26.09.2018 Провадження № 1-кп/331/95/2018
Єдиний унікальний номер 331/5183/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 вересня 2018 р. м.Запоріжжя
Жовтневий районний суд м.Запоріжжя у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
ОСОБА_5 , ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
обвинуваченого ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Запоріжжя кримінальне проваджен-ня з обвинувальним актом відносно ОСОБА_9 за ст.ст. 185 ч.2, 15 ч.2, 185 ч.2, 186 ч.2, 190 ч.2 КК України,
в с т а н о в и в:
У провадженні Жовтневого районного суду м.Запоріжжя перебуває кримінальне провад-ження з обвинувальним актом відносно ОСОБА_9 за ст.ст. 185 ч.2, 15 ч.2, 185
ч.2, 186 ч.2, 190 ч.2 КК України.
Обвинуваченому ОСОБА_9 ухвалою Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від
27.07.2018 р. продовжений запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії якого вста-
новлений до 27 вересня 2018 р.
Відповідно до вимог ч.3 ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобо-в`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до
спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, чи з дня застосу-вання судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслід-ками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
У судовому засіданні прокурори вважають за доцільне продовження обвинуваченому
ОСОБА_10 дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки, в теперішній час продов-жують існувати ризики, передбачені ст.177 КПК України, які існували і під час обрання обвинува-
ченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Захисник та обвинувачений проти продовження тримання ОСОБА_9 під вартою заперечува-
ли, вважають можливим змінити запобіжний захід на інший, більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою, в тому числі на домашній арешт.
Вирішуючи питання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді три-
мання під вартою, суд враховує наступне.
Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є, зокрема, за-
безпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обо-в`язків та запобіганням спробам, у тому числі: 1) переховуватися від органів досудового розслі-дування та/або суду; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Відповідно до ч.1 ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного за-
ходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сто-ронами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 4) міцність соціальних зв`язків; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого.
Згідно до положень статті 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод люди-
ни, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу чи
особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою про-
цедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішен-
ням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загально-
суспільних прав та інтересів.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наяв-
ність підстав для тримання особи під вартою може оцінюватись в кожному кримінальному про-
вадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бу-
ти виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які,
незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги
до особистої свободи.
Вирішуючи питання щодо продовження дії запобіжного заходу, обраного відносно ОСОБА_9 ,
суд виходить із того, що він обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, стан його здоров`я в те-перішній час не перешкоджає перебуванню у місці попереднього ув`язнення, він може переховува-тись від суду, вчиняти нові злочини, а також приймаючи до уваги, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідає характеру та тяжкості діяння, яке інкримінується обвинуваченому, відповідає особі обвинуваченого та позбавляє обвинуваченого можливості перешкодити інтересам правосуддя, зокрема, перешкоджанню кримінальному провадженню, суд приходить до висновку
про відсутність на даний час підстав для зміни обвинуваченому обраного під час досудового слід-ства запобіжного заходу на інший, більш м`який запобіжний захід, крім тримання під вартою.
З огляду на наведене, а також враховуючи, що продовжують існувати ризики, передбачені ст.177 КПК України, які існували при обранні обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді три-мання під вартою, суд приходить до висновку про необхідність продовження строку дії запобіжно-
го заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_9 на 2 місяці до 26 листопада 2018 року.
На підставі викладеного та керуючись ст.177, 178, 331 КПК України, суд
у х в а л и в:
Продовжити дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинувачено-
го ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 2 місяці до 26 листопада 2018 року.
Копію ухвали вручити обвинуваченому ОСОБА_9 , надіслати прокурору та Запорізькому слідчому ізолятору УДПС України в Запорізькій області за місцем утримання обвинуваченого.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя ОСОБА_11