Справа №499/452/18
Провадження по справі №1-кп/498/77/18
УХВАЛА
підготовчого судового засідання
19 жовтня 2018 року смт.Велика Михайлівка Одеська область
Великомихайлівський районний суд Одеської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретаря судового засідання- ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ОСОБА_6 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_4 ОСОБА_7 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду смт.Велика Михайлівка Одеської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000073, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 08.03.2018 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ОСОБА_4 у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України,
ВСТАНОВИВ:
21 вересня 2018 року до Великомихайлівського районного суду Одеської області з апеляційного суду Одеської області після визначення підсудності надійшов обвинувальний акт з додатками, затверджений 30 травня 2018 року прокурором Роздільнянської місцевої прокуратури Одеської області, по кримінальному провадженню внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000073 від 08.03.2018 року, відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , ОСОБА_4 у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст.121 КК України.
Прокурор в підготовчому судовому засіданні просив призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта, вважаючи, що обвинувальний акт відповідає вимогам ст.291 КПК України.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 заявив суду клопотання про повернення обвинувального акту прокурору у зв`язку з невідповідністю його вимогам ст.291 КПК України. Дане клопотання адвокат ОСОБА_6 мотивував тим, що зазначений обвинувальний акт містить порушення порядку та форми, встановленої до обвинувальних актів, не містить виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, відомостей, які прокурор вважає встановленими, зокрема, не зазначений час, конкретний спосіб вчинення кримінального правопорушення. Крім того, зазначив, що згідно висновку судово-медичної експертизи №28: «Синці верхніх і нижніх кінцівок і тулуба, множинні садна обличчя і шиї, носять поверхневий характер, мають незначні. Скороминучі наслідки і відносяться до легких тілесних ушкоджень». Саме ці тілесні ушкодження були нанесені ОСОБА_8 ОСОБА_5 . Вважає, що саме від численних ударів ОСОБА_4 металевим прутом в різні частини тулуба ОСОБА_8 , отримавши такі тяжкі тілесні ушкодження, скрутилась від болю, а в подальшому померла. З огляду на викладене, правова кваліфікація кримінального правопорушення, інкримінованого ОСОБА_5 не відповідає фактичним обставинам справи, що в свою чергу призвело до невірного формулювання обвинувачення. Іншими словами, діям ОСОБА_5 надана невірна правова кваліфікація, адже інкриміноване йому кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.121 КК України, ОСОБА_5 не вчиняв. У діях ОСОБА_5 наявні ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України. Крім того, відповідно до обвинувального акту: «Злякавшись, що остання не подає ознак життя, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 вирішили приховати злочин та ініціювати природну смерть ОСОБА_8 . З метою приховування злочину та уникнення від відповідальності ОСОБА_5 та ОСОБА_4 винесли тіло ОСОБА_8 на узбіччя дороги навпроти будинку ОСОБА_5 ». Згідно ч.6 ст.27 КК України не є співучастю не обіцяне заздалегідь переховування злочинця, знарядь і засобів вчинення злочину, слідів злочину чи предметів, здобутих злочинним шляхом, або придбання чи збут таких предметів. Особи, які вчинили ці діяння, підлягають кримінальній відповідальності лише у випадках, передбачених статтями 198 та 396 цього Кодексу. Так, за заздалегідь необіцяне приховування тяжкого чи особливо тяжкого злочину, кримінальна відповідальність передбачена ч.1 ст.396 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав позицію свого захисника.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_7 також вважають за необхідне повернути прокурору обвинувальний акт у зв`язку з його невідповідності нормам КПК України.

Потерпілий належним чином повідомлений про дату та час проведення підготовчого судового засідання, однак двічі поспіль не з`явився у судові засідання, клопотання про відкладення чи поважність причин своєї неявки не повідомив.

Розглянувши обвинувальний акт та додані до нього додатки, заслухавши думку учасників судового розгляду, суд вважає, що обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору з наступних підстав.

Органом досудового розслідування в обвинувальному акті викладено наступні фактичні обставини справи стосовно обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_4 :

07.03.2018 року ОСОБА_5 спільно з місцевими мешканцями ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебували за місцем проживання ОСОБА_5 по АДРЕСА_1 де на протязі всього дня вживали алкогольний напій у вигляді вина домашнього виготовлення.

Приблизно о 02:00 годині 08.03.2018 року, більш точного часу слідством не встановлено, продовжуючи сумісно розпивати алкоголь, у приміщенні кухні за місцем мешкання ОСОБА_5 в ході бесіди ОСОБА_5 згадав те, що багато років тому назад, ОСОБА_8 викрала в нього корову.

Маючи давню образу між ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , виник словесний конфлікт. Надалі ОСОБА_5 , діючи на грунті раптово виниклих неприязних відносин з ОСОБА_8 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, маючи умисел на нанесення тілесних ушкоджень, підійшов до ОСОБА_8 , яка в стані алкогольного сп`яніння сиділа на підлозі в приміщенні кухні, під грубою та наніс невизначену кількість ударів кулаками руки (точну кількість ударів під час досудового розслідування встановити не надалося можливим) в різні частини тіла ОСОБА_8 .

В цей час, ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, розуміючи при цьому протиправність своїх дій, навмисно, з метою спричинення тілесних ушкоджень, взяв металевий прут, який знаходився в приміщенні кухні під ліжком де він сидів і наніс ОСОБА_8 також невизначену кількість ударів (точну кількість ударів під час досудового розслідування встановити не вдалося можливим) в різні частини тіла ОСОБА_8 . Від даних ударів ОСОБА_8 , скрутившись від болю, лягла під грубою. Після чого ОСОБА_4 та ОСОБА_5 припинили свої протиправні дії.

Надалі ОСОБА_5 та ОСОБА_4 в приміщенні кухні продовжили вживати вино домашнього виготовлення. Після випитого ОСОБА_5 та ОСОБА_4 заснули, а ОСОБА_8 так скрутившись і сиділа біла груби.

Прокинувшись через деякий проміжок часу, ОСОБА_9 та ОСОБА_4 виявили, що ОСОБА_8 знаходиться без ознак життя. Злякавшись, що остання не подає ознак життя, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 вирішили приховати злочин та ініціювали природну смерть ОСОБА_8 . З метою приховування злочину та уникнення від відповідальності ОСОБА_5 та ОСОБА_4 винесли тіло ОСОБА_8 на узбіччя дороги навпроти будинку ОСОБА_5 . При цьому з метою ініціювання її природної смерті розкинули біля неї грошові кошти та поруч з покійною поклали її взуття.

Формулювання обвинувачення відносно обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_4 викладено в обвинувальному акті в наступній редакції:

ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що 08.03.2018 року, діючи на грунті раптово виниклих неприязних відносин з ОСОБА_8 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень та бажаючи їх настання, розуміючи протиправність своїх подальших дій, підійшов до ОСОБА_8 , яка в стані алкогольного сп`яніння сиділа на підлозі в приміщенні кухні під грубою, наніс кулаками руки невизначену кількість ударів (точну кількість ударів під час досудового розслідування встановити не надалося можливим) в різні частини тіла ОСОБА_8 .

В цей час, ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, розуміючи при цьому протиправність своїх дій, навмисно, з метою спричинення тілесних ушкоджень, взяв металевий прут, який знаходився в приміщенні кухні під ліжком де він сидів і наніс ОСОБА_8 також невизначену кількість ударів (точну кількість ударів під час досудового розслідування встановити не вдалося можливим) в різні частини тіла ОСОБА_8 . Від даних ударів ОСОБА_8 , скрутившись від болю, лягла під грубою. Після чого ОСОБА_4 та ОСОБА_5 припинили свої протиправні дії.

Згідно висновку судово-медичного експерта №28 смерть ОСОБА_8 полягає в прямому причинному зв`язку з наявними ушкодженнями і настала в результаті закритої травми органів грудної порожнини, у вигляді множинних двобічних осколкових переломів ребер з численними пошкодженнями пристінкової плеври, і настала від шоку, що розвинувся у перебігу травматичного процесу.

Дії обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_4 кваліфіковані за ч.2 ст.121 КК України як умисне тяжке тілесне ушкодження, вчинене групою осіб, що спричинило смерть потерпілого.

Тобто, зі змісту обвинувального акту вбачається, що слідчим ідентично, без індивідуалізації, викладене формулювання обвинувачення, так і фактичні обставини справи, стосовно обох обвинувачених - ОСОБА_5 , ОСОБА_4 .

Так згідно п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України, обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування, відповідно до положень ч. 4 ст. 110 КПК України, є обвинувальний акт, який повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст. 291 КПК України.

Вичерпні вимоги до обвинувального акта викладені в ст. 291 КПК України.

Зокрема, п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України передбачає, що обвинувальний акт повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Формулювання обвинувачення повинно містити посилання на обставини, які у відповідності до п.п.1,2 ч.1 ст.91 КПК України, входять до предмету доказування, зокрема, це подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення) та винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

Обвинувальний акт відносно обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_4 не відповідає вимогам п.5 ч.2 статті 291 КПК України, а саме: виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, формулювання обвинувачення, яке повинно містити місце, час, спосіб вчинення та наслідки кримінального правопорушення, форму вини і мотиви кримінального правопорушення, неповні та некоректні, що може свідчити про суперечливість правової кваліфікації дій обвинувачених.

Неконкретним є пред`явлене обвинувачення, у якому не зазначено, внаслідок яких саме дій (ударів кулаком руки, ногами, предметами) і кого саме з обвинувачених потерпіла отримала тілесні ушкодження, їх ступені тяжкості.

З обвинувального акту від 30.05.2018 року вбачається: «… ОСОБА_5 , обвинувачується в тому, що 08.03.2018 року (без вказівки точного часу), діючи на грунті раптово виниклих неприязних відносин з ОСОБА_8 , … маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень та бажаючи їх настання, розуміючи протиправність своїх подальших дій, підійшов до ОСОБА_8 , яка в стані алкогольного сп`яніння сиділа на підлозі в приміщенні кухні під грубою і наніс кулаками руки невизначену кількість ударів (точну кількість під час досудового розслідування встановити не вдалося можливим) в різні частини тіла ОСОБА_8 ». Так і у висунутому обвинуваченні ОСОБА_4 зазначено, що « ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що 08.03.2018 ОСОБА_5 діючи на грунті раптово виниклих неприязних відносин з ОСОБА_8 »…

Також суд вважає, що в формулюванні обвинувачення не конкретно та формально викладені характер та описова частина тілесних ушкоджень, які були заподіяні потерпілій ОСОБА_8 , що має суттєве значення для кваліфікації дій обвинувачених, а саме в обвинувальному акті повинно бути зазначено по якому критерію тілесні ушкодження у виді закритої травми органів грудної порожнини, у вигляді множинних двобічних осколкових переломів ребер з численними пошкодженнями пристінкової плеври віднесені до категорії тяжких, які з тілесних ушкоджень були небезпечними для життя чи здоров'я, а також не вказано час настання смерті потерпілої ОСОБА_8 .

Так у фактичних обставинах кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, в обвинувальному акті зазначено місце розпиття алкогольних напоїв обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_4 та потерпілої ОСОБА_8 - АДРЕСА_1 .

Однак, місце вчинення відносно ОСОБА_8 саме злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України - не зазначено.

Так, і у формулюванні обвинувачення ні слідчим, ні прокурором взагалі не зазначено місце вчинення обвинуваченими ОСОБА_5 , ОСОБА_4 інкримінованого злочину стосовно потерпілої ОСОБА_8 .

Суд вважає, що у такому разі неконкретне обвинувачення може бути визнано таким, що порушує право на захист обвинувачених, оскільки обвинуваченим не зрозуміло, від якого обвинувачення вони повинні захищатися в суді.

З урахуванням того, що за правилами ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, суд приходить до висновку про наявність обставин, що перешкоджають судовому розгляду вказаного обвинувального акту.

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору в тому випадку, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Пред`явлене особі обвинувачення має бути конкретним і містити дані про час, місце та інші обставини вчинення злочину, оскільки особа має право знати, в чому саме вона обвинувачується і захищатися від пред`явленого їй обвинувачення. Таке право гарантується п. (а) ч.3 ст.6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, ратифікованої Верховною Радою України 17 липня 1997 р., згідно якого кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, має право бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причину обвинувачення проти нього.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження є, зокрема, охорона прав і законних інтересів всіх учасників провадження, а також забезпечення швидкого і повного судового розгляду з тим, щоб, зокрема, до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура, у тому числі під час формулювання обвинувачення, знати суть якого є беззастережним правом обвинуваченого (підозрюваного). Недотримання цих принципів є неприпустимим.

Натомість, як вбачається з обвинувального акту при формулюванні обвинувачення та викладенні фактичних обставин кримінального правопорушення прокурор не дотримався вимог п.5 ч.2 ст. 291 КПК України.

Зазначене вказує на істотну неконкретність обвинувачення та позбавляє суд прийняти об`єктивне рішення по справі.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про необхідність у відповідності з вимогами п.3 ч.3 ст. 314 КПК України повернути даний обвинувальний акт прокурору для приведення його у відповідність з вимогами ст. 291 КПК України, оскільки його недоліки унеможливлюють призначення кримінального провадження за даним обвинувальним актом до судового розгляду.

Керуючись ст.ст.91, 291, п.3 ч.3 ст.314, 376, 395 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000073, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 08.03.2018 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ОСОБА_4 у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, повернути прокурору Роздільнянської місцевої прокуратури Одеської області для усунення недоліків, зазначених у мотивувальній частині ухвали, у зв`язку з тим, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст.291 КПК України.
Ухвала підлягає оскарженню до Одеського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.
Повний текст ухвали оголошено 23.10.2018 року о 16 годині 30 хвилин.

Суддя ОСОБА_1