Справа № 183/1081/16
№ 1-кп/183/493/18
В И Р О К
іменем України

23 травня 2018 року м. Новомосковськ
Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Новомосковського міськрайонного суду кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №№ 0001891, 0002393 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новомосковська, Дніпропетровської області, громадянина України, неодруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
-30 травня 2001 року Новомосковським міським судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 140 КК України до покарання у виді 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробувальним строком 1 рік, та штрафом 170 гривень;
-12 лютого 2002 року Новомосковським міським судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ч.2 ст.190, ст.70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком 3 роки, на підставі ст.. 71 КК України частково приєднаний невідбутий строк покарання за вироком суду від 30 травня 2001 року, до відбуття 4 років позбавлення волі;
-11 березня 2005 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України частково приєднано невідбутий строк покарання за вироку суду від 12 лютого 2002 року, до відбуття 3 роки 6 місяців позбавлення волі;
-29 лютого 2012 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.1 ст. 263 КК України до 2 років позбавлення волі;
-03 липня 2012 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ч.4 ст.70 КК України частково приєднано строк покарання за вироком суду від 29.02.20012 року, до 3 років 2 місяців позбавлення волі;
-18 листопада 2015 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з випробуванням строком на 3 роки,
у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 289 КК України,
за участю:
прокурора ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_3

в с т а н о в и в:

23 вересня 2015 року приблизно о 01.00 годині ОСОБА_3 проходячи поблизу будинку АДРЕСА_2 , вирішив здійснити крадіжку майна з технічного поверху під`їзду №4 зазначеного будинку.
Реалізуючи свій злочинний умисел, 23 вересня 2015 року приблизно о 01 годині 05 хвилин ОСОБА_3 піднявся на сходи технічного поверху під`їзду №4 будинку АДРЕСА_2 , де переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, повторно, за допомогою викрутки відчинив навісний замок, після цього проник до технічного поверху, звідки таємно викрав альпіністське спорядження вартістю 1080 гривень, яке належить ОСОБА_6 та велосипеда марки «Океан», червоного кольору вартістю 1968 гривень 20 копійок, який належить ОСОБА_7 .
З викраденим майном ОСОБА_3 з місця вчинення злочину втік, та в подальшому розпорядився ним на свій власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_6 майнову шкоду на суму 1080 грн., потерпілому ОСОБА_8 на суму 1968,20 грн.
30 жовтня 2015 року приблизно о 01 годині 30 хвилин, ОСОБА_3 проходив по вул. Шевченка в м. Новомосковську Дніпропетровської області, де поблизу будинку №8 побачив автомобіль марки «ВАЗ-2104», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_9 , в результаті чого у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна з зазначеного автомобіля.
Реалізуючи свій злочинний умисел, 30 жовтня 2015 року приблизно о 01 годині 35 хвилин, ОСОБА_3 , знаходячись поблизу будинку №8 розташованого по вул. Шевченко м. Новомосковська Дніпропетровської області, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, повторно, шляхом вільного доступу, за допомогою ножиців, відчинив водійські двері автомобіля марки «ВАЗ 2104», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з салону якого, з корисливих мотивів, таємно викрав акумулятор марки «Force 60» вартістю 495 гривень 68 копійок.
З викраденим майном ОСОБА_3 з місця вчинення злочину втік та в подальшому розпорядився ним на свій власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду на суму 495 гривень 68 копійок.
04 листопада 2015 року приблизно в 00 годин 10 хвилин ОСОБА_3 знаходився поблизу під`їзду №3 будинку №27, розташованого за адресою: вул. Шевченка м. Новомосковська Дніпропетровської області, де біля вказаного будинку побачив моторолер марки «ТХМ 50 F» синього кольору, який належить ОСОБА_10 , в результаті чого у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння вищевказаним транспортним засобом.
Реалізуючи свій злочинний умисел, 04 листопада 2015 року, приблизно в 00 годин 15 хвилин ОСОБА_3 , діючи умисно, повторно, знаходячись поблизу під`їзду №3 будинку № 27 розташованого за адресою: вул. Шевченко, м. Новомосковська Дніпропетровської області, шляхом вільного доступу, підійшов до моторолера марки «ТХМ 50 F» синього кольору, зламав замок, яким фіксувалося кермо моторолера, та з місця скоєння злочину з вказаним транспортним засобом втік, тим самим, незаконно заволодівши транспортним засобом - моторолером марки «TXM 50F», ОСОБА_3 спричинивши потерпілому ОСОБА_10 матеріальну шкоду на суму 2532 гривні 20 копійок.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, 20 листопада 2015 року, приблизно о 02.00 годині, ОСОБА_3 , проходив по вул. Радянській м. Новомосковська Дніпропетровської області, де поблизу будинку № 47 побачив автомобіль марки «ВАЗ- 21061», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить потерпілому ОСОБА_11 , в результаті чого у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна з зазначеного автомобіля.
Реалізуючи свій злочинний умисел, 20 листопада 2015 року, приблизно о 02 годині 05 хвилин, ОСОБА_3 , знаходячись поблизу будинку №47, розташованого по вул. Радянській м. Новомосковська Дніпропетровської області, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, повторно, шляхом вільного доступу, за допомогою ножиців, відчинив водійські двері автомобіля марки «ВАЗ-21061», реєстраційний номер НОМЕР_2 , з салону якого, з корисливих мотивів, таємно викрав автомагнітолу марки «Panasonic C 1465» вартістю 178 гривень 70 копійок, відео регістратор марки «Pioner» вартістю 408 гривень 75 копійок, акумулятор марки «Omega» вартістю 1064 гривні.
З викраденим майном ОСОБА_3 з місця скоєння злочину втік та в подальшому розпорядився ним на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_11 матеріальну шкоду на загальну суму 1651 гривня 45 копійок.
11 травня 2016 року приблизно о 03.00 годині ОСОБА_3 знаходився поблизу під`їзду №6 будинку №50, розташованого за адресою: вул. Гетьманська м. Новомосковська Дніпропетровської області, де побачив автомобіль марки «ВАЗ 2108» червоного кольору з реєстраційним номером НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_12 . У вказаний час у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення будь-якого майна з салону вищевказаного автомобіля.
З цією метою ОСОБА_3 , за допомогою ножиців відчинив двері автомобіля марки «ВАЗ 2108», реєстраційний номер НОМЕР_3 , однак, оглянувши салон автомобіля цінних речей не виявив. Знаходячись в салоні автомобіля «ВАЗ 2108», реєстраційний номер НОМЕР_3 , ОСОБА_3 в підлокітнику знайшов ключ від замка запалення вказаного автомобіля та в цей час у останнього виник злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння автомобілем марки «ВАЗ 2108», реєстраційний номер НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_12 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, 11 травня 2016 року, приблизно 03 годині 15 хвилин, ОСОБА_3 , знаходячись поблизу під`їзду №6 будинку №50 розташованого за адресою: вул. Гетьманська м. Новомосковська Дніпропетровської області, діючи умисно, повторно, шляхом вільного доступу, доводячи свій злочинний умисел до кінця, за допомогою ключа, який знайшов в підлокітнику, завів двигун автомобіля та з місця скоєння злочину на викраденому автомобілі втік.
Незаконно заволодівши транспортним засобом автомобілем «ВАЗ 2108», реєстраційний номер НОМЕР_3 , ОСОБА_3 спричинив потерпілій ОСОБА_12 майнову шкоду на суму 41143 гривень 84 копійок.
Обвинувачений ОСОБА_3 винним у пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю, підтвердивши, що зазначене в обвинувальному акті повністю відображає обставини скоєного ним злочину та відмовився від надання показань, зазначив, що у скоєному щиро кається.

Потерпілі ОСОБА_7 , ОСОБА_13 , ОСОБА_6 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 в судове засідання не з`явилися, в своїх заявах, кожен окремо просили суд розглядати кримінальне провадження без їх участі, обставини скоєння кримінального правопорушення не оспорюють.
В судовому засіданні учасники кримінального провадження не оспорювали обставини, при яких скоєне кримінальне правопорушення, тому суд вважає недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються.

У відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України, судом було з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст наведених вище обставин, а також встановлено відсутність сумнівів у добровільності їх позиції.

Крім того, учасникам судового провадження судом роз`яснені вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України щодо позбавлення права оскарження обставин, які ніким не оспорюються, в апеляційному порядку.

Таким чином, суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень встановленою і його дії належить кваліфікувати:

-по епізоду від 23 вересня 2015 року - за ч.3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у інше приміщення, вчинене повторно;
-по епізодам від 30 жовтня 2015 року та від 20 листопада 2015 року за ч.2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно;
-по епізодам від 04 листопада 2015 року та від 11 травня 2016 року за ч.2 ст. 289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно.
При призначенні покарання обвинуваченому, суд, керуючись ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених злочінів, сукупність усіх обставин у справі та дані про особу обвинуваченого.
Суд враховує, що ОСОБА_3 раніше був неодноразово судимий, злочини ним вчинені, в тому числі, в період встановленого судом іспитового строку до повного його відбуття, вчинив ряд умисних корисливих злочинів, які відповідно до ст. 12 КК України віднесено до категорії середньої та тяжких злочинів.
Також суд враховує особу обвинуваченого, який на обліку у лікарів нарколога, психіатра та фтизіатра не перебуває.
Обставин, що обтяжують покарання згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.
До обставин, що пом`якшують покарання, слід віднести щире каяття обвинуваченого та активне сприяння розкриттю злочину, щире каяття, в даній ситуації, ґрунтується на визнанні своєї вини, готовності нести кримінальну відповідальність.
Аналізуючи сукупність зазначених обставин, суд вважає необхідним призначити обвинуваченому покарання у межах санкцій ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 289 КК України у вигляді позбавлення волі, що буде співрозмірним та достатнім для досягнення мети покарання та запобігання вчиненню нових злочинів.
В той же час, суд приходить до наступного.
Встановлено, що ОСОБА_3 утримується під вартою з 23 червня 2016 року.
Відповідно до ст. 8 Основного Закону в Україні визнається і діє принцип верховенства права, тому суди при розгляді конкретних справ мають оцінювати зміст будь-якого закону та іншого нормативно-правового акта з точки зору його відповідності Конституції, в усіх необхідних випадках застосовувати її як акт прямої дії.
Конституційний Суд України в своєму рішенні № 17-рп/2010 від 29 червня 2010 року визначив, що одним із елементів верховенства права є принцип правової визначеності, у якому стверджується, що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці припустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлюваних такими обмеженнями (абза. 3 п.п. 3.1 п.3).
Згідно з ч. 1 ст. 3 КПК України , законодавство України про кримінальну відповідальність становить Кримінальний кодекс України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права.
В силу ч. 2 ст. 4 КК України, злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.
Відповідно до ч. 2 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що встановлює злочинність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.
Згідно з ч. 5 статті 72 КК (в редакції Закону України № 838-VII «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26 листопада 2015 року, зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. У строк попереднього ув`язнення включається. зокрема, строк затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду, про дозвіл на затримання: тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження.
Відповідно до Закону України № 2046-VIII «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення» від 18 травня 2017 року, який набув чинності 21 червня 2017 року, частина 5 статті 72 КК України викладена у такий редакції: «попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або правилами, передбаченими у частині першій цієї статті.
Зазначена правова позиція викладена у Постанові Верховного суду України від 13 березня 2018 року у справі № 440/853/17, провадження № 51-722км17.
Таким чином, виходячи з наведених положень закону, суд приходить до висновку, що строк перебування під вартою ОСОБА_3 в період досудового слідства та під час розгляду кримінального провадження судом в період з 23 червня 2016 року по дату набрання вироком законної сили включно необхідно зарахувати в строк відбування ним покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Потерпілим ОСОБА_11 до початку судового розгляду був пред`явлений цивільний позов про відшкодування майнової шкоди у розмірі 1651,45 грн. та моральної шкоди у розмірі 2000 грн. (т.1, а.с. 18-21). Заявлений ОСОБА_11 цивільний позов ОСОБА_3 визнав частково, в частині відшкодування майнової шкоди.
Вирішуючи позов в частині відшкодування майнової шкоди, суд приходить до наступного.
У відповідності до ст.1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи, суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Зважаючи на наявність висновку судово-товарознавчої експертизи, виходячи з положень ст.60 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_11 спричинену майнову шкоду, встановлену в ході судового розгляду, у розмірі 1651,45 грн.
Згідно ст. 1167 ЦК України моральна шкода, спричинена фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю відшкодовується особою, що її спричинила.

У відповідності до ч.3 ст. 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Виходячи з засад розумності та справедливості, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_11 спричинену моральну шкоду у розмірі 1000 грн.
Потерпілим ОСОБА_7 також до початку судового розгляду був заявлений цивільний позов про відшкодування майнової шкоди у розмірі 1968,20 грн. та моральної шкоди у розмірі 2000 грн. (т.1 а.с. 32-35), який ОСОБА_3 визнач частково, частині відшкодування майнової шкоди.
Суд, виходячи з положень ст.ст. 1166, 1192 ЦК України, зважаючи на наявність висновку судової товарознавчої експертизи, якою визначена реальна вартість викраденого у ОСОБА_7 майна, вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_7 спричинену майнову шкоду у розмірі 1968,20 грн.
При вирішенні питання щодо відшкодування моральної шкоди, суд виходячи з положень ст.ст. 23,1167 ЦК України, а також виходячи з засад розумності та справедливості, вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_7 спричинену моральну шкоду у розмірі 1000 грн.
Потерпілий ОСОБА_9 до початку судового розгляду пред`явив цивільний позов про відшкодування майнової шкоди у розмірі 3280 грн. та моральної шкоди у розмірі 2000 грн. (т.1 а.с. 52-55). Такий розмір спричиненої майнової шкоди потерпілий обґрунтовує тим, що йому після крадіжки барсетки з салону автомобіля довелося відновлювати документи на автомобіль, встановлювати інші замки від гаражу та дачі, в зв`язку з чим він поніс витрати у розмірі 3280 грн.
Суд звертає увагу на вимоги ст. 1192 ЦК України, якою передбачене право потерпілого на відшкодування завданих збитків у повному обсязі, однак, в силу ст. 60 ЦПК України обов`язок доказування розміру завданих збитків покладається на позивача, в даному випадку ОСОБА_9 не надав належних та допустимих доказів того, що він поніс реальні збитки на зазначену суму, тому з урахування проведеної судово-товарознавчої експертизи з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_9 належить стягнути спричинену майнову шкоду у розмірі 495 грн., 68 коп.
При вирішенні питання щодо відшкодування моральної шкоди, суд виходячи з положень ст.ст. 23,1167 ЦК України, а також виходячи з засад розумності та справедливості, вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_9 спричинену моральну шкоду в розмірі 1000 грн..
Встановлено, що під час досудового розслідування по даному кримінальному провадженню були проведені судові експертизи: судова товарознавча експертиза № 6463-15, вартість проведення якої становить 123 грн.(т.1 а.с. 109); судова авто-товарознавча експертиза № 6327-15 вартість проведення якої становить 984 грн. (т.1 а.с. 142); судова товарознавча експертиза № 6325-15 вартість проведення якої становить 123 грн. (т.1 а.с. 164); судова авто-товарознавча експертиза № 3022-16 вартість якої становить 1409,60 грн. (т.3 а.с. 79), в зв`язку з чим, у відповідності до вимог ч.2 ст. 124 КПК України, зазначені суми підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,-

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні злочинів, передбачених ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 289 КК України та призначити йому покарання:
-за ч.2 ст. 185 КК України - у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки;
-за ч.3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки;
-за ч.2 ст. 289 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.
У відповідності до ч.1 ст. 70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань, призначити ОСОБА_3 покарання, за сукупністю злочинів, у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 3 (три) місяці.
У відповідності до ч.1 ст. 71 КК України, до покарання, призначеного вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання, призначеного вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 листопада 2015 року, остаточно призначивши ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 6 місяців.
Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_3 відраховувати з моменту фактичного затримання, тобто з 23 червня 2016 року.
Зарахувати в строк відбування покарання строк утримання ОСОБА_3 під вартою в період з 23 червня 2016 року по дату набрання вироком законної сили включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
До набрання вироком законної сили, обраний відносно ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, - продовжити
Після набрання вироком законної сили речові докази по кримінальному провадженню, а саме:
-акумулятор марки «Force 60» (т.1 а.с. 131), - залишити потерпілому ОСОБА_9 ;
-моторолер марки ТХМ 50F, який зберігається на території СВ Новомосковського ВП за адресою: вул.Гетьманська м.Новомосковськ Дніпропетровської області (т.3 а.с. 13) повернути потерпілому ОСОБА_10 ;
-автомагнітолу марки «Panasonic C 1465» (т.1 а.с. 162), - залишити потерпілому ОСОБА_11 ; автомобіль марки ВАЗ-2108, реєстраційний номер НОМЕР_3 , (т.3 а.с. 53), чотири колеса від автомобіля (т.3 а.с. 59), автомобільний ключ (т.3 а.с. 62), - залишити потерпілій ОСОБА_12 .
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_11 спричинену майнову шкоду у розмірі 1651,45 грн. (одна тисяча шістсот п`ятдесят одна грн.., 45 коп), та моральну шкоду у розмірі 1000 (одна тисяча грн.).
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_7 спричинену майнову шкоду у розмірі 1968,20 грн. (одна тисяча дев`ятсот шістдесят вісім грн., 20 коп.), та моральну шкоду у розмірі 1000 (одна тисяча грн.)
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_9 спричинену майнову шкоду у розмірі 495,68 грн. чотириста дев`яносто п`ять грн., 68 коп.), та моральну шкоду у розмірі 1000 (одна тисяча грн.)
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені витрати: на проведення судової товарознавчої експертизи № 6463-15 у розмірі 123 грн.(т.1а.с. 109), на проведення судової автотоварознавчої експертизи № 6327-15 у розмірі 984 грн. (т.1а.с. 142), на проведення судової товарознавчої експертизи № 6325-15 у розмірі 123 грн. (т.1а.с. 164), на проведення судової автотоварознавчої експертизи № 3022-16 у розмірі 1409,60 грн. (т.3 а.с. 79).
Копію вироку вручити обвинуваченому негайно.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Новомосковський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення лише з підстав, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1