Справа № 761/6929/18
Провадження № 1-кп/761/1545/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2018 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
особи стосовно якої передбачається
застосування примусових
заходів медичного характеру ОСОБА_4 ,
законного представника ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві матеріали клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ознаками вчиненням суспільно-небезпечного діяння, передбаченого п. 2 ч. 2 ст. 115 КК України, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0012385 від 20 жовтня 2017 року,-
В С Т А Н О В И В:
В провадженні Шевченківського районного суду м. Києва клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ознаками вчиненням суспільно-небезпечного діяння, передбаченого п. 2 ч. 2 ст. 115 КК України, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0012385 від 20 жовтня 2017 року.
Прокурор у підготовчому судовому засіданні просить постановити ухвалу про призначення судового розгляду на підставі клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у відкритому судовому засіданні з участю особи передбачається застосування примусових заходів медичного характеру, що під час досудового розслідування були дотримані всі вимоги КПК України.
Захисник ОСОБА_6 , законний представник ОСОБА_5 та особа особи передбачається застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_4 вважають за необхідне повернути клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру прокурору в зв`язку з невідповідністю його вимогам КПК України. При цьому захисником подано суду письмове клопотання з додатками з цього приводу.
Вислухавши думку учасників підготовчого провадження, вивчивши обвинувальний акт з додатками, суд приходить до висновку, що клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ознаками вчиненням суспільно-небезпечного діяння, передбаченого п. 2 ч. 2 ст. 115 КК України, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0012385 від 20 жовтня 2017 року, підлягає поверненню прокурору з наступних підстав.
За змістом п. 3 ч.3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру прокурору, якщо воно не відповідає вимогам цього Кодексу.
15 березня 2018 року клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва було повернуто прокурору для усунення недоліків. Вказана ухвала ніким не оскаржувалась та набрала законної сили.
Окрему увагу у вказаній ухвалі суд звернув на неприпустимі формулювання, які викладені у клопотанні про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_4 , які суперечать вимогам Кримінального кодексу України та Кримінального процесуального кодексу України в частині поняття та мети примусових заходів медичного характеру та особливого порядку здійснення кримінального провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру.

Зокрема суд в ухвалі зазначив, у клопотанні про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_4 , містяться такі формулювання: «встановлені під час проведення досудового розслідування фактичні обставини кримінального правопорушення», « ОСОБА_4 вчинила умисне вбивство малолітньої дитини, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, тим самим вчинила кримінальне правопорушення, передбачене п.2 ч.2 ст. 115 КК України».

Разом з цим, у клопотанні про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_4 вказаною ухвалою суду було встановлено, що надійшло до суду 27.04.2018 року, вказані недоліки усунуті фактично не були.
Так, а/с 5 вказаного клопотання містить формулювання «встановлені під час проведення розслідування фактичні обставини кримінального правопорушення», а а/с 6, 8 містять формулювання « ОСОБА_4 вчинила суспільно-небезпечне діяння, передбачене п. 2 ч. 2 ст. 115 КК України вбивство малолітньої дитини, тобто умисне протиправне заподіяння смерті малолітній дитині».

Крім того, у клопотанні про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_4 на а/с 7 слідчий зазначає обставини, які необхідно враховувати при призначенні покарання.

Наведення таких відомостей у клопотанні про застосування примусових заходів медичного характеру суперечить вимогам КК України та КПК України.

Так, відповідно до ст.92 КК України примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, в спеціальний лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь.

Згідно положень ст. 503 КПК України, кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється зокрема за наявності достатніх підстав вважати, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння, передбачене законом України про кримінальну відповідальність, у стані неосудності.

За змістом ст. 504 КПК України досудове розслідування у кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється слідчим згідно із загальними правилами, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цієї глави.

За таких обставин посилання у клопотанні про застосування примусових заходів медичного характеру на винуватість особи, щодо якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру, у вчиненні кримінального правопорушення, формулювання обвинувачення, обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання, відповідно до ст.ст. 66, 67 КК України не відповідає вимогам закону, оскільки не враховує особливостей здійснення досудового розслідування стосовно осіб, які в стані неосудності вчинили діяння, передбачене законом України про кримінальну відповідальність.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 292 КПК України, клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру має відповідати вимогам статті 291 цього Кодексу, а також містити інформацію про примусовий захід медичного характеру, який пропонується застосувати.

Частиною 2 статті 19 ЗУ «Про психіатричну допомогу» та частиною 1 статті 94 КК України визначений вичерпний перелік примусових заходів, медичного характеру, що можуть бути застосовані судом, зокрема цей перелік включає в себе: надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку, госпіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом, госпіталізація до психіатричного закладу з посиленим наглядом, госпіталізація до психіатричного закладу з суворим наглядом.
Разом з цим, у клопотанні про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_4 , орган досудового розслідування просить застосувати відносно ОСОБА_4 примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом «Українська психіатрична лікарня з суворим наглядом», що знаходиться за адресою: Дніпропетровська обл., м. Дніпро, вул. Чичеріна, 84.

Суд звертає особливу увагу на те, що визначення конкретного закладу у клопотанні про застосування примусових заходів медичного характеру є неприпустимим.

Вказаний висновок кореспондує з положеннями, викладеними у п. 15 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» №7 від 03.06.2005 р., відповідно до яких при винесенні ухвали (постанови) суду не треба наводити назву конкретного психіатричного закладу, до якого має бути госпіталізована неосудна особа.

Також суд звертає увагу і на те, що відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 505 КПК України, під час досудового розслідування у кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів медичного характеру встановлюються, зокрема характер і розмір шкоди, завданої суспільно-небезпечними діями або кримінальним правопорушенням.

Стаття 55 КПК України визначає, що у кримінальному провадженні потерпілому може бути завдана моральна фізична чи майнова шкода.

Разом з цим, орган досудового розслідування не вказав у клопотанні про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_4 характер шкоди, завданої суспільно небезпечним діянням, обмежившись посиланням на те, що кримінальним правопорушенням майнової шкоди не завдано.

Крім того, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 513 КПК України, суд виносячи ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру встановлює, зокрема чи вчинила ця особа суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення у стані неосудності.

Стан неосудності є юридичною категорією для встановлення якої необхідною складовою є наявність факту наявності у відповідної особи психічного захворювання, яке за своїм характером позбавляє особу можливості усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Таким чином важливим є чітке встановлення психічного захворювання, на яке особа страждала у момент вчинення кримінального правопорушення. Разом з тим, у клопотанні про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_4 чітко не визначено на яке саме психічне захворювання страждала остання у момент, коли було вчинено суспільно-небезпечне діяння.

Так, на а/с 4 зазначено, що у період часу, до якого відноситься діяння, підозрювана ОСОБА_4 виявила ознаки «Важкого депресивного епізоду без психотичних симптомів», в той час як на а/с 8 зазначено, що 20.10.2017 (момент вчинення суспільно небезпечного діяння) ОСОБА_4 мала психічний розлад у вигляді «Важкого депресивного епізоду з психічними симптомами», а на а/с 9 зазначено, що у період часу, до якого відноситься діяння, підозрювана ОСОБА_4 виявила ознаки «Важкого депресивного епізоду з психотичними симптомами» (F32.2 за МКХ-10).

Враховуючи наведене, суд прийшов до висновку про те, що клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_4 за ознаками вчинення суспільно-небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого п.2 ч.2 ст.115 КК України, не відповідає вимогам КПК України, у зв?язку із чим підлягає поверненню прокурору.
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 291, 292, 314, 315, 369-372, 395, 503, 504, 505, 511, 512 КПК України,суд,- -
У Х В А Л И В:
Клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ознаками вчиненням суспільно-небезпечного діяння, передбаченого п. 2 ч. 2 ст. 115 КК України, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0012385 від 20 жовтня 2017 року - повернути прокурору Київської місцевої прокуратури №10 ОСОБА_3 .
Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва на протязі семи днів з дня її оголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м. Києва.
Повний текст ухвали буде оголошений 04 червня 2018 року о 08 годині 15 хвилин.

Суддя ОСОБА_1