Справа № 464/1186/18
пр.№ 1-кп/464/233/18
У Х В А Л А

25 червня 2018 року м.Львів
Сихівський районний суд м.Львова
в складі: головуючого-судді ОСОБА_1
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю: прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
розглянувши у судовому засіданні в залі суду м.Львові кримінальне провадження №464/1186/18 про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 Кримінального кодексу України, та ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.186 Кримінального кодексу України,

в с т а н о в и в :

У провадженні суду знаходиться вищезазначене кримінальне провадження.
Ухвалою Сихівського районного суду м.Львова від 02 травня 2018 року обвинуваченому ОСОБА_6 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 30 червня 2018 року без визначення розміру застави.
У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому строку тримання під вартою, покликаючись на те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, та про наявність всіх обставин, передбачених ч.1 ст.194 КПК України.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 та його захисники ОСОБА_5 , ОСОБА_4 щодо задоволення даного клопотання заперечили, покликаючись на те, що на даний час досудове розслідування завершене і неможливо будь-яким чином знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, відсутні докази, які свідчили б про те, що ОСОБА_6 намагався незаконно впливати на потерпілого, свідків, іншого обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, а відтак відсутні ризики, передбачені ст.177 КПК України. Окрім цього зазначили, що потерпілий ОСОБА_8 під час допиту у судовому засіданні не впізнав обвинувачених та ствердив, що невпевнений, чи це саме вони вчиняли відносно нього кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 186 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_7 щодо клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою заперечив, вважає таке безпідставним.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступного.
Згідно ч.1 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Згідно з ч.3 даної статті незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до положень ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод законне, тобто передбачене внутрішнім законодавством тримання особи під вартою з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, не є порушенням права особи на свободу та особисту недоторканість. Крім цього, відповідно до зазначеної норми Конвенції, звільнення особи повинно обумовлюватися гарантіями явки в судове засідання.
Враховуючи тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому ОСОБА_6 у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, а саме підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від чотирьох до шести років, та кримінальних правопорушень середньої тяжкості, за які передбачено покарання у виді арешту на строк від трьох до шести місяців або обмеженням волі на строк до п`яти років або позбавленням волі на той самий строк; особу обвинуваченого, його вік, стан здоров`я, сімейний і матеріальний стан, місце проживання, недотримання ним умов раніше застосованого до нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, суд приходить до висновку, що є всі підстави вважати, що застосування до обвинуваченого ОСОБА_6 більш м`якого, окрім виняткового, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, а саме перебуваючи на волі, він може переховуватися від суду, ухилятися від виконання процесуальних обов`язків під час судового розгляду, знищувати та приховувати або спотворити речі, документи які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, вчиняти інші кримінальні правопорушення чи іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню. Суд приймає до уваги складність справи, а саме кількість інкримінованих епізодів злочинної діяльності, характер фактичних даних, що підлягають встановленню, кількість учасників справи (свідків), обсяг та специфіку процесуальних дій, необхідних для здійснення судового розгляду. Покликання обвинуваченого та захисників на необгрунтованість підозри ОСОБА_6 у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні за ч.2 ст. 186 КК України у зв'язку із наданими у судовому засіданні потерпілим ОСОБА_9 показаннями, а відтак відсутність підстав для утримання ОСОБА_6 під вартою,є передчасними, оскільки при обранні йому, а в подальшому і при продовженні обвинуваченому строку дії такого суд враховував не лише показання потерпілого ОСОБА_9 , дані під час досудового розслідування, але і тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень; особу обвинуваченого, його вік, стан здоров`я, сімейний і матеріальний стан, місце проживання, майновий стан, вагомість інших наведених доказів про вчинення обвинуваченим кримінальних провопорушень. Разом із тим суд звертає увагу, що потерпілий ОСОБА_8 під час допиту у судовому засіданні не зміг ствердно пригадати, чи саме даними обвинуваченими вчинено кримінальне правопорушення відносно нього, як і не ствердив протилежнього, судом не здійснено допит свідків сторони обвинувачення, не досліджено письмові та інші докази у межах даного кримінального провадження.А відтак, застосування до обвинуваченого іншого запобіжного заходу за даних обставин суд вважає недоцільним, оскільки більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти зазначеним ризикам, а відтак слід продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Водночас, враховуючи наявність обставин, передбачених п.1 ч.4 ст.183 КПК України, а саме вчинення злочину із застосуванням насильства, а також підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, зокрема майновий стан обвинуваченого, суд вважає за можливе не визначати розмір застави у даному кримінальному провадженні.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 315, 369-372 КПК України,

п о с т а н о в и в:

строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити до 23 серпня 2018 року включно, без визначення розміру застави.

Ухвала набирає законної сили негайно після постановлення та оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1