№ 336/6522/17
провадження № 1кп/336/162/2018
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2018 року м.Запоріжжя

Шевченківський районний суд м.Запоріжжя в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000072 від 22.06.2017 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпродзержинськ Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, не працюючого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у скоєнні злочину, передбаченого ч.4 ст.407 Кримінального кодексу України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем та проходячи військову службу на посаді гранатометника 1 відділення 2 взводу 2 роти охорони батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 , діючи умисно, всупереч інтересам військової служби, в порушення вимог ст.ст.3-6, 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст.1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, 18 травня 2017 року приблизно о 18.00 год. самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 (військова частина польова пошта НОМЕР_2 ), яка дислокується за адресою: АДРЕСА_3 , в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, та не з`являвся на службу до 08.11.2017 р.

В судовому засіданні обвинувачений вину у вчиненні злочину визнав в повному обсязі, по суті обвинувачення пояснив, що дійсно проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 . 18 травня 2017 р. покинув місце служби та поїхав додому у зв`язку з сімейними обставинами. Після того, як в листопаді 2017 р. йому зателефонували з військової служби правопорядку, обвинувачений з`явився за викликом. За наданням медичної допомоги до медичної установи в цей період не звертався. У вчиненому розкаявся.

Вислухавши думку учасників судового розгляду, приймаючи до уваги, що обвинувачений не оспорює фактичних обставин справи, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що обвинувачений вірно розуміє зміст обставин справи, відсутні сумніви в добровільності його позиції, тобто визнання ним вини не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, суд в порядку ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорювалися, і обмежився допитом ОСОБА_4 та дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч.4 ст.407 КК України, як самовільне залишення військової частини, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд згідно із вимогами ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного, обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.

ОСОБА_4 вчинив тяжкий злочин. Обвинувачений має постійне місце проживання, одружений, має малолітню дитину 2006 р.н., не працевлаштований, не перебуває на обліку в наркодиспансері, за місцем проходження служби характеризується позитивно, приймав участі в АТО.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає його щире каяття, сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

З урахуванням обставин справи та даних про особу обвинуваченого, суд вважає, що виправлення ОСОБА_4 можливе в умовах без ізоляції його від суспільства з призначенням покарання в межах санкції статті КК України та можливості звільнення обвинуваченого від призначеного покарання на підставі ст.ст. 75, 76 КК України з іспитовим строком.

Цивільний позов не заявлявся.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не застосовувався.

Речові докази у справі відсутні.

Керуючись ст.ст.371, 373-374 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.407 КК України і призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з іспитовим строком на 2 (два) роки, якщо він в період всього іспитового строку не скоїть нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: 1) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; 2) періодично з"являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Запорізької області через Шевченківський районний суд м.Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів після його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники кримінального провадження мають право отримати копію вироку негайно після його проголошення, особам, які не були присутні при проголошенні вироку, його копія не пізніше наступного дня буде направлена поштою.

Суддя ОСОБА_1