У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 жовтня 2018 року слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури №9 ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0013907 від 28.11.2017, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, -
в с т а н о в и в :

прокурор звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, в якому зазначив, що 28.11.2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0013907 внесено відомості за ч. 4 ст. 190 КК України.
Як вбачається із матеріалів клопотання, що під час досудового розслідування встановлено, що згідно інформації КП КМР Київське міського бюро технічної інвентаризації квартира, АДРЕСА_1 на праві власності зареєстрована за ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 06.06.1995 року.

Однак, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , номер актового запису про смерть №287 від 05.01.2014 року виданий відділом державної реєстрації смерті ГТУЮ у місті Києві.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, встановлено, що 21.07.2017 приватним нотаріусом КМНО ОСОБА_5 , посвідчено договір купівлі-продажу №410 та проведено державну реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна, а саме квартири, АДРЕСА_1 , (реєстраційний номер 000) за ОСОБА_6 .

Приватним нотаріусом КМНО ОСОБА_7 посвідчено договір купівлі-продажу №1624 від 04.10.2017 вказаної квартири та проведено державну реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна за ОСОБА_8 .

В подальшому, приватним нотаріусом КМНО ОСОБА_7 посвідчено договір купівлі-продажу за №425 від 18.05.2018 квартири, АДРЕСА_1 та проведено державну реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна за ОСОБА_9 .

Проте, згідно інформаційної довідки Дев`ятої нотаріальної контори спадкова справа після померлого ОСОБА_4 , не заводилася.

Прокурор зазначив, що власник квартири ОСОБА_4 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 він не міг бути присутнім 21.07.2017 під час вчинення нотаріальних дій щодо відчуження своєї квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 у приватного нотаріуса КМНО ОСОБА_5 та підписувати договір купівлі-продажу №410.

Крім того, відсутні особи які у встановленому законом порядку успадкували вказаний об`єкт нерухомості.

Таким чином, у діях невстановлених досудовим розслідуванням осіб, вбачаються ознаки злочину, передбаченого ч. 4 ст.190 КК України.

Відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України, злочин, передбачений ч. 4 ст.190 КК України відноситься до особливо тяжких злочинів, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років.

Постановою від 17.10.2018 прокурором Київської місцевої прокуратури №9 О. Лапшиною квартиру 13, по вул. Виборзька, 25 що в м. Києві, визнано речовим доказом.

Прокурор, вказала що метою попередження можливого неправомірного відчуження квартири АДРЕСА_1 виникла необхідність, у накладенні арешту на вище вказане майно.
Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримала з наведених у ньому підстав, просила задовольнити.

Згідно ч.2 ст.172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.
Вивчивши доводи клопотання, перевіривши матеріали справи, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з таких міркувань.

Судом встановлено, що в провадженні Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві здійснюється досудове розслідування по кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0013907 від 28.11.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України
Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Згідно ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч.3 даної статті арешт може бути накладено на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.
У клопотанні прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.
До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
В матеріалах провадження достатні підстави вважати, що клопотання обгрунтоване.
Отже, приходжу до висновку, що прокурор надав суду достатньо доказів того, що незастосування арешту на зазначене у клопотанні майно, може призвести до його зникнення та настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 98,170-173,309 КПК України,-

у х в а л и в:
клопотання задовольнити.
Накласти арешт на квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 для попередження можливого подальшого неправомірного відчуження.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1