Номер провадження: 11-сс/785/1408/18
Номер справи місцевого суду: 495/7602/18, 1-кс/495/4075/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.09.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області в складі:

головуючого - судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

за участю

секретаря судового засідання: ОСОБА_5 ,

прокурора: ОСОБА_6 ,

захисника: ОСОБА_7 ,

підозрюваного: ОСОБА_8 ,

перекладача: ОСОБА_9 ,

розглянувши апеляційну скаргу прокурора Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 23 серпня 2018 року про відмову в застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,-

встановив

Оскарженою ухвалою у рамках кримінального провадження №0002903 від 22.08.2018 року було відмовлено у задоволенні клопотання слідчого Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_10 , погодженого прокурором Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Республіки Молдова, громадянина Республіки Молдова, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та застосовано відносно останнього запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту із забороною покидати місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , строком до 21.09.2018 року включно із покладенням на нього певних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
Органами досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється у тому, що він незаконно придбав бойові припаси в кількості 60 штук, дату, час та місце в ході досудового розслідування встановити не представилось можливим, після чого незаконно зберігаючи вказані патрони, 22.08.2018 року, більш точний час встановити не вдалось, рухався на власному транспортному засобі марки «Dacia», н.з. НОМЕР_1 , через міжнародний пункт пропуску «Маяки-Паланка-Удобне» на територію України, де в ході огляду місця події під заднім бампером з лівої сторони вказаного автомобіля було виявлено та вилучено три картонні коробки, в яких знаходились патрони калібру 7, 62 мм. в кількості 60 штук, що відповідно до висновку експерта №618-Б від 22.08.2018 року є боєприпасами до військової нарізної вогнепальної зброї калібру 7, 62 мм. проміжними патронами 7,62х39.
Приймаючи рішення про відмову в задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді домашнього арешту, слідчий суддя дійшов висновку, що слідчим та прокурором була доведена обґрунтованість підозри останнього у вчиненні злочину середньої тяжкості, однак не доведена наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, натомість, підозрюваний одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей, винаймає квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , характеризується позитивно, користується повагою та раніше не судимий.
В апеляційній скарзі прокурор Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_6 , не погоджуючись з постановленою слідчим суддею ухвалою, зазначив, що оскаржувана ухвала є такою, що не відповідає об`єктивним обставинам справи, оскільки слідчий суддя залишив поза увагою те, що підозрюваний ОСОБА_11 є іноземцем, на території України не має постійного місця проживання, родичів або інших близьких членів сім`ї на території України не має. Прокурор вважає, що обираючи відносно підозрюваного запобіжний захід у виді домашнього арешту, слідчий суддя не врахував, що жодних правовстановлюючих документів на квартиру за зазначеною адресою у ОСОБА_11 немає, а власник квартири 23.08.2018 року відмовився виконувати зазначену ухвалу, посилаючись на те, що квартира є частиною готельного комплексу та з адміністрацією закладу не погоджували рішення про поміщення підозрюваного до готелю.

Посилаючись на викладені обставини, прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів.

Заслухавши доповідь судді-доповідача; прокурора, який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити; підозрюваного та його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги; вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала слідчого судді - без змін, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно положень ч. 1 ст. 405 КПК України, апеляційний розгляд здійснюється згідно з правилами судового розгляду в суді першої інстанції та з урахуванням особливостей, передбачених главою 31.

Положеннями ст. 370 КПК України визначено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до приписів ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Частина 4 ст. 194 КПК України встановлює, що якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених ст. 177 КПК України.

Під час апеляційного перегляду оскаржуваної ухвали встановлено, що слідчий суддя в своїй ухвалі загалом дотримався вищезазначених вимог кримінального процесуального закону та Конвенції, належним чином встановив наявність у кримінальному провадженні обґрунтованої підозри стосовно ОСОБА_11 у вчиненні інкримінованого йому злочину, зважив вагомість доказів, долучених до матеріалів кримінального провадження та дійшов обґрунтованого висновку про можливість застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту з покладенням на останнього певних обов`язків.

Так, обґрунтованість підозри ОСОБА_11 у вчиненні інкримінованого йому злочину не є предметом оскарження та підтверджується доказами, що містяться в наданих апеляційному суду матеріалах кримінального провадження, зокрема: протоколом огляду місця події від 22.08.2018 року та фотоматеріалами до нього (а.с. 6-10); висновком експерта №618-Б від 22.08.2018 року (а.с. 18-22); поясненнями ОСОБА_11 від 22.08.2018 року (а.с. 23); протоколами допиту свідків ОСОБА_12 від 22.08.2018 року (а.с. 38-39) та ОСОБА_13 від 22.08.2018 року (а.с. 40-41).

Однак, на думку апеляційного суду, ухваливши загалом законне рішення про відмову в задоволенні клопотання слідчого та застосування відносно підозрюваного ОСОБА_11 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, слідчий суддя безпідставно послався на те, що злочин, у якому підозрюється останній відноситься до категорії середньої тяжкості підозра, оскільки зазначений злочин, у відповідності до положень ст.12 КК України відноситься до категорії тяжкого злочину.

Також безпідставними є твердження слідчого судді районного суду про недоведеність наявних підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст.177 ПК України, на які вказує прокурор у клопотанні.

Так, ОСОБА_11 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, пов`язаного із незаконним поводженням із боєприпасами, відповідальність за який передбачена у виді позбавлення волі строком від 3 до 7 років, є громадянином Республіки Молдова, що свідчить про існування доведеного слідчим та прокурором ризику того, що останній може здійснити спроби переховування від органів досудового розслідування та суду.

Разом з тим, на думку апеляційного суду, інші ризики, зазначені слідчим в клопотанні, зокрема: ризики незаконного впливу на свідків, перешкоджання кримінальному провадженню та вчинення іншого кримінального провадження, слідчим в клопотанні та прокурором в судовому засіданні доведені не були.

Натомість, ОСОБА_11 раніше не судимий, одружений, має постійне місце проживання на території Одеської області, зі слів допитаних в судовому засіданні свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 (а.с. 108) та відповідно до наданої лідером політичної партії « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ОСОБА_17 (а.с. 68) інформації, має на утриманні двох малолітніх дітей та характеризується як порядна людина, що дає апеляційному суду дійти висновку, що слідчим та прокурором не була доведена недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищевказаному ризику.

Одна лише тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному в разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення не може бути єдиною підставою для застосування до ОСОБА_11 найсуворішого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а оцінюватись в сукупності також повинні обґрунтованість підозри, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, матеріали, які характеризують особу підозрюваного та його поведінка після вчиненого кримінального правопорушення.

Таким чином, на підставі викладеного, апеляційний суд в даному випадку повністю погоджується із висновком слідчого судді про недоведеність слідчим та прокурором необхідності застосування відносно підозрюваного найсуворішого запобіжного заходу у виді тримання під вартою та достатності обрання останньому запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, якого буде цілком достатньо для ефективного запобігання доведеному прокурором єдиному ризику можливого переховування від органів досудового розслідування та суду.

На момент розгляду судом 23.08.2018 року первісного клопотання слідчого про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_11 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області виходив з тих обставин, які були йому відомі з наданих слідчим та прокурором матеріалів, та досліджених ним особисто в судовому засіданні показань свідків.

Так, в судовому засіданні від 23.08.2018 року свідки ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_18 , яка є дружиною підозрюваного, зазначили, що вони є громадянами Республіки Молдова, однак на теперішній час підозрюваний разом з дружиною тимчасово винаймають квартиру за адресою: АДРЕСА_2 та проживають там разом із двома малолітніми дітьми (а.с.108).

Прокурор в судовому засіданні зазначених обставин не заперечував, що надавало слідчому судді можливість прийняти їх як належні та достовірні.

Наведені обставини вчиненого правопорушення та дані про особу підозрюваного, в тому числі встановлена слідчим суддею на час розгляду клопотання обставина щодо винаймання підозрюваним житла, вказували на можливість обрання відносно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, а саме цілодобового домашнього арешту, який на думку апеляційного суду є достатнім для запобігання існуючому ризику та забезпечення належної поведінки підозрюваного.

При цьому апеляційним судом також прийняті до уваги обставини, які підтверджено стороною захисту та прокурором в судовому засіданні апеляційного суду і які свідчать про те, що після прийняття слідчим суддею рішення про обрання запобіжного заходу, прибувши того ж дня за вищевказаною в ухвалі слідчого судді адресою, підозрюваний зіткнувся з непередбаченою та незалежною від його волі проблемою: власник орендованого останнім приміщення відмовився виконувати рішення суду, а тому ОСОБА_11 повідомив зазначені обставини слідчому та прокурору та вимушений був винайняти житло за іншою адресою. В подальшому захисником підозрюваного наступного ж дня, 24.08.2018 року, було подано клопотання слідчому судді про зміну ОСОБА_11 запобіжного заходу, зокрема, зміну адреси утримання під домашнім арештом.

Наведені вище обставини, вказують на те, що підозрюваний не вчинив жодних дій, направлених на перешкоджання кримінальному провадженню, а його поведінка навпаки свідчила про належне виконання рішення судового рішення, що також було підтверджено прокурором в апеляційному суді, що свідчить про існування незначного ступеню ризику можливого переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду.

Таким чином, на момент розгляду клопотання слідчого та застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, слідчий суддя прийняв законне та обґрунтоване рішення, оцінивши та врахувавши при цьому всі обставини справи, відомі йому на час ухвалення рішення, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги прокурора - відсутні.

Водночас судова колегія вважає, що само по собі прийняття в подальшому рішення слідчого судді від 24.08.2018 року про зміну запобіжного заходу, а саме обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту за іншою адресою, де винаймає на даний час підозрюваний житло, не може слугувати підставою для закриття провадження, оскільки кримінальний процесуальний закон вказує на обов`язковість та необхідність перевірки апеляційним судом оскаржуваного рішення.

Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін або скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.
Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд вважає ухвалу слідчого судді обґрунтованою та постановленою з урахуванням всіх вимог кримінального процесуального закону, тому апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню, а ухвала слідчого судді підлягає залишенню без змін.
Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд -

постановив

Клопотання захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_11 про закриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою прокурора - залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу прокурора Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 23 серпня 2018 року, якою у рамках кримінального провадження №0002903 від 22.08.2018 рокуза ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України було відмовлено в задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту строком до 21.09.2018 року - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді апеляційного суду Одеської області

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4