Справа № 333/4514/18
Номер провадження 1-кс/333/1267/18
У Х В А Л А

м. Запоріжжя 25 серпня 2018 р.

Слідчий суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду клопотання слідчого СВ Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 про арешт майна за кримінальним провадженням № 0002789, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.3 КК України, -

В с т а н о в и в:

Слідчий звернувся до суду з клопотанням про арешт майна за кримінальним провадженням.

Клопотання підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

В провадженні слідчого знаходиться кримінальна справа за підозрою ОСОБА_5 у вчинені злочину, передбаченого ст. 185 ч.3 КК України. Органом досудового розслідування ОСОБА_5 підозрюється в тому, що 23 серпня 2018 р. приблизно о 17 год. він з метою викрадення чужого майна проник на огороджену територію подвір`я будинку АДРЕСА_1 , звідки таємно викрав спортивний велосипед «TXED» вартістю 3 500 грн. та металевий насос вартістю 50 грн., які належать потерпілій ОСОБА_6 .

Під час розслідування слідчим вилучено у підозрюваного спортивний велосипед «TXED», а також мобільний телефон «Nokia», на які слідчий просить накласти арешт.

Відповідно до ст. 170 ч.1 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно зі ст. 170 ч.2, 3 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 ч.1 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно зі ст. 171 ч.2 п. 1 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.

В клопотанні слідчого зазначено, що вилучений на досудовому розслідуванні спортивний велосипед «TXED» є об`єктом кримінально протиправних дій підозрюваного. З цих підстав вказаний велосипед підлягає арешту та передачі власнику на відповідальне зберігання із забороною його відчуження.

Відповідно до ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу) .

В порушення зазначених вимог процесуального законодавства в клопотанні слідчого не зазначено підстави накладення арешту на мобільний телефон «Nokia», не обґрунтовані необхідність арешту цього майна та можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, не доведено наявність ризиків, передбачених абз. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, у зв`язку із чим у задоволенні клопотання слідчого в частині накладення арешту на телефон необхідно відмовити.

Згідно зі ст. 173 ч.3 КПК України відмова у задоволенні клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі тимчасово вилученого майна.

Керуючись ст. 170-173 КПК України,

у х в а л и в :

Клопотання слідчого СВ Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 про арешт майна задовольнити частково. Накласти арешт на спортивний велосипед «TXED» чорно-фіолетового кольору, який належить потерпілій ОСОБА_6 . Спортивний велосипед «TXED» чорно-фіолетового кольору передати на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_6 , заборонивши їй відчуження велосипеда до скасування арешту.

У задоволені клопотання про арешт мобільного телефону «Nokia» відмовити. Мобільний телефон «Nokia» чорного кольору, модель 1209, IMEI НОМЕР_1 , з SIM-картою оператора «Лайф» № НОМЕР_2 , повернути підозрюваному ОСОБА_5 .

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду Запорізької області.

Слідчий суддя Комунарського
районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1