КПК України, доведеність відомостей зазначених у п.п. 1-3 ч. 1 ст. 194 КПК України, відносно підозрюваного у рамках даного кримінального провадження.
При цьому, ч. 3 та ч. 5 ст. 132 КПК України передбачено, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, в тому числі при визначенні запобіжного заходу (п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України), сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
При цьому, слідчий суддя дослідивши, матеріали клопотання, долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що наявні у провадженні докази, передбачені параграфами 3-5 Глави 4 КПК України (показання, речові докази і документи та інші) свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, оскільки підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити правопорушення, прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів та отримані у порядку встановленому Кримінальним процесуальним Кодексом України.
Зокрема, в судовому засіданні слідчим суддею досліджені:
- протокол заяви потерпілого ОСОБА_7 від 10.05.2018 року про вчинення кримінального правопорушення;
-протокол допиту потерпілого ОСОБА_7 від 12.05.2018 року, в ході якого потерпілий показав про обставини вчинення кримінального правопорушення;
-протокол допиту свідка ОСОБА_8 від 28.05.2018 року, в ході якого описав особу, яка могла вчинити дане кримінальне правопорушення;
-протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками свідку ОСОБА_8 від 28.05.2018 року, в ході якого вказав на особу, яка могла вчинити дане кримінальне правопорушення;
-протокол допиту свідка ОСОБА_9 від 05.06.2018 року, в ході якого описав особу, яка могла вчинити дане кримінальне правопорушення;
-протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками свідку ОСОБА_9 від 05.06.2018 року, в ході якого вказав на особу, яка могла вчинити дане кримінальне правопорушення
Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя виходить з практики Європейського суду з прав людини, а саме: рішення «Нечипорук і Йонкало проти України», п. 175; «Cebotari v. Moldova», п. 48; «Fox, Campbell and Hartley v. the UK», n. 32, яка вказує на те, що слова «обґрунтована підозра» означають наявність фактів чи інформації, котрі могли би переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що особа, можливо, вчинила злочин, та в даному випадку вважає, що дані, які вказують на обґрунтовану підозру, та навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, містяться в долучених в обґрунтування клопотання матеріалах.
Слідчий суддя визнає обґрунтованими обставини визначені п. п. 1-3 ч. 1 ст. 194 КПК України, які свідчать про наявність встановлених стороною обвинувачення ризиків у даному провадженні, достовірність підозри, оскільки вони належним чином умотивовані слідчим, прокурором та підтверджуються наявними матеріалами.
Разом із цим, слідчий суддя бере до уваги той факт, що відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, слідчий суддя, зобов`язує підозрюваного прибувати за кожною вимогою до суду чи іншого органу державної влади, а також виконувати один або і кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.
Зміст зазначеної норми свідчить про те, що законодавець визначив, що зобов`язання прибувати за кожною вимогою уповноваженого органу є складовою запобіжного заходу, не пов`язаного з тримання під вартою, та зберігається за підозрюваним весь час протягом дії запобіжного заходу, у зв`язку з чим не потребує продовження.
Слідчий суддя звертає увагу учасників процесу на той факт, що положеннями ч. 5 ст. 194 КПК України, взагалі не передбаченого обов`язку - прибувати до слідчого за першою вимогою, а наявний обов`язок з`являтися із встановленою періодичністю, а тому слідчий суддя не убачає підстав для задоволення клопотання в даній частині.
Обов`язки не відлучатись із населеного пункту, в якому підозрюваний зареєстрований та проживає, є мірою запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. Тому запропонований слідчим запобіжний захід може бути застосований в межах предмету розгляду даного клопотання.
Щодо обов`язку повідомляти прокурора, слідчого чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи, слідчий суддя вважає їх пропорційними, помірними, та таким, що не становитимуть надмірний тягар для підозрюваного, у зв`язку з чим не суперечить п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, та правовій позиції ЄСПЛ, що викладена у рішеннях «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 р.), «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 р.) та «Ізмайлов проти Росії» (рішення від 16 жовтня 2008 р.).
Слідчий суддя вважає, що погодження підозрюваного з запропонованим запобіжних заходом у вигляді домашнього арешту не суперечить вищенаведеним висновкам суду та нормам діючого законодавства.
За таких обставин, слідчий суддя вважає, що клопотання органу досудового розслідування про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного підлягає задоволенню частково з зобов`язанням прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади та покладеннями визначених судом обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України терміном на два місяці.
На підставі наведеного, керуючись вимогами ст.ст. 1-2, 7-29, 131, 132, 176, 177, 181, 193, 194, 309, 310 КПК України, слідчий суддя,-
УХВАЛИВ:
Клопотання від 06.06.2018 року слідчого СВ Лиманського ВП ГУ НП в Одеській області ОСОБА_6 про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту - задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заборонити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишати житло: АДРЕСА_2 , в період часу з 22.00 годин до 07.00 годин наступного дня.

Покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , наступні обов`язки:

прибувати за кожною вимогою, у рамках кримінального провадження № 0000704, до слідчого, прокурора та суду;

повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця проживання, роботи;

не відлучатись із населеного пункту, в якому ОСОБА_4 зареєстрований та проживає, а саме, з АДРЕСА_2 , без дозволу суду, прокурора, слідчого.

В іншій частині клопотання відмовити.

Строк дії ухвали складає шістдесят днів, і припиняє свою дію 12.08.2018 року.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.
Виконання ухвали доручити Суворовському ВП м. Одеса ГУ НП в Одеській області.
Будь-які твердження чи заяви підозрюваного, зроблені під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, не можуть бути використані на доведення його винуватості у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, або у будь-якому іншому правопорушенні.

Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного було покладено відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого СВ Лиманського ВП ГУ НП в Одеській області ОСОБА_6 .

Ухвала слідчого судді, щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області шляхом подання апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1