Справа №337/1161/18
Провадження № 1-кп/337/213/2018
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2018 року Хортицький районний суд м. Запоріжжя

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

малолітнього ОСОБА_4

законного представника ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6

представника служби у справах дітей ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Хортицького районного суду м. Запоріжжя клопотання про застосування примусових заходів виховного характерудо малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Запоріжжя, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , учня Запорізького загальноосвітнього навчально-виховного комплексу №49 міста Запоріжжя, , -
в с т а н о в и в :

До Хортицького районного суду м. Запоріжжя надійшло клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру відносно малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у кримінальному провадженні за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 186 КК України.
З матеріалів клопотання вбачається, що 21.09.2017 року, приблизно о 14-20 годині ОСОБА_4 за попередньою змовою з неповнолітнім ОСОБА_8 , маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, з погрозою застосування насильства, знаходячись на вулиці біля буд. № 14 по вул.. Ентузіастів в м. Запоріжжі, заволоділи планшетом «Samsung Galaxy Tab S3», який тимчасово перебував у користуванні малолітнього ОСОБА_9 , чим спричинили матері малолітнього ОСОБА_9 ОСОБА_10 матеріальний збиток на суму 2000 гривень.
У судовому засіданні малолітній ОСОБА_4 пояснив, що він 21.09.2017 року, приблизно о 15 годин разом з ОСОБА_11 по вул. Ентузіастів побачили хлопця, який йшов зі школи, і ОСОБА_4 забрав у нього планшет, який продали у кіоск, а гроші витратили на розваги. У скоєному розкаюється.

У судовому засіданні законний представник ОСОБА_5 пояснила, що вона є матір`ю ОСОБА_4 , та у той день їй подзвонили із поліції та повідомили, що син скоїв крадіжку. Вона відразу пішла до кіоску, викупила планшет та повернула потерпілим. Також пояснила, що вона в змозі контролювати поведінку свого сина, і не заперечує проти передачі його під свій нагляд.
Дії малолітнього ОСОБА_4 підпадають під ознаки діяння, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, з кваліфікуючими ознаками: відкрите викрадення чужого майна (грабіж) вчинений з погрозою застосування насильства.

У судовому засіданні прокурор, представник відділу по Хортицькому району служби у справах дітей Запорізької міської ради, захисник не заперечували передати ОСОБА_4 під нагляд його матері.

Відповідно до ст. 22 КК України кримінальній відповідальності підлягають особи, яким до вчинення злочину виповнилося 16 років, а відносно осіб, які вчинили злочин передбачений ст. 186 КК України кримінальна відповідальність наступає з 14-ти річного віку.

Як встановлено судом, на час вчинення суспільно-небезпечного діяння ОСОБА_4 не досяг 14-ти річного віку, з якого настає кримінальна відповідальність за вчинення злочину, що виключає його кримінальну відповідальність.

Оцінивши зібрані по даному кримінальному правопорушенню докази, суд вважає, що винуватість ОСОБА_4 в скоєнні ним суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України доведена, однак враховуючи недосягнення віку кримінальної відповідальності за вчинений злочин, суд вважає за доцільним вирішити питання про застосування до ОСОБА_4 примусових заходів виховного характеру.

Згідно ст. 498 КПК України, кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється внаслідок вчинення особою, яка після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку, з якого може настати кримінальна відповідальність, суспільно-небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.
Згідно п. 3 ч. 2 ст. 105 КК України, суд застосовує до неповнолітнього такі примусові заходи виховного характеру, зокрема як передача неповнолітнього під нагляд батьків чи осіб, які їх заміняють, чи під нагляд педагогічного або трудового колективу за його згодою, а також окремих громадян на їхнє прохання.
При ухваленні судового рішення щодо неповнолітнього суд повинен суворо дотримуватися принципів законності, справедливості, обґрунтованості покарання та ухвалювати рішення щодо неповнолітнього керуючись принципом найкращих інтересів дитини, встановленого у ст. 3 Конвенції ООН про права дитини.

Беручи до уваги обставини справи, позицію учасників, суд вважає, що стосовно ОСОБА_4 доцільно застосувати примусові заходи виховного характеру, передбачені ч. 3 ст. 105 КК України, - у вигляді передачі під нагляд матері ОСОБА_5 ,так як він проживає з останньою, і права та обов`язки щодо виховання малолітнього сина покладені на неї, та вона здатна позитивно впливати на нього, контролювати його поведінку.

Крім того, суд враховує, що відповідно до пункту 10 Зауважень загального порядку № 10 (2007) Комітету ООН з прав дитини «Права дітей у системі юстиції щодо дітей», прикладом якнайкращого забезпечення прав дитини є практика, коли традиційні цілі кримінального правосуддя, такі як покарання, поступаються місцем реабілітаційним та відновним цілям правосуддя у справах дітей правопорушників.

Керуючись ст.100, 124, 498, 500, 501 КПК України, ст.22, 105 КК України суд, -
У Х В А Л И В:

Клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру задовольнити.
Застосувати у відношенні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Запоріжжя, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , учня Запорізького загальноосвітнього навчально-виховного комплексу №49 міста Запоріжжя, примусові заходи виховного характеру у вигляді передачі під нагляд матері ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строком на один рік.
Попередити ОСОБА_5 , що у разі неналежного виконання цих заходів, суд має право на встановлення більш суворих заходів виховного характеру.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Запорізької області протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Суддя: