Справа №591/1856/18 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/788/158/18 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Подання про обрання, зміну запобіжного заходу та продовження строків тримання під вартою, про проведення обшуку
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2018 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

судді-доповідача - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми кримінальне провадження № 591/1856/18 за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Сум від 05 квітня 2018 року, якою відносно підозрюваного

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Поліське Поліського району Київської області, мешканця АДРЕСА_1 (зареєстрованого в АДРЕСА_2 )

обраний запобіжний захід у виді домашнього арешту,

учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_8

підозрюваного ОСОБА_9 ,

ВСТАНОВИЛА:

В поданій апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_10 просить скасувати ухвалу слідчого судді і постановити нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_11 запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки слідим суддею не були взяті до уваги обґрунтування сторони обвинувачення щодо неможливості застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, а також не зазначено в ухвалі, яким чином запобіжний захід у виді домашнього арешту зможе запобігти наявним ризикам. При цьому вказує на те, що ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а також незаконно впливати на потерпілого та свідків, а також може бути причетним до незаконної діяльності злочинних угрупувань, пов`язаної з незаконними заволодіннями транспортними засобами.

05.04.2018 до Зарічного районного суду м. Сум з клопотанням, погодженим із прокурором Сумського місцевої прокуратури, звернувся слідчий СВ Сумського ВП ГУНП в Сумській області, яке обґрунтував тим, що 03.04.2018 близько 03 год. 30 хв. ОСОБА_9 , знаходячись біля буд. № 19 по пр-ту М. Лушпи в м. Суми, за допомогою електронних засобів для зняття сигналізації проник до салону автомобіля «Mitsubishi Lancer X» д.н.з. НОМЕР_1 з метою незаконного заволодіння ним, однак свій умисел не довів до кінця, оскільки був затриманий працівниками поліції.

03.04.2018 до ЄРДР за № 0001090 були внесені відповідні відомості про вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.15 і ч.2 ст.289 КК України, в цей же день о 03 год. 50 хв. ОСОБА_9 був затриманий і йому було вручено повідомлення про підозру.

Зважаючи на те, що ОСОБА_9 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, існують ризики того, що він може переховуватися від органів досудового розслідування, незаконно впливати на потерпілого чи свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити новий злочин, а інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти зазначеним ризикам, то слідчий просив застосувати до останнього запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Ухвалою слідчого судді Зарічного районного суду м. Сум від 05.04.2018 у задоволенні вказаного клопотання слідчого було відмовлено та відносно ОСОБА_9 був обраний запобіжний захід у виді домашнього арешту із забороною залишати житло цілодобово та покладенням на нього певних обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України. Своє рішення слідчий суддя вмотивував тим, що хоча повідомлена ОСОБА_9 підозра і є обґрунтованою, однак доказів, які б підтверджували заявлені в клопотанні ризики, стороною обвинувачення надано не було, внаслідок чого відсутні підстави для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Вислухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого рішення слідчого судді, доводи прокурора ОСОБА_8 , який підтримав апеляційну скаргу, просив скасувати ухвалу слідчого судді і постановити нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_9 запобіжний захід у виді тримання під вартою, доводи підозрюваного ОСОБА_9 про залишення рішення слідчого судді без змін, а апеляційної скарги прокурора без задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вказана вище апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується

Згідно ч.1 ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини.

Розглянувши клопотання слідчого про застосування до ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя дійшов висновку про те, що останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15 і ч.2 ст.289 КК України, але внаслідок того, що заявлених слідчим ризиків стороною обвинувачення під час розгляду клопотання доведено не було, то в задоволенні клопотання було відмовлено, а відносно підозрюваного був обраний інший запобіжний захід у виді домашнього арешту із забороною залишати житло цілодобово та покладенням на нього певних обов`язків.

Такі висновки слідчого судді, на думку колегії суддів, не в повній мірі відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та належним чином не ґрунтуються на вимогах кримінального процесуального закону.

Зокрема, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді щодо наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 злочину, передбаченого ч.2 ст.15 і ч.2 ст.289 КК України, що підтверджується сукупністю наданих стороною обвинувачення доказів у відповідності до вимог п.1 ч.1 ст.178 і ч.1 ст.194 КПК України.

Разом з тим, колегія суддів вважає необґрунтованим рішення слідчого судді щодо відсутності будь-яких ризиків, які зазначив слідчий обґрунтовуючи своє клопотання про застосування запобіжного заходу.

Так, ОСОБА_9 із-за тяжкості покарання, що йому загрожує в разі визнання його винуватим у злочині, у вчиненні якого він підозрюється, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду. При цьому, врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за вчинений злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитися від слідства й суду та іншим чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Згідно прецедентної правової позиції ЄСПЛ, вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик переховування від органів досудового розслідування і суду, небезпека якого може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи та інше.

Ризик вчинення нового злочину, на думку колегії суддів, є цілком виправданим, оскільки згідно матеріалів кримінального провадження ОСОБА_9 підозрюється у незаконному заволодінні транспортним засобом із застосуванням спеціально технічного пристрою, який використовується для відключення систем безпеки автомобіля та відповідно дозволяє безперешкодно потрапити до його салону, отримуючи таким чином можливість вчиняти подальші протиправні дії, що утворюють об`єктивну сторону даного злочину, враховуючи при цьому те, що під час обшуку квартири, в якій мешкає підозрюваний, було виявлено свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та державні номерні знаки до нього, магнітні ключі, брелки сигналізації, набір системи охорони автомобіля, дроти, електричні плати, схеми електричних приладів тощо.

Вказані обставини, на думку колегії суддів вказують на те, що ОСОБА_9 заздалегідь готувався до вчинення злочину, має певні навички, знання, вміння та необхідні засоби, що у свою чергу і свідчить про наявність ризику, який дає підстави суду вважати, що підозрюваний може вчинити новий злочин, пов`язаний в тому числі з незаконним заволодінням транспортних засобів.

Крім того, постановляючи ухвалу слідчим суддею не були враховані приписи ч.2 ст.177 КПК України, згідно яких підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.

Тобто законодавець пов`язує можливість застосування запобіжного заходу за наявності принаймні двох підстав обґрунтованої підозри та хоча б одного із ризиків, зазначених в ч.1 ст.177 КПК України, однак слідчий суддя, встановивши під час розгляду клопотання лише те, що повідомлена ОСОБА_9 підозра є обґрунтованою та визнавши недоведеним наявність усіх ризиків, на які вказував слідчий, обрав відносно підозрюваного запобіжний захід у виді домашнього арешту, чим істотно порушив вимоги кримінального процесуального закону.

Приймаючи рішення, слідчим суддею не було дотримано і вимог ч.4 ст.196 КПК України, які зобов`язують слідчого суддю визначити в ухвалі про обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту дату закінчення її дії у межах строку, передбаченим чим Кодексом, що також є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону

Вказані обставини, істотно вплинули на законність, обгрунтованість та вмотивованість рішення слідчого судді, у зв`язку з чим воно підлягає скасуванню.

В той же час, в ході апеляційного розгляду не знайшов свого підтвердження ризик незаконного впливу на потерпілого і свідків, який би полягав у вчиненні підозрюваним самостійно або за змовою з ним іншими особами (родичами, знайомими тощо) незаконних дій, спрямованих на вчинення тиску на потерпілих чи свідків у будь-який спосіб (наявність інформації щодо погроз, залякування, підкупу, шантажу чи іншого впливу на учасників кримінального провадження), в тому числі і ризик перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, на які посилався слідчий.

Колегія суддів не може прийняти до уваги і доводи клопотання слідчого та апеляційної скарги прокурора також про те, що жоден більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти встановленим ризикам, оскільки у клопотанні слідчого не зазначено, а під час його розгляду апеляційним судом не було встановлено того, що надані органом досудового розслідування докази доводять обставини, які б про це свідчили.

Відповідно до вимог ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч.5 ст.176 КПК України.

Згідно приписів ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені п.п.1 і 2 ч.1 цієї статті, але не доведе обставин, передбачених п.3 ч.1 цієї статті, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч.5 цієї статті.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає за необхідне після скасування ухвали слідчого судді постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді домашнього арешту із забороною залишати житло цілодобово і покладенням певних обов`язків, встановлених ч.5 ст.194 КПК України, задовольнивши таким чином частково апеляційну скаргу прокурора.

На користь обґрунтованості та достатності застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту свідчить і той факт, що ОСОБА_9 самостійно, за першою вимогою апеляційного суду та у визначений час з`явився в судове засідання для участі в розгляді вказаної вище апеляційної скарги прокурора, незважаючи на те, що в ній порушувалося питання про погіршення його становища і можливості застосування такого запобіжного заходу як тримання під вартою.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418, 419 і 422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Сум від 05 квітня 2018 року щодо обрання відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді домашнього арешту скасувати у зв`язку з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону і постановити нову ухвалу.

Клопотання слідчого Сумського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_12 задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді домашнього арешту із забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 цілодобово, за виключенням необхідності з`явитись до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_11 обов`язки:

- прибувати до слідчого, слідчого судді та суду за першою вимогою;

- не відлучатися за межі свого постійного місця проживання ( АДРЕСА_1 ) без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- утримуватися від спілкування з потерпілим та свідками у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого ОСОБА_12 .

Встановити строк дії ухвали до 02 червня 2018 року включно.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4