Справа № 752/5197/17
Провадження №: 1-кс/752/3212/18

У Х В А Л А
встановив :
Зазначену постанову заявник вважає незаконною, необгрунтованою, оскільки у вказаному кримінальному провадженні слідчим не забезпечено ефективного розслідуування та не вжито всіх можливих заходів для отримання наявних доказів, які мають значення до події злочину.
В судовому засіданні заявник - адвокат ОСОБА_3 підтримала вимоги, викладені у скарзі та просила їх задовольнити.
У відповідності до вимог п.3ч.1 ст.303 КПК України на досудовому розслідуванні може бути оскаржено рішення слідчого про закриття кримінального провадження.
Судовим розглядом встановлено, що 23 січня 2017 року до Голосіївського УПГУ НП в м. Києві звернувся ОСОБА_4 з заявою про вчинення кримінального правпорушення, за фактом вчинення ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 190ч.4, 358ч.1, 358 ч.4 КК України .
В ході досудового розслідування у кримінальному провадженні, органом досудового розслідування встановлено, що 28.09.2011 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , з огляду на дружні та партнерські відносини, було укладено договір позики, у відповідності до якого ОСОБА_4 передав, а ОСОБА_7 отримав грошові кошти в сумі 5000000, 00 грн., з терміном повернення не пізніше 01.10.2016 року.
Протягом усього часу дії договору, ОСОБА_7 взяті на себе зобов"яання не виконував, умови договору та закону порушував, постійно уникав поверенння грошових коштів у встановлений термін та в передбаченому розмірі. Частково здійснював погашення боргу, під загрозою зверненння ОСОБА_4 до правоохоронних органів .
В зв"язку з невиконанням ОСОБА_8 своїх зобов"язань за Договором позики , ОСОБА_4 звернувся до Баришівського районного суду Київської області про стягнення боргу .
Не визнаючи вказані позовні вимоги ОСОБА_7 подав до суду зустрічні позовні вимоги про визнання договору позики недійсним.
На даний час тривають розгляди вказаних цивільних справ.
Згідно вимог ст. 62 Конституції України обвинувачення не може грунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь .
Постанова слідчого обгрунтована тим, що цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини ( цивільні відносини). засновані на юридичній рівності, вільному волевиявлені, майновій самостійності їх учасників. Підставами для виникнення цивільних прав та обов"язків є дії осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дії осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов"язки.
Підставами виникнення цивільних прав та обов"язків, зокрема є договори та інші правовични; створення літературних та художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної творчої діяльності; завдання майнової ( матеріальної) та моральної шкоди іншій особі ; інші юридичн факти.
Постанова Пленуму ВСУ № 12 від 25.12.1992 року п.18 "Про судову практику у справах про корисливі злочини проти приватної власності" передбачено, що шахрайство - це заволодіння приватних майном громадян або набуття права на нього шляхом обману потерпілого чи зловживання його довірою .
Обман ( повідомлення потерпілому неправдивих відомостей або приховування певних обставин) чи зловживання довірою ( недобросовісне використання довіри з боку потерпілого) при шахрайстві застосовується винною особою з метою викликати у потерпілого впевненість про вирогідність або обов"язковість передачі йому майна чи права на нього .
П.19 даної Постанови передбачено, що отримання майна під умовою виконання будь-якого зобов"яання може кваліфікуватися як шахрайтво лише у тому разі, коли винна особа ще в момент заволодіння майном мала мету його присвоїти, а зобов"язання не виконувати.
Ст. 190 КК України відноситься до розділу " Злочини проти власності" , відповідно до кваліфікації даного виду злочинів необхідна наявність суб"єктивної сторони злочину, що полягає у прямому умислі на заволідінні майном потерпілого шляхом обману чи зловживання довірою .
Відповідно до вимог ч.2 ст.307 КПК України, слідчий суддя при розгляді скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може постановити ухвалу про скасування рішення слідчого чи прокурора або про відмову у задоволенні скарги про скасування такого рішення.
Оцінюючи у сукупності наведені вище обставини, слідчий суддя приходить до висновку про те, що органом досудового розслідування вчинено всі дії, передбачені Кримінально-процесуальним кодексом України, при яких можливе закриття кримінального провадження внаслідок чого слідчий прийшов до обгрунтованого висновку про закриття кримінального провадження, а тому скарга потерпілого не підлягає задоволенню.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.284,303-307,309 КПК України, слідчий суддя ,-
ухвалив :
На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду м. Києва через Голосіївський районний суд м. Києва протягом п"яти днів з дня отримання її копії.
Слідчий суддя :