Справа № 646/1953/17
№ провадження 1-кс/646/10/2018
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03.03.18року м.Харків
Слідчий суддя Червонозаводського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участі: секретаря ОСОБА_2 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області ОСОБА_4 від 07 березня 2017 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000065 від 18 січня 2013 року, та на постанову старшого слідчого другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області ОСОБА_4 від 11 березня 2016 року про відмову у визнанні потерпілою ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000065 від 18 січня 2013 року,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулась до суду із зазначеною скаргою на постанови слідчого про закриття кримінального провадження та про відмову у визнанні потерпілою, мотивуючи тим, що вважає дані постанови передчасними, так як слідчим досудове розслідування проведено не повно та не об`єктивно. Тому просила скасувати зазначені постанови.

Заявниця звернулась до суду з письмовою заявою про розгляд скарги у її відсутність.

Слідчий і прокурор, повідомлені належним чином про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали кримінального провадження та матеріали справи за скаргою приходить до наступного.

Достовірно встановлено, що в провадженні другого слідчого відділу прокуратури Харківської області знаходилось кримінальне провадження № 0000065 від 18 січня 2013 року за ознаками злочину, передбаченого 365 ч.1 КК України, за двома заявами ОСОБА_3 від 30 грудня 2015 року щодо вчинення кримінальних правопорушень слідчим ОСОБА_5 .

За результатами досудового розслідування старший слідчий другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області ОСОБА_4 дійшов висновку про відсутність складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 365 ч.1 КК України і 07 березня 2017 року виніс постанову про закриття кримінального провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити, як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно вимог п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів. Постанова слідчого має бути вмотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладена суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій прав та законних інтересів учасників процесу.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, цим вимогам постанова слідчого про закриття кримінального провадження не відповідає.

Так, в заяві ОСОБА_3 від 30 грудня 2015 року вхідний номер 93298 зазначено, що слідчий ОСОБА_5 02 листопада 2015 року у рамках досудового розслідування кримінального провадження № 0000729 виніс постанову про відмову заявниці у визнанні потерпілою, при цьому ОСОБА_5 не був експертом з питань визначення матеріальної або моральної шкоди, але до експерта не звернувся, порушивши вимоги ст.242 КПК України щодо обов`язку звернення до експерту. Відомості до ЄРДР внесено 18 січня 2016 року за статтею 365 ч.1 КК України та розпочате кримінальне провадження № 0000065 від 18 січня 2013 року.

Також до фабули ЄРДР не внесено короткий виклад обставин, зазначених у заяві ОСОБА_3 та обов`язкові дані, передбачені Положенням про ведення ЄРДР, а саме, дату, місце, спосіб скоєння правопорушення, хоча заявниця наполягала на внесенні таких відомостей до фабули ЄРДР.

Крім того, питання про те, чому ОСОБА_5 , не виконуючи вимоги ст.242 КПК України, не звернувся до експерта, йому на допиті не задавалися і відповідної правової оцінки зазначена бездіяльність не отримала.

Відповідно до другої заяви ОСОБА_3 від 30 грудня 2015 року вхідний номер 93302 (КП а.с. 16) слідчий ОСОБА_5 допустив кілька правопорушень.

Так, заявниця зазначає, що слідчий ОСОБА_5 проводив розслідування у кримінальному провадженні № 0001927, яке було розпочате у Генеральній прокуратурі України щодо дій працівників Харківської області та м.Києва, хоча повноваження ОСОБА_5 не розповсюджуються на перевірку дій працівників прокуратури м.Києва.

Також заявниця зазначає на невидачу їй пам`ятки про процесуальні права та обов`язки потерпілої, хоча про це вказав Печерський районний суд м.Києва в ухвалі про зобов`язання внести відомості до ЄРДР.

Крім того, заявниця зазначає, що ОСОБА_5 у рамках досудового розслідування кримінального провадження № 0001927 виніс постанову про відмову заявниці у визнанні потерпілою, при цьому ОСОБА_5 не був експертом з питань визначення матеріальної або моральної шкоди, але до експерта не звернувся, порушивши вимоги ст.242 КПК України щодо обов`язку звернення до експерту.

Відомості до ЄРДР за цією заявою також внесено 18 січня 2016 року і також за статтею 365 ч.1 КК України та розпочате кримінальне провадження № 0000066 від 18 січня 2013 року, проте, незважаючи на зазначене заявницею, що ОСОБА_5 не виконав свого обов`язку звернення до експерта, відомості щодо неналежного виконання цього службового обов`язку до ЄРДР не внесено.

Також до фабули ЄРДР не внесено короткий виклад обставин, зазначених у заяві ОСОБА_3 та обов`язкові дані, передбачені Положенням про ведення ЄРДР, а саме, дату, місце, спосіб скоєння правопорушення, у тому числі щодо перевищення повноважень, а саме проведення розслідування у рамках досудового розслідування кримінального провадження № 0001927, розпочатого у ГПУ по заяві ОСОБА_3 щодо працівників прокуратури Харківської області та м.Києва.

Матеріали досудових розслідувань кримінальних проваджень № 0000065 від 18 січня 2013 року і № 0000066 від 18 січня 2013 року об`єднані в одне провадження за єдиним № 0000065.

На досудовому розслідуванні по цій заяві питання про те, чому ОСОБА_5 , не виконуючи вимоги ст.242 КПК України, не звернувся до експерта, йому на допиті не задавалися і відповідної правової оцінки зазначена бездіяльність не отримала.

Відповідно до ч.5 ст.55 КПК України за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді. Таким чином, зазначені вимоги закону не пов`язані з явкою або неявкою заявника на допит, на що посилається ОСОБА_5 як на підставу винесення постанов про відмову у визнанні заявниці потерпілою, цій обставині не надана належна правова оцінка.
Також щодо факту перевищення повноважень, а саме проведення розслідування у рамках досудового розслідування кримінального провадження № 0001927, розпочатого у ГПУ по заяві ОСОБА_3 щодо працівників прокуратури Харківської області та м.Києва, то про такий факт відомості до ЄРДР не внесено, і в оскаржуваній постанові взагалі відсутні будь-які згадування про це, хоча в ухвалі Червонозаводського районного суду м.Харкова, якою зобов`язано прокуратуру внести відомості по заяві ОСОБА_3 , зазначено щодо такого перевищення компетенції без відповідних документів про зміну підслідності. Відповідно, питання про те, чому ОСОБА_5 проводив розслідування за відсутності постанови про зміну підслідності з ГПУ на прокуратуру Харківської області йому на допиті не задавалося та правова оцінка таким його діям в оскаржуваній постанові відсутня.

З огляду на наведене, постанова слідчого про закриття кримінального провадження є передчасною, тому підлягає скасуванню з метою відновлення досудового розслідування.

Що стосується постанови про відмову у визнанні заявниці потерпілою, то така постанова від 11 березня 2016 року наявна в матеріалах кримінального провадження, підставою для такого висновку слідчий ОСОБА_4 вказала, що, аналізуючи матеріали кримінального провадження № 0000065, нею встановлено, що заявнику ОСОБА_3 не заподіяно моральної, фізичної або майнової шкоди. Проте, які матеріали кримінального провадження № 0000065 дають підстави для висновку, що заявниці не нанесено шкоди, як це встановлено без звернення до експерта, слідчий в постанові про відмову у визнанні заявниці потерпілою від 11 березня 2016 року не вказує, тобто постанова є невмотивованою, у порушення ст.110 КПК України, що є підставою для її скасування.

Виходячи з викладеного, підлягають задоволенню і вимоги стосовно скасування постанови про відмову у визнанні потерпілою.

Виходячи з викладеного, керуючись статтями 303-307 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Постанову старшого слідчого другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області ОСОБА_4 від 07 березня 2017 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000065 від 18 січня 2013 року, - скасувати.

Постанову старшого слідчого другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області ОСОБА_4 від 11 березня 2016 року про відмову у визнанні потерпілою ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000065 від 18 січня 2013 року, - скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1