Справа № 195/1563/16-к
Номер провадження 1-кп/184/6/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2018 рокум. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Покров кримінальне провадження, внесене у Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000471 від 07 серпня 2015 року відносно обвинуваченого:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровськ, громадянина України, із середньо-технічною освітою, одружений, не працюючий, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

учасники кримінального провадження: прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

захисник обвинуваченого ОСОБА_5 ,

потерпілий ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

представник потерпілих - ОСОБА_8 , -

В С Т А Н О В И В :
Згідно обвинувального акту, ОСОБА_3 06.08.2015 року близько 17 години 20 хвилин, керуючи технічно справним автомобілем ЗАЗ-1102, реєстраційний номер НОМЕР_1 , та перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, слідував по проїжджій частині вулиці Леніна в с. Мирова, Томаківського району, Дніпропетровської області зі сторони смт. Томаківка в напрямку с. Настасівка, Томаківського району, Дніпропетровської області.
Під час руху в момент наближення до домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_2 , 06.08.2015 року, близько 17 години 30 хвилин, ОСОБА_3 не діяв таким чином, щоб не наражати на небезпеку життя і здоров`я громадян, і проявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки, рухаючись по вказаній дорозі, не впевнившись в безпечності виконуваного ним маневру обгону вантажного автомобіля, який рухався в попутному напрямку, здійснив виїзд на зустрічну смугу руху та в подальшому, внаслідок різкої зміни напрямку руху керованого ним автомобіля, при спробі повернутись на свою смугу руху допустив занесення автомобіля на ліве узбіччя та в подальшому зіткнення з огорожею та електроопорою, встановленою на узбіччі, чим грубо порушив вимоги п.12.1,12.4 та 12.9 «б» Правил дорожнього руху України, де вказано:
«12.1. Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.
12.4. У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 60 км/год.
12.9. Водієві забороняється:
б) перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту "и" пункту 30.3 цих Правил.»
Не виконання вищевказаних пунктів Правил дорожнього руху України ОСОБА_3 призвело до даної дорожньо-транспортної пригоди.
Внаслідок цієї дорожньо-транспортної пригоди, пасажири автомобіля ЗАЗ-1102 реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 отримали тілесні ушкодження. Згідно висновку судово-медичної експертизи № 277-Е від 26.10.2015 року, ОСОБА_7 були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді: «...сумісної тупої травми голови та тулубу, а саме - закрита черепно-мозкова травма: обширна скальпована рана голови (вірогідно скроневої і потиличної областей, більш конкретно локалізація не вказана), забито-скальповані рани лобної області (точна кількість і локалізація не вказані), множинні садна обличчя і шиї (точна кількість і локалізація не вказані), гематома правої підщелепної області, підапоневротична гематома лобної області ліворуч, субарахноїдальний крововилив, забій головного мозку 2-го ступеня з формуванням вогнищевих забоїв в області лобної і скроневої часток правої півкулі головного мозку; множинні садна на тулубі (точна кількість і локалізація не вказані), розрив лівого ключично- акроміального зчленування. Всі виявлені тілесні ушкодження в даному випадку розглядаються у сукупності як сумісна тупа травма голови і тулубу і за ознакою небезпеки для життя відносяться до ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень.» Згідно висновку судово-медичної експертизи № 278-Е від 26.10.2015 року ОСОБА_6 були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді: «Згідно наданим медичним документам у нього виявлене тілесне ушкодження у вигляді закритої тупої травми живота, а саме - розрив селезінки, гемоперитонеум (кров в черевній порожнині близько 1 л). Виявлене тілесне ушкодження за ознакою небезпеки для життя відносяться до ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень».
Згідно висновку судово-автотехнічної експертизи №1799/4314 від 20.04.2016 року:
«В даній дорожньо-транспортній ситуації водій автомобіля ЗАЗ-1102 ОСОБА_3 повинен був діяти у відповідності з вимогами п.п. 12.1, 12.4 та 12.9 «б» Правил дорожнього руху України.
В даній дорожньо-транспортній ситуації технічна можливість попередження виникнення даної дорожньо-транспортної пригоди для водія автомобіля ЗАЗ-1102 ОСОБА_3 визначалася шляхом виконання ним вимог п.п. 12.1, 12.4 та 12.9 «б» Правил дорожнього руху України, для чого в нього не було будь-яких перешкод технічного характеру.
Дії водія автомобіля ЗАЗ-1102 ОСОБА_3 в даній дорожньо-транспортній ситуації не відповідали вимогам п.п. 12.1, 12.4 та 12.9 «б» Правил дорожнього руху України та знаходилися, з технічної точки зору, в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо- транспортної пригоди».
Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження.
Так, допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України за обставин, викладених у обвинувальному акті, не визнав у повному обсязі та надав показання про те, що 06.08.2015 року він працював у смт.Тамаківка Дніпропетровської області. У цей день у нього народилась внучка, а тому він разом із ОСОБА_7 та ОСОБА_6 вирішили це відсвяткувати та, випивши спиртні напої, вирішили на його автомобілі поїхати додому. По дорозі додому, вони неодноразово зупинялись, купували спиртні напої та вживали їх. Виїхавши з смт. Томаківка, через деякий час відбулось перше ДТП вони наїхали на камінь, який знаходився на проїжджій частині, внаслідок чого був травмований у голову ОСОБА_7 . Також зазначив, до першого ДТП керував автомобілем саме він, а ОСОБА_6 сидів поруч з ним на передньому сидінні. Після того як трапилось дане ДТП, вони вирішили відвезти ОСОБА_7 до лікарні, а для цього заїхати в с.Настасівка за грошовими коштами. Також повідомив, що після вказаної аварії хто із них сів за кермо він не пам`ятає, а також не пам`ятає як вони сиділи в салоні автомобіля. Продовживши свій рух на автомобілі сталось друге ДТП, обставин якого він не пам`ятає. Прийшов до тями він лише в лікарні після цього ДТП. Також повідомив, що він передавав свій автомобіль у користування іншим особам.

Крім того, у судовому засіданні допитаний потерпілий ОСОБА_7 пояснив, що являється сусідом та товаришем обвинуваченого та 06.08.2015 року вони разом з обвинуваченим ОСОБА_3 та ОСОБА_6 на автомобілі, належному ОСОБА_9 їхали з смт. Томаківки, перед тим випивши спиртних напоїв у значних кількостях. Зазначив, що коли вони виїхали з роботи за кермом автомобіля був він. Під час поїздки вони неодноразово зупинялись, щоб випити спиртні напої, а також мінялись між собою місцем за кермом. Під час поїздки вони зіштовхнулись із якоюсь перешкодою, можливо з каменем, внаслідок чого він отримав тілесні ушкодження, а саме розбив голову у лобній її частині. Вказав, що швидкість автомобіля була приблизно 60 км/год. При цьому зазначив, що він не пам`ятає хто у цей час був за кермом автомобіля. Йому стало погано, а тому вони вирішили поїхати додому, щоб взяти гроші для лікарні. У подальшому, продовжуючи свій рух автомобілем, вони вдруге потрапили у ДТП. Що відбувалося далі він не пам`ятає. Також зазначив, що він не знає та не пам`ятає, хто був за кермом автомобіля перед та під час другого ДТП. Також пояснив, що перебуваючи за кермом автомобіля будь-яких складнощів у керуванні не помітив, стан автомобіля був нормальним, дорожнє покриття сухе, однак погане. Зазначив, що у подальшому у нього була зашита голова та отриманий струс головного мозку. Наголошує на тому, що не вважає себе потерпілим та ніяких претензій до ОСОБА_3 не має.
Потерпілий ОСОБА_6 надав суду показання, згідно яких 06.08.2015 року приблизно о 17.00 год. вони разом з обвинуваченим ОСОБА_3 та ОСОБА_7 виїхали з роботи із смт. Томаківки додому, перед тим випивши спиртних напоїв. Хто був за кермом в той час не пам`ятає. Під час поїздки вони неодноразово зупинялись, розпивали спиртні напої та мінялись місцями за кермом. Продовжуючи рух автомобілем, машина наїхала на якусь перешкоду, можливо камінь, внаслідок чого він вдарився лівою стороною тулуба, а саме у ребра, а у ОСОБА_7 текла кров із голови, а тому вони вирішили поїхати в с.Настасівку за грошима для лікаря. Хто під час даного зіткнення був за кермом автомобіля він не памятає, це міг бути будь-хто з них. У подальшому, продовжуючи рух автомобілем, знову був сильний удар, після чого він нічого не пам`ятає. Прийшов до тями в машині швидкої допомоги. Також зазначив, що не знає хто був за кермом під час вказаного ДТП. Вказав, що у цей день погода була хороша та суха, а автомобіль був справним. Ним були отримані тілесні ушкодження, а саме поламані три ребра та травма селезінки, однак коли він їх отримав, під час першого чи другого ДТП, він не знає. Наголошує на тому, що не вважає себе потерпілим, а ОСОБА_3 не вважає винним та ніяких претензій до нього не має.
Крім того, у судовому засіданні був допитаний свідок ОСОБА_10 , який надав показання про те, що приблизно 2 роки тому, літом, він їхав у напрямку із м.Запоріжжя до м.Херсон. Рухаючись у с.Мирове, помітив як автомобіль «Таврія» блакитного кольору, рухаючись із ним у попутному напрямку здійснює обгін його автомобіля. Вказав, що швидкість його автомобіля була приблизно 50 км/год., а автомобіль, який його обганяв рухався із більшою швидкістю. Потім цей автомобіль потрапив у яму та їх почало заносити. Вказав, що сам момент ДТП він не бачив та причина ДТП йому не відома. Вже після ДТП він побачив, що зі сторони водія знаходилась особа із пораненою головою, тулуб якого був частково на вулиці, а не в салоні автомобіля. Ця особа була при свідомості, хто саме це був він не знає. Також зазначив, що двоє інших осіб знаходились аж біля будинку. Зазначив, що на місці пригоди він нічого не підписував.
Також у судовому засіданні був допитаний свідок ОСОБА_11 , який надав показання про те, що він проживає через два будинки від того місця, де трапилось ДТП. Зазначив, що ця подія трапилась літом 2015 року. Він перебував у себе вдома у будинку та через відчинене вікно почув як загальмував автомобіль, після чого почув голосний звук. Вказав, що автомобіль рухався на великій швидкості, це він припустив по звуку автомобіля. Потім, приблизно через 10-15 хв. він вийшов на вулицю та побачив, що сталася аварія. Потім він прийшов на місце ДТП та його попросили допомогти погрузити автомобіль, який потрапив у ДТП у вантажний автомобіль. Також зазначив, що у автомобілі було троє осіб, які знаходились поза межами салону автомобіля. Сам автомобіль після аварії був розірваний навпіл.
Від допиту свідка ОСОБА_12 сторона захисту та сторона обвинувачення відмовились та у подальшому на допиті останнього не наполягали.

Інших свідків як стороною обвинувачення, так і стороною захисту заявлено не було.

Крім цього, на підтвердження вини обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, прокурором до суду були надані докази, які досліджені в судовому засіданні, а саме:
- витяг з кримінального провадження № 0000471 від 07.08.2015 року про внесення даних до ЄРДР по факту того, що 06.08.2015р. о 17:30 год. із смт. Томаківка до с. Настасівка рухався автомобіль ЗАЗ 1102 д/н НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3 , де в с. Мирове на вул. Леніна напроти буд. №50, який під час обгону не впорався із керуванням автомобіля, виїхав на ліве узбіччя дороги, де здійснив наїзд на залізобетонну електроопору. Внаслідок ДТП водій та пасажири отримали тілесні ушкодження різного ступеню тяжкості, автомобіль отримав значні механічні пошкодження ( т.1, а.с.1);

-протокол огляду місця події ДТП від 06.08.2015р. зі схемою та фото таблицею, згідно якого зафіксовано обстановка на місці дорожньо-транспортної пригоди та об`єкти, вилучені з місця події. Зокрема, згідно долученої до даного протоколу схеми, вбачається напрямок руху автомобіля ЗАЗ-1102, який рухався у напрямку із смт.Тамаківки до с.Настасівки, а також схематично зображено автомобіль ЗАЗ-1102 після зіткнення з електроопорою, який знаходився навпроти домоволодіння №51, за межами проїжджої частини дороги зі сторони зустрічної смуги руху, а саме на узбіччі та за межами огорожі домоволодіння АДРЕСА_2 , а також схематично зображено розташування обвинуваченого та потерпілих поза межами вказаного автомобіля (т.1, а.с.4-13);

- висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно якого потерпілий ОСОБА_6 перебував в стані алкогольного сп`яніння (т.1, а.с.17);

- висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно якого потерпілий ОСОБА_7 перебував в стані алкогольного сп`яніння (т.1, а.с.18);

- висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно якого обвинувачений ОСОБА_3 перебував в стані алкогольного сп`яніння (т.1, а.с.19);

- свідоцтво про реєстрацію т/з Серії НОМЕР_2 та водійське посвідчення ОСОБА_3 (т.1 а.с. 20);

- поліс № АЕ 4312927 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (т.1, а.с. 22);

- протоколи тимчасового доступу до речей та документів від 10.09.2015р., згідно яких слідчий СВ Томаківського РВ ГУМВС України в Дніпропетровській області тимчасово вилучив матеріали історії хвороби № 2636 на 17 арк. та 2637 на 19 арк. (т.1, а.с. 59, 61);

- протокол тимчасового доступу до речей та документів від 16.09.2015р., згідно якого слідчий Томаківського ВП ознайомився із історією хвороби на ім`я ОСОБА_7 № 5536, де на аркуші 16 виявлено надпис «со слов больного травма в результате ДТП 06.08.2015г. около 18:00 в с. Мировое Томаковского района, был пасажиром автомобіля, находился на заднем сидении, который стролкнулся с бетонным сооружением» (т.1, а.с. 65);

- протокол тимчасового доступу до речей та документів від 16.09.2015р., згідно якого слідчий СВ Томаківського РВ ознайомився з історією хвороби № 3155 (т.1, а.с. 70-72);

- довідка про витрати на проведення експертизи у кримінальному провадженні № 0000471, згідно якої витрати на проведення експертизи складають 736,56 грн. (т.1 а.с. 77);

- висновок автотехнічної експертизи № 70/27-545 від 16.09.2015р., згідно якого в даній дорожній обстановці водій автомобіля ЗАЗ 1102 ОСОБА_3 повинен був діяти відповідно до вимог п.12.1 Правил дорожнього руху; технічна можливість запобігти ДТП для водія автомобіля ЗАЗ 1102 ОСОБА_3 визначалась виконанням ним вимог п.12.1 Правил дорожнього руху України та для нього не було будь-яких перешкод технічного характеру, які б не дозволили йому їх виконати; у даній дорожній обстановці дії водія автомобіля ЗАЗ 1102 ОСОБА_3 не відповідали вимогам п. 12.1 Правил дорожнього руху України, що з технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку з настанням події розглянутої ДТП (т.1, а.с.78-79);

-висновок експерта № 277 Е від 26.10.2015р., згідно якого тілесні ушкодження ОСОБА_7 відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень (т.1, а.с. 83-85);
- висновок експерта № 278 Е від 26.10.2015р., згідно якого тілесні ушкодження ОСОБА_6 відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень (т.1, а.с. 86-87);
- протокол слідчого експерименту з потерпілими від 11.11.2015р., згідно якого від проведення слідчого експерименту потерпілі відмовились (т.1, а.с. 116-117);

- протокол огляду автомобіля ЗАЗ-1102 від 12.11.2015р., згідно якого встановлено наявність значних механічних ушкоджень та руйнувань останнього, які описані та зафіксовані у даному протоколі (т.1, а.с. 118);

- довідка про витрати на проведення експертизи у кримінальному провадженні № 0000471, згідно якої витрати на проведення експертизи складають 1536,0 грн. (т.1 а.с. 121);

- висновок авто технічної експертизи на предмет технічного стану т/з №70/28-775 від 27.01.2016р., згідно якого експертом надано висновок про те, що рульове керування автомобіля ЗАЗ-1102 номерний знак НОМЕР_1 на момент проведення дослідження знаходиться у непрацездатному стані з причини руйнації лівої рульової тяги. Пошкодження, які є на лівій шині та колесі автомобіля ЗАЗ-1102 номерний знак НОМЕР_1 , виникли від дії предмету (предметів), котрий (котрі) мав твердість, яка дорівнювала чи перевищувала твердість шини чи обводу колеса. Вказані пошкодження мають аварійний характер та виникли під час ДТП. (т.1, а.с. 122-128);

-протокол слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_10 від 11.11.2015р., згідно якого ОСОБА_10 , вказав обставини дорожньо-транспортної пригоди, свідком якої він став 06.08.2015р. Так, прослідувавши на вул. Леніна в с.Мирове Томаківського району Дніпропетровської області, ОСОБА_13 пояснив, що під час руху автомобілем по вулиці, на якій він знаходиться, у ліве дзеркало заднього виду він виявив на відстані 250м. позаду автомобіль ЗАЗ блакитного кольору, котрий виїхав на зустрічну смугу руху для здійснення обгону. ОСОБА_10 пояснив, що на його думку, швидкість автомобіля ЗАЗ складала приблизно 90-100 км/год. Далі ОСОБА_10 вказав, що він помітив, як водій автомобіля ЗАЗ, порівнявшись з причіпом в`їхав до невеликого напливу на дорожньому покритті біля лівого краю дороги та після цього автомобіль ЗАЗ почало трохи кидати зі сторони в сторону, але водій ЗАЗ вирівняв свій автомобіль та, не зменшуючи швидкість, здійснив обгін керованого ОСОБА_10 вантажного автомобіля та, не повертаючись на свою смугу руху, почав здійснювати обгін другого вантажного автомобіля. Потім водій автомобіля ЗАЗ відразу після обгону автомобіля Рено, різко скерував свій автомобіль вправо та на 1 секунду пропав з поля зору і відразу, зі слів ОСОБА_10 , він побачив, як автомобіль ЗАЗ виїхав у стані заносу на ліву зустрічну смугу руху де, продовжуючи рух у стані заносу з`їхав до узбіччя кювету та зіткнувся з огорожею та електроопорою. (т.1 а.с. 133-136);

- висновок комплексної судової експертизи дослідження деталей транспортних засобів та автотехнічної експертизи № 1799/4314 від 20.04.2016р. з фототаблицею, згідно якого руйнування лівої рульової тяги автомобіля ЗАЗ-1102 номерний знак НОМЕР_1 виникло в умовах дорожньо-транспортної пригоди під дією одноразового згинаючого навантаження, яке перевищувало по своїй величині межу міцності матеріалу стяжки рульової тяги, тобто під дією навантажень не експлуатаційного (аварійного) характеру. В даній дорожньо-транспортній ситуації водій автомобіля ЗАЗ 1102 ОСОБА_3 повинен був діяти відповідно до вимог п.12.1, 12.4, 12.9 Правил дорожнього руху; технічна можливість запобігти ДТП для водія автомобіля ЗАЗ 1102 ОСОБА_3 визначалась виконанням ним вимог п.12.1,12.4, 12.9 Правил дорожнього руху України, для чого в нього не було будь-яких перешкод технічного характеру; у даній дорожній обстановці дії водія автомобіля ЗАЗ 1102 ОСОБА_3 не відповідали вимогам п. 12.1 Правил дорожнього руху України, що з технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку з настанням події розглянутої ДТП (т.1, а.с.139-146);

- постанова про долучення речових доказів від 24.05.2016р., згідно якої залучені речові докази по справі: ЗАЗ 1102 реєстраційний номер «56746 НА», ліве переднє колесо та ліва рульова тяга (т.1 а.с. 155);

- постанова про долучення речових доказів від 15.06.2016р., згідно якої залучені речові докази по справі: історія хвороби ОСОБА_7 №2636; історія хвороби ОСОБА_6 №3155; історія хвороби ОСОБА_3 №2638 та три рентгенівські знімки №2081, 2082, 2083 (т.1 а.с. 156);

- повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення від 27.06.2016р., згідно якої ОСОБА_3 пред`явлено підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України (т.1 а.с. 158-160);

- висновок експерта №147 від 02.08.2017р. комплексної комісійної СМЕ щодо спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , відповідно до якого встановлено тілесні ушкодження у ОСОБА_7 у вигляді сумісної тупої травми тіла, а також встановлено, що характер, локалізація, морфологічний субстрат (поєднання) та об`єм ушкоджень у ОСОБА_7 не виключає можливість утворення їх (ушкоджень) 06.08.2015р. за умов ДТП ( при зіткненні легкового транспортного засобу з нерухомою перешкодою), при знаходженні потерпілого у салоні автомобіля та при потужному контакті його тіла з частинами компоновки салону. Якихось судово-медичних даних, які б дозволили більш конкретніше висловитись про місцезнаходження потерпілого ОСОБА_7 в салоні автомобіля в момент ДТП, не представилось можливим, за обставин недостатньої кількості переконливих даних. Вищенаведений прогнозований складний механізм ДТП спричинення тілесних ушкоджень, як відокремлено так і у порівнянні, можливо висловитись про те, що тілесні ушкодження у трьох учасників події ( ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та ОСОБА_3 ) у повній мірі могли утворитися 06.08.2015р. в умовах ДТП, за обставин знаходження потерпілих в салоні автомобіля ЗАЗ-1102 та при ударних контактах їх тіл з частинами внутрішньої компоновки (інтер`єра) кузова, а потім, невиключно, з жорсткими зовнішніми перешкодами та з твердою поверхнею в результаті випадіння трьох учасників події з салону транспортного засобу, внаслідок виникнення потужних інерційних навантажень, через пройми зруйнованого кузова та відкритих (відірваних) дверей. В рамках ситуаційного дослідження по встановленню механізму, умов і прогнозованих обставин утворення тілесних ушкоджень, проведеного за матеріалами карного провадження №0000471, представилось за можливе прийти до висновку, що вірогідніше за все під час ДТП 06.08.2015р. керував автомобілем ОСОБА_3 , 1959р.н., а ОСОБА_7 міг знаходитись під час ДТП в якості пасажира. Якихось судово-медичних даних, які б дозволили більш конкретніше висловитись про місцезнаходження потерпілого ОСОБА_7 в салоні автомобіля в момент ДТП, не представилось можливим, за обставин недостатньої кількості переконливих даних. (т.1 а.с. 173-200);

- висновок експерта №146 від 04.08.2017р. комплексної комісійної СМЕ щодо спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_3 , відповідно до якого встановлено тілесні ушкодження ОСОБА_3 , а також встановлено, що характер, локалізація, морфологічний субстрат (поєднання) та об`єм ушкоджень у ОСОБА_3 не виключає можливість утворення їх (ушкоджень) 06.08.2015р. за умов ДТП ( при зіткненні легкового транспортного засобу з нерухомою перешкодою), при знаходженні потерпілого у салоні автомобіля та при потужному контакті його тіла з частинами компоновки салону. Вищенаведений прогнозований складний механізм ДТП спричинення тілесних ушкоджень, як відокремлено так і у порівнянні, можливо висловитись про те, що тілесні ушкодження у трьох учасників події ( ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та ОСОБА_3 ) у повній мірі могли утворитися 06.08.2015р. в умовах ДТП, за обставин знаходження потерпілих в салоні автомобіля ЗАЗ-1102 та при ударних контактах їх тіл з частинами внутрішньої компоновки (інтер`єра) кузова, а потім, невиключно, з жорсткими зовнішніми перешкодами та з твердою поверхнею в результаті випадіння трьох учасників події з салону транспортного засобу, внаслідок виникнення потужних інерційних навантажень, через пройми зруйнованого кузова та відкритих (відірваних) дверей. В рамках ситуаційного дослідження по встановленню механізму, умов і прогнозованих обставин утворення тілесних ушкоджень, проведеного за матеріалами карного провадження №0000471, представилось за можливе прийти до висновку, що вірогідніше за все під час ДТП 06.08.2015р. керував автомобілем ЗАЗ-1102 номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_3 . Інші учасники події ( ОСОБА_7 , ОСОБА_6 ) могли знаходитись під час ДТП в якості пасажирів. Більш конкретно висловитись про їх місцезнаходження в салоні не представилось можливим , за обставин недостатньої кількості судово-медичних ознак. (т.1 а.с. 204-225);

- висновок експерта №145 від 03.08.2017р комплексної комісійної СМЕ щодо спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , відповідно до якого встановлено тілесні ушкодження у ОСОБА_6 , а також встановлено, що характер, локалізація, морфологічний субстрат (поєднання) та об`єм ушкоджень у ОСОБА_6 не виключає можливість утворення їх (ушкоджень) 06.08.2015р. за умов ДТП ( при зіткненні легкового транспортного засобу з нерухомою перешкодою), при знаходженні потерпілого у салоні автомобіля та при потужному контакті його тіла з частинами компоновки салону. Вищенаведений прогнозований складний механізм ДТП спричинення тілесних ушкоджень, як відокремлено так і у порівнянні, можливо висловитись про те, що тілесні ушкодження у трьох учасників події ( ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та ОСОБА_3 ) у повній мірі могли утворитися 06.08.2015р. в умовах ДТП, за обставин знаходження потерпілих в салоні автомобіля ЗАЗ-1102 та при ударних контактах їх тіл з частинами внутрішньої компоновки (інтер`єра) кузова, а потім, невиключно, з жорсткими зовнішніми перешкодами та з твердою поверхнею в результаті випадіння трьох учасників події з салону транспортного засобу, внаслідок виникнення потужних інерційних навантажень, через пройми зруйнованого кузова та відкритих (відірваних) дверей. В рамках ситуаційного дослідження по встановленню механізму, умов і прогнозованих обставин утворення тілесних ушкоджень, проведеного за матеріалами карного провадження №0000471, представилось за можливе прийти до висновку, що вірогідніше за все під час ДТП 06.08.2015р. керував автомобілем ОСОБА_3 , 1959р.н., а ОСОБА_6 міг знаходитись під час ДТП в якості пасажира. Якихось судово-медичних даних, які б дозволили більш конкретніше висловитись про місцезнаходження потерпілого ОСОБА_6 в салоні автомобіля в момент ДТП, не представилось можливим, за обставин недостатньої кількості переконливих даних. (т.1 а.с. 229-250).

Сторонами кримінального провадження клопотань щодо отримання додаткових доказів, в тому числі і в порядку ст.333 КПК України, суду заявлено не було.

Даючи юридичну оцінку всебічно, повно та неупереджено дослідженим в судовому засіданні вище вказаним доказам, суд вважає їх належними, допустимими та достовірними.

Так, безпосередньо, всебічно, повно та неупереджено дослідивши у судовому засіданні докази, які знаходяться у матеріалах даного кримінального провадження та надані прокурором на підтвердження вини обвинуваченого, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, судом встановлено, що 06.08.2015 року близько 17 години 30 хвилин, за ясної, без опадів погоди, на горизонтальній ділянці проїзджої частини, навпроти домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_2 сталась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої автомобіль марки ЗАЗ-1102, реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснив виїзд на зустрічну смугу руху та в подальшому, внаслідок різкої зміни напрямку руху автомобіля, при спробі повернутись на свою смугу руху відбулось занесення автомобіля на ліве узбіччя та в подальшому зіткнення з огорожею та електроопорою, встановленою на узбіччі. Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди, ОСОБА_7 та ОСОБА_6 отримали тілесні ушкодження, які відносяться до тяжких.
Зокрема, про вказані обставини свідчать: протокол огляду місця ДТП від 06.08.2015р.; висновки СМЕ № 277 Е від 26.10.2015р., згідно якого тілесні ушкодження ОСОБА_7 відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень та № 278 Е від 26.10.2015р., згідно якого тілесні ушкодження ОСОБА_6 відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень; слідчим експериментом зі свідком ОСОБА_10 , який зафіксовано у протоколі від 11.11.2015р.
Крім того, факт дорожньо-транспортної пригоди у судовому засіданні під час допиту підтвердили обвинувачений та потерпілі, а також свідки ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .

Водночас, суд вважає, що у судовому засіданні не було здобуто достатніх доказів, які б беззаперечно доводили вчинення саме ОСОБА_3 зазначеного в обвинувальному акті і інкримінованого йому злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, а тому вважає за необхідне виправдати його на підставі п.2 ч.1 ст.373 КПК України, у зв`язку з тим, що не доведено його винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення.

Так, у судовому засіданні були досліджені докази, які прокурор вважав за необхідне дослідити на підтвердження обставин вчиненого кримінального правопорушення та вини обвинуваченого у його вчиненні. Проте, жоден із вказаних доказів не підтверджує тієї обставини, що за кермом автомобіля ЗАЗ- 1102, реєстраційний номер НОМЕР_1 , у момент ДТП 06.08.2015р. перебував саме обвинувачений ОСОБА_3 . Також судом і під час судового слідства не здобуто доказів, які б доводили, що інкримінований обвинуваченому злочин вчинив саме він.
Зокрема, із показань обвинуваченого, наданих ним у судовому засіданні слідує, що обставин ДТП, внаслідок якого були травмовані потерпілі він не пам`ятає, як і не знає, хто був за кермом автомобіля в момент аварії.
Крім того, потерпілі надали суду показання, відповідно до яких вони також не пам`ятають хто був за кермом автомобіля у момент ДТП 06.08.2015р.
Допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_10 та ОСОБА_11 надали показання, відповідно до яких вони не бачили, хто був за кермом у момент ДТП, оскільки прибули на місце події після того як вона вже трапилась та обвинувачений і потерпілі вже перебували поза межами автомобіля.
Даючи юридичну оцінку висновкам комісійної судово-медичної експертизи №145 від 03.08.2016р., №146 від 04.08.2016р. та №147 від 02.08.2016р., суд враховує, що висновок про те, що за кермом автомобіля ЗАЗ в момент ДТП був ОСОБА_3 , експертна комісія надала виходячи із ситуаційного дослідження по встановленню механізму, умов і прогнозованих обставин утворення тілесних ушкоджень та вказала на вірогідність, тобто можливість того, що за кермом був саме обвинувачений.

З метою роз`яснення вказаних висновків комісійної СМЕ у судовому засіданні, в порядку ст.. 356 КПК України, були допитані судові експерти: голова комісії ОСОБА_14 , член комісії ОСОБА_15 та доповідач по справі ОСОБА_16 .

Так, судовий експерт ОСОБА_14 у судовому засіданні зазначив, що він являвся головою комісії при проведенні комісійних експертиз, за наслідками яких були складені висновки №145 від 03.08.2016р., №146 від 04.08.2016р. та №147 від 02.08.2016р. Також зазначив, що до кола його обов`язків як голови комісії входило здійснення організаційного забезпечення проведення вказаних комплексних експертиз, а тому він особисто матеріали справи не досліджував. Крім того повідомив, що усі експерти, які брали участь у проведенні даних комплексних експертиз володіють достатньою кількістю спеціальних знань та кваліфікації із досліджуваних питань.

Допитаний у судовому засіданні експерт ОСОБА_15 пояснив, що працює експертом у КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» ДОР». За фахом працює 37 років. Також повідомив, що подібні експертизи він неодноразово проводив. При проведенні даної судової експертизи він здійснював встановлення локалізації, характеру, механізму то можливих умов утворення тілесних ушкоджень в учасників ДТП. Надані ним висновки із цих питань ним зроблені виходячи із наданих матеріалів кримінальної справи, історії хвороб учасників ДТП. При цьому зауважив, що наданих слідчим матеріалів йому було достатньо для проведення зазначеної комплексної експертизи. Клопотань про надання додаткових матеріалів експертами не заявлялось. Щодо питання про місцезнаходження учасників ДТП у автомобілі до аварії, пояснив, що у вирішенні вказаного питання він також брав участь. Для вирішення вказаного питання, експертами було оцінено наявність, локалізацію, тяжкість та механізм утворення наявних у учасників тілесних ушкоджень по кожному зокрема, а потім проводилось порівняльне дослідження, за наслідками якого експерти прийшли до висновку, що за кермом вірогідніше за все був ОСОБА_3 . При цьому вказав, що експертами застосовано термін «Вірогідніше», оскільки у них не було достатньо об`єктивних даних для того, щоб однозначно стверджувати чи заперечувати щодо вказаної обставини. Водночас, зважаючи на те, що у ОСОБА_3 були наявні тілесні ушкодження характерні для водія транспортного засобу, вони прийшли до висновку, що вірогідніше за все саме ОСОБА_3 був за кермом автомобіля в момент ДТП. Також пояснив, що при проведенні ситуативного дослідження ним здійснювалось прогнозування за яких обставин утворились тілесні ушкодження. При цьому вказав, що про те, що одного дня з учасниками пригоди на автомобілі мало місце два ДТП йому було відомо з матеріалів справи, однак за відсутності об`єктивних медичних даних по першому ДТП він не може зробити будь-яких висновків відносно цього. Також не може розмежувати тілесні ушкодження, які були отримані учасниками під час першого і під час другого ДТП, як і не може спростувати чи підтвердити, що вони були спричинені у різний час.

Допитана у судовому засіданні експерт ОСОБА_16 пояснила, що вона працює експертом у КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» ДОР». Досвід роботи за фахом складає 40 років. Зазначила, що вона приймала участь у проведенні даних комплексних експертиз, за наслідками яких складені висновки №145 від 03.08.2016р., №146 від 04.08.2016р. та №147 від 02.08.2016р. Також повідомила, що подібні експертизи вона проводила неодноразово. Дана експертиза була складною, оскільки вона багатокомпонентна. При проведенні зазначеної експертизи вона безпосередньо збирала усі дані, вносила їх в акти та здійснювала аналіз. Для проведення експертизи їм були надані матеріали кримінальної справи, постанови про призначення комплексної судово-медичної експертизи, медичні дані. При цьому зазначає, що наданих матеріалів для проведення експертизи їм було достатньо. Про надання додаткових матеріалів клопотань ними не заявлялось. Пояснила, що ними було проведено ситуативне дослідження, за наслідками якого вони прийшли до відповідних висновків про те, що за кермом вірогідніше за все був ОСОБА_3 . Водночас вказує, що оскільки в медичній документації не було достатньо детально розписані тілесні ушкодження учасників ДТП, беззаперечно вказати як вини були розміщені в салоні автомобіля на момент ДТП не виявляється за можливе. Тому за наслідками проведених досліджень, зокрема за наявними тілесними ушкодженнями, вони прийшли до висновку, що вірогідніше за все за кермом був ОСОБА_3 . Також вказала, що жодних сумніві та протиріч при наданні висновку у них не було.

В силу приписів ст.94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному та неупередженому дослідженні усіх обставин у справі, повинен оцінити кожен зокрема, а також у їх сукупності з точки зору достатності та взаємозв`язку.

Оцінюючи наявні у матеріалах справи висновки судових експертиз, суд вважає їх належними та допустимими доказами у даному кримінальному провадженні, оскільки останні складені повноважними особами експертами, у відповідності до вимог КПК України, зміст висновків відповідає приписам ст.102 КПК України.

Разом з тим, зазначені висновки експертів не можуть вважатися беззаперечними доказами винуватості обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, оскільки відомості, які у них містяться вказують лише на вірогідність (ймовірність) перебування обвинуваченого ОСОБА_3 у момент ДТП 06.08.2015 року за кермом автомобіля.

У той же час, оцінюючи здобуті в ході судового слідства докази у їх сукупності та взаємозв`язку, перебування обвинуваченого ОСОБА_3 за кермом автомобіля ЗАЗ-1102 в момент ДТП, яке сталося 06.08.2015р. та внаслідок якого зазнали тілесних ушкоджень потерпілі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , будь-якими іншими належними та допустимими доказами не підтверджується.

При цьому судом враховуються приписи чинного законодавства, відповідно до яких та в силу ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з ч. 5 ст.9 КПК України, кримінально процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У відповідності до практики Європейського суду з прав людини, яка вказує на необхідність оцінювати докази керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом», зокрема у рішенні ЄСПЛ «Козинець проти України» суд повторює, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.
Крім того, у відповідності до кримінального процесуального законодавства ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом, що у свою чергу покладає тягар доведення вини обвинуваченого на прокурора, який і зобов`язаний доводити свою версію подій за цим стандартом. Це означає, що позиція, яка представлена обвинуваченням, має бути доведена в тій мірі, що у «розумної (розсудливої) людини» не може лишатися «розумного сумніву», що обвинувачений винен (ч. 2 ст. 17 КПК України).
У відповідності до роз`яснень, які містяться в ч. 2 п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 1 листопада 1996 року № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», визнання особи винуватою у вчиненні злочину може мати місце лише за умови доведеності її вини.

Згідно з п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 29.06.1990 року «Про виконання судами України законодавства і постановлення вироку», при вирішенні питання про винність чи невинність підсудного, обвинувальний ухил є неприпустимим, усі сумніви щодо доведеності обвинувачення, якщо їх неможливо усунути, повинні тлумачитися на користь підсудного. Коли зібрані в справі докази не підтверджують обвинувачення і всі можливі збирання додаткових доказів вичерпані, суд зобов`язаний постановити виправдувальний вирок.

Приймаючи рішення про виправдування обвинуваченого ОСОБА_9 за ч.2 ст.286 КК України, суд, виходячи із принципу змагальності кримінального провадження та свободи у наданні сторонами суду своїх доказів і доведеності їх переконливості перед судом, враховуючи приписи ст.93 КПК України щодо обов`язку доказування обставин, передбачених ст.91 коментованого кодексу, який у свою чергу при здійсненні судового розгляду покладається на прокурора, приходить до обґрунтованого висновку, що під час судового розгляду, як стороною обвинувачення так і потерпілими та його представником не наведено достатньо доказів винуватості вчинення ОСОБА_9 злочину поза розумним сумнівом.

Цивільний позов в рамках кримінального провадження заявлено не було.

Вирішуючи питання про речові докази, суд виходить з положень ст.100 КПК України. Процесуальні витрати, які пов`язані із залученням експертів у даному кримінальному провадженні, стягненню з ОСОБА_3 не підлягають і відносяться на рахунок держави.

Згідно ст..203 КПК України ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію після закінчення строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження в порядку, передбаченому цим Кодексом.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 31,91,92,94,100,124,368,370,371,373-376 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати невинуватим у висунутому йому обвинуваченні за ч.2 ст.286 КК України та виправдати його на підставі п.2 ч.1 ст.373 КПК України, у зв`язку з недоведеністю його винуватості у вчиненні даного злочину.

Строк дії запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, обраний відносно ОСОБА_3 припинити.

Речові докази, а саме: історію хвороби ОСОБА_7 №2636; історію хвороби ОСОБА_6 №2637; історію хвороби ОСОБА_7 №5536; історію хвороби ОСОБА_6 №3155; історію хвороби ОСОБА_3 №2638 та три рентгенівських знімки 2081, 2082, 2083 після набрання вироком законної сили передати законним володільцям.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Орджонікідзевський міській суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Орджонікідзевського міського суду ОСОБА_1