Справа № 192/166/18
Провадження № 1-кп/192/118/18
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.07.2018 року Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Солоне кримінальне провадження №0000044, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24 січня 2018 року відносно

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Звонецький Хутір Солонянського району Дніпропетровської області, зареєстрований та мешкає в АДРЕСА_1 , має неповну середню освіту, не працює, не одружений, не військовозобов`язаний, раніше судимий:

- 11 жовтня 2016 року Солонянським районним судом Дніпропетровської області за ч.1 ст.162, ст.75 КК України до 1 року 6 місяців обмеження волі з іспитовим строком 1 рік 6 місяців;

- 04 квітня 2018 року Солонянським районним судом Дніпропетровської області за ч.1 ст.185, ст.71 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі;

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.297 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , будучи засудженим вироком Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 11 жовтня 2016 року за ч.1 ст.162, ст.ст.75,76 КК України до 1 року 6 місяців обмеження волі з іспитовим строком 1 рік 6 місяців, на шлях виправлення не став, і в період іспитового строку вчинив нове корисливе кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Так, ОСОБА_3 05 січня 2018 року приблизно о 17 годині 00 хвилин, керуючись злочинним умислом направленим на незаконне заволодіння предметами, що знаходяться на могилі, із корисливих мотивів з метою особистої наживи прийшов на територію кладовища, розташованого поблизу вул.Шевченко в с.Звонецький Хутір Солонянського району Дніпропетровської області, де шляхом вільного доступу, таємно демонтував та незаконно заволодів предметами, що знаходилися на могилі, а саме: частину огорожі з могили ОСОБА_5 , яка складалася з 3 металевих труб діаметром 50 мм, довжиною по 1,5 м кожна, вартістю 53 гривні 79 копійок кожна, на загальну вартість 242 гривні 06 копійок, металевого ланцюга (два ланцюга) загальною довжиною 5 м товщиною звена 1 см, вартістю 21 гривня 79 копійок за метр погонний на загальну вартість 108 гривень 95 копійок, з урахуванням зносу, відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи №48 від 31 січня 2018 року складає 351 гривня 01 копійка. Після цього ОСОБА_3 з викраденим з місця вчинення злочину зник. Своїми діями ОСОБА_3 спричинив Микільській сільській раді матеріальну шкоду на суму 351 гривня 01 копійка.

Умисні дії ОСОБА_3 кваліфікуються за ч. 3 ст. 297 КК України, як незаконне заволодіння предметами, що знаходяться на могилі з корисливих мотивів.

Продовжуючи свою злочинну діяльність ОСОБА_3 10 січня 2018 року приблизно о 16 годині 30 хвилин, керуючись злочинним умислом направленим на повторне незаконне заволодіння предметами, що знаходяться на могилі, із корисливих мотивів з метою особистої наживи, прийшов на територію кладовища, розташованого поблизу провул.Центрального в с.Василівка Солонянського району Дніпропетровської області, де шляхом вільного доступу, повторно таємно за допомогою рук демонтував та незаконно заволодів предметами, що знаходилися на могилі, а саме: з-під пам`ятника могили ОСОБА_6 демонтував три металеві швелери №8, довжиною по 1,5 м кожен та вартістю 87 гривень 25 копійок за 1 метр погонний на загальну вартість 392 гривень 60 копійок, з урахуванням зносу, відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи №48 від 31 січня 2018 року складає 392 гривні 60 копійок. Після цього ОСОБА_3 з викраденим з місця вчинення злочину зник, чим спричинив потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 392 гривні 60 копійок.

Умисні дії ОСОБА_3 кваліфікуються за ч. 3 ст. 297 КК України, як незаконне заволодіння предметами, що знаходяться на могилі з корисливих мотивів, вчинене повторно.

В судовому засіданні обвинуваченому роз`яснювалося право на захист, однак від допомоги захисника (адвоката) він відмовився, оскільки може захистити себе самостійно.

В судовому засіданні ОСОБА_3 свою вину в пред`явленому йому обвинуваченні не визнав.

Пояснив, що 05 січня 2018 року приблизно о 17 годині він прийшов до кладовища в с. Звонецький Хутір Солонянського району Дніпропетровської області, звідки викрав труби і ланцюги з могили ОСОБА_5 ,оскільки вони просто там лежали біля могили. Потім здав на метал в с.Василівка, гроші витратив, а 10 січня 2018 року приблизно о 16 годині 30 хвилин він прийшов до кладовища в с. Василівка Солонянського району Дніпропетровської області, де з могили ОСОБА_6 зняв 2 металеві швелери, які потім здав на прийом металобрухту. Шкоду потерпілим не відшкодував, з розміром збитків згоден.

Потерпілий ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив, що в січні 2018 року він поїхав на кладовище в с.Василівка, оскільки минув рік з дня смерті його батька. ОСОБА_8 його рідна тітка, яка також похована на цьому кладовищі. Він помітив, що з її могили зникли 3 швелери, довжиною по 1,5 м кожен, які знаходилися в землі під надгробком, а пам`ятник був зруйнований. Він написав заяву до поліції про крадіжку трьох швелерів. Бачив, що немає двох швелерів. Він точно не знає, чи викрали третій, може він знаходиться на місці, могилу він ще не відремонтував. Ані швелери, ані матеріальні збитки йому не відшкодували.

Представник потерпілого Микільської сільської ради ОСОБА_9 в судове засідання не з`явився, заявою просив розглянути справу за його відсутності.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснив, що 05 січня 2018 року в с.Василівка він зустрів ОСОБА_3 , який попросив допомогти йому перенести 3 швелери, довжиною по 1,5 м кожен з лісосмуги. Він йому допоміг та вони перенесли швелери до магазину, де і залишити. Коли несли, то зустріли ОСОБА_11 . Також пояснив, що йому відомо про те, що ОСОБА_3 потім здав ці швелери на метал. Звідки він їх взяв свідку не відомо.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні пояснив, що в кінці січня 2018 року в с.Василівка по вул.Центральній ОСОБА_3 попросив його допомогти донести мішок з металом до магазину. Що саме було в мішку - він не знає, але думає, що то були труби, довжиною по 1,5 м. Труб було три і мабуть ще щось, бо мішок був важким, приблизно 30 кг. Він допоміг донести ОСОБА_3 мішок до магазину, оскільки там розташований пункт прийому металу. На питання де він взяв труби, ОСОБА_3 не відповів. Через 5-7 днів він зустрів ОСОБА_10 та ОСОБА_3 . Вони разом несли 3 швелери по 1,5 м довжиною. Він також допоміг їм перенести їх до пункту прийому металолому. Як здавали вони метал він не бачив. Де вони взяли швелери, не повідомили.

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні пояснив, що в січні 2018 року до нього звернувся ОСОБА_3 з пропозицією купити метал, спочатку приніс ланцюг довжино 5 м та три труби по 1,5 м кожна, а через тиждень приніс ще три швелери металеві по 1,5 м кожен. Він купив їх для використання в господарстві. Один з трьох швелерів він продав.

Суд вважає, що вина обвинуваченого у вчиненні ним кримінального правопорушення, не зважаючи на невизнання своєї винуватості обвинуваченим, в судовому засіданні доведена повністю.

Так, вина обвинуваченого підтверджується: протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується від 29 січня 2018 року, згідно якого ОСОБА_7 повідомив, що в період часу з 01 січня по 12 січня 2018 року невідома особа з-під пам`ятника його покійної рідної тітки викрала три металевих швелера, довжиною приблизно 1,5 м кожен; повідомленням про вчинення злочину від 23 січня 2018 року, згідно якого сільський голова Микільської сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області повідомив, що з кількох могил кладовища в с.Звонецький Хутір здійснено крадіжку металевої огорожі та металевих виробів; протоколом огляду місця події та фото таблицею до нього від 30 січня 2018 року, яким підтверджено, що місцем вчинення злочину є могила ОСОБА_5 , яка знаходиться на території кладовища в с.Звонецький Хутір Солонянського району Дніпропетровської області; протоколом огляду місця події та фото таблицею до нього від 30 січня 2018 року, яким підтверджено, що місцем вчинення злочину є могила ОСОБА_6 , яка знаходиться на території кладовища в с.Василівка Солонянського району Дніпропетровської області;протоколом огляду місця події від 30 січня 2018 року та фото таблицею до нього, згідно якого в с.Василівка Солонянського району Дніпропетровської області ОСОБА_13 добровільно видав працівникам поліції 3 металеві труби, довжиною по 1,5 м, 5 метрів залізного ланцюга товщиною звена 1 см та 2 фрагменти металевого швелера, довжиною 3 м, та пояснив, що дані речі він придбав у ОСОБА_3 ; постановою про приєднання предметів до кримінального провадження як речових доказів від 31 січня 2018 року, згідно якої приєднано до кримінального провадження як речові докази 2 фрагменти залізного ланцюга загальною довжиною 5 м, товщиною звена 1 см, 3 металеві труби (швелер) загальною довжиною 2 м; протоколом проведення слідчого експерименту від 31 січня 2018 року та фото таблицею до нього, згідно якого ОСОБА_3 добровільно показав як він з могли ОСОБА_5 з кладовища в с.Звонецький Хутір Солонянського району Дніпропетровської області викрав огорожу, яка складалася з трьох труб, довжиною по 1,5 м, діаметром до 5 см та металевим ланцюгом довжиною 5 м, товщиною звена 1 см; протоколом проведення слідчого експерименту від 31 січня 2018 року та фото таблицею до нього, згідно якого ОСОБА_3 добровільно показав як він з могили ОСОБА_6 з кладовища в с.Василівка Солонянського району Дніпропетровської області викрав 3 металеві швелери, довжиною по 1, 5 м.

Згідно досліджених письмових доказів доведено, що ОСОБА_3 з корисливих мотивів незаконно заволодів предметами, розташованими на могилах, а саме: три металеві труби довжиною по 1,5 м кожна, три швелери довжиною по 1,5 м кожен та 5 метрів залізного ланцюга.

Суд вважає, що не визнання вини ОСОБА_3 в частині переліку та об`єму такого майна, а саме те що він заперечував про незаконне заволодіння трьома швелерами, є намаганням ввести суд в оману, оскільки дослідженими доказами, а також показаннями свідків було підтверджено факт незаконного заволодіння предметами, що знаходилися на могилах в тому обсязі, як зазначено в обвинувальному акті.

Суд вважає, що показання свідків та потерпілих є належним доказом щодо вчинення злочину, оскільки потерпілими підтверджено час, місце вчинення злочинів, зазначено перелік майна.

Обставин, які відповідно до ст. 87 КПК України могли свідчити про недопустимість досліджених судом доказів, судом встановлено не було.

Відповідно до вимог ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінив кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку і прийшов до висновку про повну доведеність вини ОСОБА_3 у пред`явленому обвинуваченні.

Відповідно до положень ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, в рішенні «Коробов проти України» ЄСПЛ зазначив, що при оцінці доказів суд як правило застосує критерій доведеності вини поза розумним сумнівом, та така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що винуватість ОСОБА_3 «поза розумним сумнівом» знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження. Вина встановлена та доведена поза розумним сумнівом, а така доведеність випливає із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків, на сукупності неспростовних презумпцій стосовно фактів, достатньо чітких та узгоджених між собою.

Суд вважає, що таке доведення випливає із сукупності ознак та неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою та відповідає критерію доведеності вини «поза розумним сумнівом». Вина обвинуваченого у вчиненні ним кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю. Він діяв з прямим умислом, з корисливих мотивів, таємно. Обвинувачений є суб`єктом цього злочину, оскільки є осудною та повнолітньою особою. Кваліфікуючими ознаками пред`явленого в обвинуваченні злочину є проникнення до іншого приміщення та вчинення злочину повторно.

Обставин, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Обставина, яка відповідно до ст. 67 КК України обтяжує покарання, обвинуваченого ОСОБА_3 є рецидив злочинів, оскільки ОСОБА_3 вчинив злочин в період іспитового строку за вироком Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 11 жовтня 2016 року.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 згідно з вимогами ст.ст. 65-67 КК України та роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які згідно ст.12 КК України є тяжкими злочинами, особу обвинуваченого ОСОБА_3 , який є раніше судимим та вчинив злочин в період іспитового строку, за місцем мешкання характеризується негативно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, не одружений, не працює, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами.

Враховуючи конкретні обставини вчинення кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, його ставлення до вчиненого, а також з урахуванням того, що ОСОБА_3 вчинив умисний корисливий злочин в період іспитового строку, тому суд вважає, що виправлення обвинуваченого не можливо без ізоляції від суспільства, та йому необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.3 ст.297 КК України.

Також суд враховує той факт, що відповідно до ст. 33 КК України сукупністю злочинів визнається вчинення особою двох або більше злочинів, передбачених різними статтями або різними частинами однієї статті Особливої частини цього Кодексу, за жоден з яких її не було засуджено. Оскільки ОСОБА_3 вчинив два кримінальних правопорушення, які кваліфіковані за ч.3 ст.297 КК України, то вказане виключає сукупність злочинів.

При цьому, оскільки ОСОБА_3 вчинив дані злочини до ухвалення вироку Солонянським районним судом Дніпропетровської області від 04 квітня 2018 року з призначенням покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання на підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначеного покарання за попереднім вироком з призначеним покаранням.

Ухвалою від 06 червня 2018 року ОСОБА_3 в даному кримінальному провадженні був тимчасово залишений в Державній установі «Дніпропетровська установа виконання покарань (№4)» Міністерства юстиції України для можливості його конвоювання до Солонянського районного суду Дніпропетровської області для участі в судовому засіданні (а.с.67), тому вказаний період слід зарахувати в строк покарання.

Запобіжний захід по даному кримінальному провадженню стосовно обвинуваченого не обирався.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_3 винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.3 ст.297 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарання, призначеного вироком Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 04 квітня 2018 року остаточно призначити до відбування покарання у вигляді позбавлення волі строком на 6 (шість) років.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з 02 березня 2018 року.

Зарахувати ОСОБА_3 у строк призначеного покарання період з 02 березня 2018 року по 05 травня 2018 року за правилами ч.5 ст.72 КК України, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі. Зарахувати в строк призначеного покарання період з 06 травня 2018 року по 30 липня 2018 року з розрахунку день за день.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Солонянський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору, та направити потерпілим.

Головуючий: суддя ОСОБА_1