Провадження № 1-кс/201/6585/2018
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 жовтня 2018 року Жовтневий районний суд м.Дніпропетровська у складі: головуючого слідчого судді ОСОБА_1 , із секретарем судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши за участю адвоката ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дніпрі скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 на бездіяльність прокурора прокуратури Дніпропетровської області та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Захисник ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 звернувся до Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська з вищевказаною скаргою у кримінальному провадженні №0000229 від 26 лютого 2015 року.
В обґрунтування скарги зазначив, що упровадженні слідчого відділу РОВС та ЗУОГ і ЗО СУ ГУМВС України в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження №0000229 від 26 лютого 2015 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених, ч.ч. 4, 5 ст. 191, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 191 КК України.

Посилаючись на численні порушення вимог КПК України з боку слідчих при оголошенні підозри, оголошенні у розшук ОСОБА_5 , при здійсненні викликів останнього, нерозгляд клопотання сторони захисту, захисник у скарзі сформулював вимоги про зобов`язання прокурора прокуратури Дніпропетровської області, який здійснює повноваження прокурора у зазначеному кримінальному провадженні:
- скасування (або вчинення всіх необхідних для скасування) повідомлення про підозру від 16 грудня 2014 року ОСОБА_5 за ч.ч. 4, 5 ст. 191, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 191 КК України;
-скасування (або вчинення всіх необхідних для скасування) повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри від 17 грудня 2015 року ОСОБА_5 за ч.ч. 4, 5 ст. 191, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 191, ч. 3 ст. 28, ч.ч. 1, 2 ст. 366 КК України;
- вчинення дій з виключення (або вчинення всіх необхідних дій для виключення) з ЄРДР відомостей від 16 грудня 2014 року про дату та час повідомлення про підозру ОСОБА_5 ;
- вчинення дій з виключення (або вчинення всіх необхідних дій для виключення) з ЄРДР відомостей від 17 грудня 2015 року про дату та час повідомлення про підозру ОСОБА_5 ;
- вчинення дій з виключення (або вчинення всіх необхідних дій для виключення) з ЄРДР відомостей щодо набуття ОСОБА_5 статусу підозрюваного;
- скасування постанови (або вчинення всіх необхідних дій для скасування постанови) слідчого відділу РОВС та ЗУОГ і ЗО СУ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_6 про оголошення розшуку ОСОБА_5 від 16 грудня 2014 року;
- вчинення дій з виключення (або вчинення всіх необхідних дій для виключення) з ЄРДР відомостей про оголошення розшуку ОСОБА_5 ;
- скасування актуальної постанови (або вчинення усіх необхідних дій для скасування актуальної постанови) про зупинення досудового розслідування кримінального провадження №0000229 від 26 лютого 2015 року ч.ч. 4, 5 ст. 191, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 191 КК України.
Захисник ОСОБА_3 в судовому засіданні скаргу підтримав з підстав у ній викладених.
Прокурор відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечувала проти задоволення скарги, посилаючись на її безпідставність і необґрунтованість, надавши при цьому копію постанови від 16 жовтня 2018 року про відмову у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 про виключення з ЄРДР відомостей щодо набуття ОСОБА_5 статусу підозрюваного, скасування постанов про оголошення у розшук та про зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000229 від 26 лютого 2015 року.
Вислухавши представника скаржника, прокурора, дослідивши матеріали скарги, додані докази у їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до наступного.
Судом встановлено, що упровадженні слідчого відділу РОВС та ЗУОГ і ЗО СУ ГУМВС України в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження №0000229 від 26 лютого 2015 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених, ч.ч. 4, 5 ст. 191, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 191 КК України.

16 грудня 2014 року слідчою відділу РОВС та ЗУОГ і ЗО СУ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0000504 від 13 вересня 2013 року складено повідомлення про підозру за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 191 КК України ОСОБА_5 .

У кримінальному провадженні №0000504 постановою слідчої ОСОБА_6 від 16 грудня 2014 року оголошено розшук підозрюваного ОСОБА_5 .

Постановою слідчої ОСОБА_6 від 27 лютого 2015 року (в постанові помилково зазначено 2014 року) досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000229 (яке було виділено з кримінального провадження №0000504) зупинено у зв`язку із переховуванням ОСОБА_5 від органів слідства.

Повідомленням про зміну раніше повідомленої підозри від 17 грудня 2015 року у кримінальному провадженні №0000229 ОСОБА_5 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри за ч.ч. 4 ,5 ст. 191, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 191 КК України на підозру у кримінальних правопорушеннях, передбачених ч.ч. 4, 5 ст. 191, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 191, ч. 3 ст. 28, ч.ч. 1, 2 ст. 366 КК України.
Постановою старшого слідчого ОСОБА_6 від 18 грудня 2015 року зупинено досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000229 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 4, 5 ст. 191, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 191, ч. 3 ст. 28, ч.ч. 1, 2 ст. 366 КК України.
12 жовтня 2018 року адвокат ОСОБА_3 звернувся на адресу прокурора, який здійснює повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000229 від 26 лютого 2015 року із клопотанням про виключення з ЄРДР відомостей щодо набуття ОСОБА_5 статусу підозрюваного, скасування постанов про оголошення у розшук та про зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000229 від 26 лютого 2015 року.
16 жовтня 2018 року прокурором, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 0000229 від 26 лютого 2015 року ОСОБА_4 , винесено постанову про відмову у повному обсязі у задоволенні зазначеного клопотання.
З приписів ст. 9 КПК вбачається, що дана норма КПК України розкриває принцип законності кримінального провадження та в ч. 6 установлює, що коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 цього Кодексу.
Аналізуючи доводи скарги і заперечень прокурора, суд вважає за необхідне зазначити, що перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України.
Статтею 303 КПК України передбачено конкретні види бездіяльності слідчого чи прокурора, процесуальні рішення цих посадових осіб, а також слідчі дії, які можуть бути оскаржені до слідчого судді.
Зокрема, за цим законом під час проведення досудового розслідування до слідчого судді можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 КПК України, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування, про закриття кримінального провадження, про відмову у визнанні потерпілим, рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки, рішення слідчого прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових дій) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування.
Цей перелік є вичерпним, а тому будь-яка інша, в даному випадку бездіяльність, бо у скарзі порушено питання про зобов`язання вчинити певну дію, під час проведення досудового розслідування до слідчого судді не оскаржуються.
Згідно з ч. 2 ст. 6, ч. 2 ст. 19 Конституції України органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.
Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
У відповідності до ч. 3 ст. 26 КПК України слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України слідчий суддя суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні…
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 279 КПК України у випадку виникнення підстав для повідомлення про нову підозру або зміну раніше повідомленої підозри слідчий, прокурор зобов`язаний виконати дії, передбачені статтею 278 цього Кодексу. Якщо повідомлення про підозру здійснив прокурор, повідомити про нову підозру або змінити раніше повідомлену підозру має право виключно прокурор. Кримінальний процесуальний закон не передбачає повноважень слідчого судді на зобов`язання органів досудового слідства здійснювати повідомлення про підозру, скасовувати таке повідомлення, тощо.
Оцінюючи вимоги скарги про зобов`язання прокурора прокуратури Дніпропетровської області, який здійснює повноваження прокурора у кримінальному провадженні№ 0000229 від 26 лютого 2015 року щодо:
- скасування (або вчинення всіх необхідних для скасування) повідомлення про підозру від 16 грудня 2014 року ОСОБА_5 за ч.ч. 4, 5 ст. 191, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 191 КК України;
-скасування (або вчинення всіх необхідних для скасування) повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри від 17 грудня 2015 року ОСОБА_5 за ч.ч. 4, 5 ст. 191, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 191, ч. 3 ст. 28, ч.ч. 1, 2 ст. 366 КК України;
- вчинення дій з виключення (або вчинення всіх необхідних дій для виключення) з ЄРДР відомостей від 16 грудня 2014 року про дату та час повідомлення про підозру ОСОБА_5 ;
- вчинення дій з виключення (або вчинення всіх необхідних дій для виключення) з ЄРДР відомостей від 17 грудня 2015 року про дату та час повідомлення про підозру ОСОБА_5 ;
- вчинення дій з виключення (або вчинення всіх необхідних дій для виключення) з ЄРДР відомостей щодо набуття ОСОБА_5 статусу підозрюваного;
- скасування постанови (або вчинення всіх необхідних дій для скасування постанови) слідчого відділу РОВС та ЗУОГ і ЗО СУ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_6 про оголошення розшуку ОСОБА_5 від 16 грудня 2014 року;
- вчинення дій з виключення (або вчинення всіх необхідних дій для виключення) з ЄРДР відомостей про оголошення розшуку ОСОБА_5 ;
- скасування актуальної постанови (або вчинення усіх необхідних дій для скасування актуальної постанови) про зупинення досудового розслідування кримінального провадження №0000229 від 26 лютого 2015 року ч.ч. 4, 5 ст. 191, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 191 КК України суд не вбачає підстав для їх задоволення та приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні скарги у повному обсязі.
Приймаючи таке рішення суд виходить з того, що положеннями ст. 94 КПК України визначено право прокурора за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінювати кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Тобто, в даному випадку дії, які заявник просить суд зобов`язати прокурора вчинити, є виключним правом останнього, рішення про що прокурором приймається за його внутрішнім переконанням на підставі оцінки забраних матеріалів досудового розслідування. За діючим кримінальним процесуальним законом слідчий суддя не наділений повноваженнями на зобов`язання прокурора вчинити дії, які він не зобов`язаний вчиняти, і що згідно з КПК є його правом, а не обов`язком.
Таким чином, суд приходить до висновку про відсутність законних підстав для задоволення даної скарги, чим обумовлюється відмова у її задоволенні у повному обсязі.
Керуючись ст. ст. 303-307 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :

В задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 на бездіяльність прокурора прокуратури Дніпропетровської області та зобов`язання вчинити певні дії відмовити у повному обсязі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: слідчий суддя