Справа № 344/5019/18
Провадження № 11-кп/4808/77/18
Категорія ст. 186 ч. 2 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2018 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду в складі:

суддів ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

з участю секретаря ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

розглянувши апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника у кримінальному провадженні № 0000681 на вирок Івано-Франківського міського суду від 14.09.2018 року,

в с т а н о в и л а :

Цим вироком ОСОБА_8 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , судимого, 5 лютого 2015 року тим же судом за ст. 259 ч. 1 КК України до 2 років 1 місяця позбавлення волі, 5.11.2016 року умовно достроково звільнений на невідбутий строк 4 місяці 7 днів,

засуджено за ст. 186 ч. 2 КК України до 4 років позбавлення волі.

Запобіжний захід йому залишено домашій арешт.

За вироком суду 18.02.2018 року близько 22 год. 30 хв. ОСОБА_8 на вул. Вовчинецька в м. Івано-Франківську побачив потерпілу ОСОБА_10 , яка рухалася перед ним, підбіг до неї ззаду та відкрито заволодів її жіночою сумкою, марки «М.С. МАRС СНАNTAL», в якій знаходився мобільний телефон марки «HUAWEI» LUA-U22, разом із чохлом марки «DROBAC Ultra». Внаслідок протиправних дій їй було спричинено майнову шкоду на загальну суму 1522 грн.

Після цього, ОСОБА_8 з місця події втік, а в подальшому його було зупинено перехожими в дворі по вул. Вовчинецька, що неподалік від місця вчинення злочину.

В апеляційних скаргах:

- обвинувачений ОСОБА_8 вважає вирок суду надто суворим, оскільки, після вчиненого ним діяння не настали тяжкі наслідки, а майно, яким він заволодів було повернене власникові. Судом не було враховано, те, що він добровільно відшкодував завдані збитки. Просить вирок суду змінити та пом`якшити йому покарання;

- захисник ОСОБА_9 вважає, що суд призначив надто суворе покарання. Суд, при призначенні покарання не в повній мірі взяв до уваги характеризуючи дані особи, а саме те, що ОСОБА_8 є обмежено осудним, має постійне місце проживання, його негативне відношення до вчиненого та висловлення жалю з приводу своїх необдуманих дій, думку потерпілої, яка не наполягала на суворості покарання. Вважає, що вищенаведені обставини істотно знижують ступінь тяжкості злочину. Просить змінити вирок та призначити її підзахисному більш м`яке покарання.

В апеляційній інстанції:

- обвинувачений та його захисник ОСОБА_9 підтримали подані ними апеляційні скарги, просять вирок суду змінити та пом`якшити ОСОБА_8 покарання;

- прокурор просить подані апеляційні скарги залишити без задоволення, вирок суду без змін.

З`ясувавши обставини справи, обговоривши доводи й мотиви апеляційних скарг, дослідивши дані про особу винного, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги обвинуваченого та його захисника підлягають до задоволення з наступних підстав.

Фактичні обставини та кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_8 ніким не оспорюються, тому вирок в цій частині не перевіряється.

Доводи обвинуваченого та його захисника про суворість покарання та невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості скоєного злочину та особі винного, колегія суддів визнає обґрунтованими.

Відповідно до ст. 370 КПК України вирок має бути законним, обґрунтованим й вмотивованим. Покарання обвинуваченому має відповідати вимогам ст.ст. 50, 65 КК України.

Оскаржений вирок в частині покарання вказаним вимогам закону не відповідає.

При призначенні покарання суд, врахувавши обтяжуючу покарання обставину рецидив злочину, не дав оцінки можливості застосування ст. 69 КК України.

Апеляційний суд, дослідивши дані про особу обвинуваченого, прийшов до переконання, що до його покарання за ст…186 ч.2 КК України необхідно застосувати дію ст. 69 КК України.

Вказані у вироку пом`якшуючі покарання обставини, а саме те, що він розкаюється у вчиненому, збитки від злочину відшкодовані, потерпіла не настоює на суворому покаранні, а також те, що він є обмежено осудним через розумову відсталість, є інвалідом 3 групи, його батьки є хворими особами, істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину і дають підставу згідно ст. 69 КК України для призначення йому покарання у виді позбавлення волі на строк нижчий від найнижчої межі за санкцією ст.. 186 ч.2 КК України.

Тому на переконання колегії суддів необхідним і достатнім строком позбавлення волі для ОСОБА_8 буде 2 роки позбавлення волі.

Таким чином подані апеляційні скарги слід задовольнити, вирок суду змінити, пом`якшити обвинуваченому покарання.

Керуючись ст.ст. 376, 407, 414, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника задовольнити, вирок Івано-Франківського міського суду від 14.09.2018 року щодо ОСОБА_8 в частині призначеного покарання змінити.

Визнати ОСОБА_8 винним за ст.. 186 ч.2 КК України і із застосуванням ст.. 69 КК України призначити покарання у виді позбавлення волі на 2 роки.

Строк покарання рахувати з моменту затримання в порядку виконання вироку.

В решті вирок залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4

ОСОБА_5

Згідно з оригіналом

Суддя ОСОБА_3