Справа № 304/565/17
Провадження № 1-в/304/33/2018
У Х В А Л А

06 листопада 2018 рокум. Перечин

Перечинський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого - судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

представника Перечинського РС Філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду подання начальника Перечинського РС Філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області щодо засудженого

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Тур`я-Ремета Перечинського району Закарпатської області, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України,

ро звільнення від покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку,-

В С Т А Н О В И В:

Начальник Перечинського РС Філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області ОСОБА_4 звернулася до суду з поданням про звільнення засудженого ОСОБА_5 від покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку.

Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, які не заперечили проти залучення по даній справі захисника, прийшов до наступного висновку.

Так, згідно п «d» ч.3 ст.14 Міжнародного пакту про громадські і політичні права, прийнятого 16 грудня 1966 року Генеральною Асамблеєю ООН та ратифіковано 19 жовтня 1973 року, кожен має право при розгляді будь-якого пред`явленого йому кримінального обвинувачення як мінімум на такі гарантії на основі цілковитої рівності: бути судженим в його присутності і захищати себе особисто або за посередництвом обраного ним захисника; якщо він не має захисника, бути повідомленим про це право і мати призначеного йому захисника в будь-якому разі, коли інтереси правосуддя того вимагають, безплатно для нього в усякому такому випадку, коли у нього немає достатньо коштів для оплати цього захисника.

Відповідно до п «с» ч.3 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, учиненої в Римі від 04 листопада 1950 року, ратифікованої 17 липня 1997 року, кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або - за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника - одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя.

Разом з цим, як убачається з практики Європейського Суду з прав людини, зокрема рішення від 21 квітня 2011 року в справі «Нечипорук і Йонкало проти України» суд наголосив, що, хоча право кожного обвинуваченого у вчиненні злочину на ефективний захист, наданий захисником, який, у разі необхідності, призначається офіційно, не є абсолютним, воно є однією з основних ознак справедливого судового розгляду (див. рішення у справі "Кромбах проти Франції" (Krombach v.France),N 29731/96,п.89,ECHR 2001-II). Як правило, доступ до захисника має надаватися з першого допиту підозрюваного працівниками міліції, за винятком випадків, коли за конкретних обставин відповідної справи продемонстровано, що існують вагомі підстави для обмеження такого права (див.рішення у справі "Сальдуз проти Туреччини" (Salduz v.Turkey) [ВП], N36391/02,п.55, від 27 листопада 2008 року). Право на захист буде в принципі непоправно порушено, якщо викривальні показання, отримані під час допиту правоохоронними органами без доступу до захисника, використовуватимуться з метою її засудження (див. там само).

Також, згідно ст.59 Конституції України кожному гарантовано право на правову допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Для забезпечення права на захист від обвинувачення та надання правової допомоги при вирішенні справ у судах та інших державних органах в Україні діє адвокатура.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.42 КПК України підозрюваний, обвинувачений має право на першу вимогу мати захисника і побачення з ним до першого допиту з дотриманням умов, що забезпечують конфіденційність спілкування, а також після першого допиту - мати такі побачення без обмеження їх кількості й тривалості; на участь захисника у проведенні допиту та інших процесуальних дій; на відмову від захисника в будь-який момент кримінального провадження; на отримання правової допомоги захисника за рахунок держави у випадках, передбачених цим Кодексом та/або законом, що регулює надання безоплатної правової допомоги, в тому числі у зв`язку з відсутністю коштів на її оплату.

Згідно п.2 ч.1 ст.49 КПК України суд зобов`язаний забезпечити участь захисника у кримінальному провадженні у випадку, якщо підозрюваний, обвинувачений заявив клопотання про залучення захисника, але за відсутністю коштів чи з інших об`єктивних причин не може його залучити самостійно.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.25 Закону України «Про безоплатну правову допомогу» від 02 червня 2011 року, суб`єкт надання безоплатної вторинної правової допомоги має право здійснювати захист у кримінальному провадженні під час досудового розслідування та судового провадження на підставі доручення Центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги.

Отже, з урахуванням вищевикладеного та того, що засуджений ОСОБА_5 є неповнолітнім, а тому суд приходить до висновку, що такому необхідно призначити захисника через Регіональний центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги.

Керуючись п «d» ч.3 ст.14 Міжнародного пакту про громадські і політичні права, п «с» ч.3 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.59 Конституції України, п.1 ч.1 ст.25 «Про безоплатну правову допомогу», ст.ст.42,48,49 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Призначити у справі про розгляд подання начальника Перечинського РС Філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області для забезпечення захисту засудженого ОСОБА_5 - захисника.

Дану ухвалу для виконання негайно направити до Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги.

Судове засідання відкласти на 10 год. 30 хв. 19 листопада 2018 року, яке відбудеться в приміщенні Перечинського районного суду Закарпатської області

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: ОСОБА_1