Справа № 740/4639/18
Провадження № 1-кс/740/1304/18
УХВАЛА
про накладення арешту на майно

12 жовтня 2018 року м.Ніжин

Слідчий суддя Ніжинського міськрайонного суду
Чернігівської області ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання слідчого ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Ніжинської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні №0000997 від 08.08.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 189 ч. 2 КК України, про арешт майна,

ВСТАНОВИЛА:

Слідчий звернувся до суду з клопотанням, в обґрунтування якого посилається, що на підставі заяви ОСОБА_5 , про те, що невідомі особи за місцем її проживання в АДРЕСА_1 вимагали в неї грошові кошти. Відомості за даним фактом були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000997, з попередньою кваліфікацією за ч. 2 ст. 189 КК України.
В рамках даного провадження, на підставі ухвали слідчого судді, 11.10.2018 року було проведено обшук, зокрема, автомобіля марки «Оре1» номерний знак НОМЕР_1 , з багажника якого було вилучено предмет схожий на «Нунчаки». Даний транспортний засіб та вилучений предмет визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.
Тому з метою збереження речових доказів, виникає необхідність у застосуванні саме такого засобу забезпечення кримінального провадження, як накладення арешту на майно.
Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим кодексом порядку позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпоряджання або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом, засобом чи знаряддям злочину.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Відповідно до ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.
Разом з тим, незастосування заборони розпоряджатися вказаним майном може призвести до зникнення, втрати або пошкодження майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Дослідивши додані до клопотання матеріали, враховуючи вимоги ст.ст. 170, 173 КПК України, з метою збереження речових доказів, забезпечення кримінального провадження, виникає необхідність у застосуванні саме такого засобу забезпечення кримінального провадження як накладення арешту, а тому слідчий суддя дійшла висновку, що клопотання є обґрунтованим, відповідає вимогам ст.171 КПК України, а тому підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 107,170-173,309 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИЛА:

Накласти арешт на тимчасово вилучене в ході обшуку 11.10.2018 року майно, а саме на автомобіль марки «Оре1» номерний знак НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 , який належить II «Piramida М», республіка Литва, з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні №0000997 від 08.08.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 189 ч. 2 КК України.

Виконання ухвали покласти на слідчого СВ Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_3 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1