1Справа № 335/5710/18 1-кс/335/3942/2018
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2018 року слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника власника майна адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у судовому засіданні клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Запорізькій області майора поліції ОСОБА_5 про арешт тимчасово вилученого майна, подане у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000153 від 20.04.2018 за ч. 3 ст. 368 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді звернувся слідчий за погодженням прокурора із клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000141 від 13.04.2018 за ч. 2 ст. 127 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначив, що 23.05.2018 о 12:34 год. ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України. Під час його затримання проведено особистий обшук, за результатами якого виявлено та вилучено: контрольний зразок (конверт № 1); змиви з правої руки ОСОБА_6 (конверт № 2); змиви з лівої руки ОСОБА_6 (конверт № 3); смарт-годинник з лівої руки ОСОБА_6 (конверт № 4). 24.05.2018 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення.
Враховуючи, що вищезазначені речі мають істотне значення для проведення досудового розслідування, оскільки можуть бути використані як доказ обставин, що встановлюються під час досудового розслідування, а також підлягатимуть конфіскації, слідчий просив накласти на них арешт.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримала та просила його задовольнити.

Представник власника майна ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання слідчого в частині накладення арешту на смарт-годинник, оскільки слідчий не вказав мету арешту, а також не довів, що майно це має значення речових доказів. Крім того, слідчим пропущено строк звернення до суду із даним клопотанням.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши надані матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Як передбачено частиною 3 статті 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Поряд із цим, відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Згідно з абз. 2 ч. 5 ст. 171 КПК України у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.
Так, згідно з протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, 23.05.2018 о 12:34 год. був затриманий ОСОБА_6 в порядку статті 208 КПК України.

Під час його затримання з дотриманням вимог ч. 7 ст. 223, ст. 236 КПК України проведено особистий обшук, за результатами якого виявлено та вилучено: контрольний зразок (конверт № 1); змиви з правої руки ОСОБА_6 (конверт № 2); змиви з лівої руки ОСОБА_6 (конверт № 3); смарт-годинник з лівої руки ОСОБА_6 (конверт № 4).
У даному випадку майно було вилучене під час проведення обшуку 23.05.2018 о 15:42 год., а клопотання про накладення арешту на це майно подано слідчим 25.05.2018 о 14:28 год., тобто у встановлений законом строк.

Надані слідчим матеріали кримінального провадження доводять, що вилучені під час обшуку за результатами якого виявлено та вилучено: контрольний зразок (конверт № 1); змиви з правої руки ОСОБА_6 (конверт № 2); змиви з лівої руки ОСОБА_6 (конверт № 3); смарт-годинник з лівої руки ОСОБА_6 (конверт № 4), відповідають критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, оскільки можуть бути використані як доказ обставин, які встановлюються під час кримінального провадження. При цьому, слідчим доведено необхідність виконання завдання арешту майна, а саме запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Тому, на переконання слідчого судді, наявні законні підстави для накладання арешту на вказані речі та предмети.

Слідчим суддею не приймається до уваги посилання представника власника майна на те, що вилучені речі та предмети, зокрема, смарт-годинник, не мають відношення до цього кримінального провадження, оскільки на даному етапі кримінального провадження слідчий суддя не може надавати оцінку доказам на предмет їх належності та допустимості. Також, слідчий суддя звертає увагу, що санкцією ч. 3 ст. 368 КК України передбачено конфіскацію майна як додаткове покарання, а тому арешт на вказане особисте майно ОСОБА_6 допускається в силу вимог п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України з метою забезпечення конфіскації майна.

Підсумовуючи викладене, клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Керуючись вимогами ст.ст. 98, 100, 117, 131, 132, 170, 172, 173, 175, 369, 372 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно в ході проведення особистого обшуку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час його затримання в порядку статті 208 КПК України, а саме на:

- контрольний зразок (конверт № 1);
- змиви з правої руки ОСОБА_6 (конверт № 2);
- змили з лівої руки ОСОБА_6 (конверт № 3);
- смарт-годинник з лівої руки ОСОБА_6 (конверт № 4).
Вступна та резолютивна частини ухвали постановлені в нарадчій кімнаті та проголошені в судовому засіданні 29 травня 2018 р.

Повний текст ухвали оголошений 1 червня 2018 р. о 15:10 год.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Арешт майна може бути скасований у порядку встановленому КПК України. Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Запорізької області протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1