Справа № 639/2451/18
Провадж. № 1-кп/639/354/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 липня 2018 року м.Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові обвинувальний акт по кримінальному провадженню №0000618 від 27 березня 2018 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, тимчасово не працюючого, не одруженого, який має на утриманні малолітню дитину, з середньою технічною освітою, раніше судимого: 23.03.2007 року Жовтневим районним судом м. Харкова за ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком на 2 роки; 17.12.2008 року Жовтневим районним судом м. Харкова за ч.3 ст.185 КК України із застосуванням ст.71 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі; 17.05.2013 року Жовтневим районним судом м. Харкова за ч.2 ст.296 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком на 2 роки, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, суд,

встановив:

ОСОБА_6 , будучи раніше судимим за вчинення корисних злочинів, маючи не погашену в установленому законом порядку судимість, на шлях виправлення та перевиховання не став, належних висновків для себе не зробив та знову вчинив злочин проти власності за наступних обставин.

ОСОБА_6 , 26 березня 2018 року, приблизно о 13 30 год., прибув до огородженої парканом території приватного домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , з метою вчинення крадіжки будь-якого майна, яке належить раніше йому незнайомому ОСОБА_7 .

Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_6 , переліз через паркан, яким огороджена територія приватного домоволодіння за вищевказаною адресою, де помітив мідний ящик, вагою 10 кг., розташований поруч із сараєм, яким вирішив заволодіти та діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, використовуючи ту обставину, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно заволодів вказаним мідним ящиком, який перекинув через паркан та перемістив до будівлі ЗОШ № 137, розташованої по вул. Конотопській, 48 в м. Харкові.

Того ж дня, приблизно о 14 год., ОСОБА_6 , продовжуючи свої злочинні дії, об`єднані єдиним злочинним умислом, знову прийшов до огородженої парканом території приватного домоволодіння АДРЕСА_3 з метою викрадення будь-якого майна, з сараю, розташованого на території домоволодіння належного ОСОБА_7 .

Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_6 , переліз через паркан, яким огороджена територія приватного домоволодіння АДРЕСА_3 , прослідував до сараю, розташованого поруч з житловим будинком, після чого використовуючи в якості знаряддя злочину невстановлений в ході досудового розслідування предмет, зламав ним замок до вхідних дверей сараю та проник в середину зазначеного приміщення, де помітив головку блоку циліндрів двигуна від автомобіля «ВАЗ 2106», вартістю згідно з висновком судової - автотоварознавчої експертизи № 9928 від 26.04.2018р., 1008грн., мідну каструлю та спіраль з фрагментами обмотки з міді, загальною вартістю разом із ящиком, згідно висновку судової - товарознавчої експертизи № 9950 від 07.05.2018р., 1820 грн., якими діючи умисно, з корисливих мотивів, таємно заволодів, після чого звернувши на свою користь викрадене майно, з місця скоєння злочину зник та розпорядився ним в подальшому на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_7 матеріальної шкоди на загальну суму 2828 грн.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою провину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України визнав повністю, щиро покаявся у скоєному, погодився з кваліфікацією вчиненого ним діяння та пояснив суду про обставини вчинення крадіжки майна потерпілого ОСОБА_8 , які мали місце 26.03.2018 року, як зазначено в обвинувальному акті. Вкрадений ящик, він залишив двом знайомим, які на його прохання, допомогли його нести, оскільки він був важкий, після чого повернувся у двір потерпілого зламав на сараї замок, та з приміщення сараю забрав вироби з металу, які перекинув через паркан і повернувся до хлопців. Дорогою до пункту прийому металобрухту вони були затримані працівниками поліції та вкрадені ним речі були вилучені. Про те, що він вкрав вказане майно, своїм знайомим не казав.

У скоєному щиро кається, злочин скоїв через те, що не було грошей на життя, просить суд не призначати суворе покарання.

Потерпілий ОСОБА_7 пояснив суду, що вдень 26 березня 2018 року, він перебував удома та помітив через вікно, як три чоловіка перелізло через паркан його домоволодіння, зламали двері у сарай, звідки витягнули майно та пішли. Він з будинку не виходив та зателефонував у поліцію і через деякий час його покликали поліцейські на вулицю, де він побачив неподалік від пункту прийому металобрухту трьох хлопців, серед яких впізнав ОСОБА_6 , як одного з хлопців, які скоїли крадіжку майна з сараю.

Під час досудового слідства ним був упізнаний тільки ОСОБА_6 , як одна з трьох осіб, які скоїли крадіжку, наполягає на тому, що зазначений злочин скоїли саме три особи. Будь яких претензій до обвинуваченого не має оскільки викрадене майно було вилучено працівниками поліції. Просить суд призначити ОСОБА_6 суворе покарання.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_6 не оспорює всі обставини справи, судом встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, учасники процесу не наполягають на дослідженні інших доказів по справі, у суду відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності позиції обвинуваченого, суд, провів судовий розгляд справи щодо всіх її обставин із застосуванням правил ч.3 ст.349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого, потерпілого, вивченням матеріалів кримінального провадження в частині даних, які характеризують особу обвинуваченого та щодо долі речових доказів і судових витрат, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.

При розгляді справи суд керується вимогами ст.337 КПК України, відповідно до яких судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

За таких обставин суд вважає провину ОСОБА_6 повністю доведеною і кваліфікує його дії за ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, з проникненням у сховище.

Пом`якшуючими покарання обставинами відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , суд, на підставі ст. 66 КК України, визнає його щире каяття у скоєному, активне сприяння розкриттю злочину, як на стадії досудового так і судового слідства.

Обтяжуючих покарання обвинуваченого ОСОБА_6 обставин, відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.

Вивченням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_6 встановлено, що він із середньою технічною освітою, не одружений, має на утриманні малолітню дитину, сина ОСОБА_9 , 2014 року народження, офіційно не працевлаштований, раніше судимий за вчинення корисних злочинів, судимість знята, але не погашена у встановленому законом порядку, має постійне місце мешкання та реєстрації в м. Харкові, за місцем мешкання характеризується задовільно, на обліку у лікаря нарколога не перебуває, перебував на обліку у лікаря психіатра з 1997 року з діагнозом: наслідки органічного ураження ЦНС, згідно з висновком амбулаторної судово психіатричної експертизи №375 від 03.05.2018р., ОСОБА_6 на теперішній час страждає на хронічне психічне захворювання у формі дисоціального розладу особистості, відповідно до свого психічного стану може усвідомлювати свої дії та керувати ними, у період часу, якому відповідає правопорушення, ОСОБА_6 перебував у стані вищевказаного хронічного психічного захворювання, поза тимчасового розладу психічної діяльності, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними, на теперішній час ОСОБА_6 відповідно до свого психічного стану застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, суд вважає, що ОСОБА_6 повинен нести покарання пов`язане з позбавленням волі, оскільки саме таке покарання, на думку суду є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нового злочину.

З урахуванням обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , враховуючи дані про його особу, наявність на його утриманні малолітньої дитини, відсутність претензій до обвинуваченого з боку потерпілого, суд вважає можливим звільнити його від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з іспитовим строком на підставі ст.75 КК України, із покладенням на нього обов`язків передбачених ст.76 КК України.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили суд залишає без змін, у виді домашнього арешту.

Арешт майна накладений в ході досудового слідства на речові докази по справі ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 06.04.2018 року, підлягає скасуванню на підставі ст.174 КПК України.

Судові витрати, вартість проведення експертних досліджень по справі експертами ХНДІСЕ ім. Засл. Проф. Бокаріуса М.С., суд відповідно до вимог ст.ст.124-126 КПК України, покладає на обвинуваченого.

Долю речових доказів вирішити на підставі ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.349, 373, 374 КПК України, суд,

ухвалив:

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_6 звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі з іспитовим строком на 3 (три) роки, якщо він не скоїть нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки.

На підставі п.п.1, 2 ч.1, п.2 ч.2 ст.76 КК України, ОСОБА_6 встановити наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
До набрання вироком суду законної сили міру запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без змін, у виді домашнього арешту.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави 1144 гривні 00 коп., в якості судових витрат за проведення експертиз ХНДІСЕ ім. Засл. Проф. Бокаріуса М.С.

Скасувати арешт майна накладений на речові докази по справі ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 06.04.2018 року.

Речові докази по справі: ящик з міді, головку блоку циліндрів від двигуна автомобіля «ВАЗ 2106», мідну каструлю та спіраль з фрагментами обмотки з міді, які знаходяться на зберіганні у КЗРД Новобаварського ВП ГУ НП в Харківській області (квитанція №12 від 02.04.2018р.), повернути потерпілому ОСОБА_7 , як законному власнику; СД диск із відеозаписом, зберігати в матеріалах справи.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий - суддя ОСОБА_1