Подільський районний суд міста Києва
Провадження № 1-КП/758/256/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.05.2018 року Подільський районний суд міста Києва в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
з участю секретарів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
прокурора - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
захисника - ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
потерпілого - ОСОБА_10 ,
представника потерпілого - ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,
обвинуваченого - ОСОБА_13 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Києві кримінальне провадження №0001730 відносно
ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Києва, громадянина України, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

14 березня 2015 року, приблизно в період часу з 09:00 по 10:00 год., ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 перебував поблизу приміщення автомийки, що розташоване за адресою: м.Київ, вул.В.Порика, 18.
Знаходячись за вищевказаною адресою, між ОСОБА_13 та ОСОБА_10 , виник словесний конфлікт. Під час словесного конфлікту, у ОСОБА_13 на ґрунті особистої неприязні виник умисел на спричинення ОСОБА_10 тілесних ушкоджень. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_13 наніс ОСОБА_10 три удари правою рукою, з яких, перший удар нанесено в надбрівну область та ділянку під лівим оком, другий удар завдано в ніс та третій удар - в скроневу ділянку голови з лівої сторони. Після чого, ОСОБА_13 , продовжуючи реалізовувати умисел на спричинення тілесних ушкоджень, двома ногами стрибнув на ліву ногу потерпілого, від чого останній відчув різкий біль.
В результаті злочинних дій, згідно висновку експерта №948/Е від 21.05.2015 потерпілому спричинено наступні тілесні ушкодження: «закрита черепно-мозкова травма у вигляді струсу головного мозку, переломів зовнішньої пластинки лобної кістки зліва, носових кісток зі зміщенням уламків, гематоми м`яких тканин лівої скронево-тім`яної ділянки, забійно-рваних ран спинки носа, лівої брови, шкіри нижньої повіки зліва, тім`яної ділянки, множинних саден обличчя, синців на повіках обох очей; закрита травма лівого гомілково-ступеневого суглобу у вигляді перелому заднього краю великогомілкової кістки без зміщення уламків, підшкірної гематоми вказаного суглобу.
Вказані тілесні ушкодження за ступенем тяжкості відносяться до тілесного ушкодження середнього ступеню тяжкості, що спричинило тривалий розлад здоров`я на строк понад 21 добу.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_13 вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, визнав частково та показав, що 14 березня 2015 року приблизно о 9 годині 00 хвилин він керуючи автомобілем під`їхав до місцезнаходження роботи по вул.Порика, 18. Проїзд до місця паркування перекрив автомобіль марки «Жигулі» під керуванням потерпілого, у зв`язку з чим він почав сигналити, щоб автомобіль трохи проїхав вперед та він мав змогу припаркуватися. Однак потерпілий не відреагував, тому він знову був змушений застосувати звуковий сигнал. Потерпілий вийшов з автомобіля та жестами показав, що розташована попереду газозаправна станція не працює, на що він відповів, що йому потрібно не заправитися, а припаркуватися. Потерпілий сів в автомобіль і розпочав рух заднім ходом, він знову почав сигналити. Потерпілий вийшов з автомобіля підійшов до нього і сказав йому від`їхати назад, він попрохав потерпілого проїхати вперед, щоб він мав змогу припаркуватися. Після чого виник словесний конфлікт. Потерпілий через відкрите, більш ніж на половину водійське вікно, ударив його кулаком в обличчя в область носа, він хотів вийти з автомобіля але потерпілий тримав двері. Застосовуючи силу він відкрив двері та вийшов з автомобіля. Після чого вони схопили один одного за верхній одяг, потерпілий наніс йому два удари правою рукою, один удар у скроневу частину, інший в ніс, він вдарив потерпілого два рази, один раз в скроневу частину інший в щелепу. Бійка відбулася біля заднього бамперу автомобіля потерпілого. Потерпілий після нанесених йому ударів присів на землю. Він сів до автомобіля, почував себе не добре, боліла голова тому поїхав додому, повідомивши керівництво що на роботу не вийде. На наступний день самопочуття погіршилося і тому він звернувся до лікарні №5 у Святошинському районі м.Києва за допомогою, де лікарі діагностували у нього струс головного мозку.
Зазначив, що потерпілий перший наніс йому удар та спровокував його на бійку. Удари він наносив рукою, будь-яких інших предметів не застосовував, на руці у нього був тільки перстень, від нанесення ударів в нього залишився шрам на скаті кулака. В область ноги він потерпілого не бив, перелом не вчиняв. Після нанесених ним ударів потерпілий не падав, тільки присів.
Не дивлячись на часткове визнання обвинуваченим ОСОБА_13 своєї вини в пред`явленому йому обвинуваченні, суд дійшов до висновку про доведеність його вини у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України.
Встановлені судом обставини підтверджуються наступними дослідженими в суді доказами, обсяг яких був визначений за погодженням з учасниками судового провадження.
Так, допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_10 повідомив, що 14 березня о 9 годині 15 хвилин він на власному автомобілі марки «Жигулі» під`їхав до газової заправки, однак заправка була зачинена на технічну перерву. Він припаркував автомобіль впритул до парканчику, щоб не заважати проїзду інших автомобілів до паркувального майданчику. Запитав працівників коли продовжить роботу газозаправна станція, вони повідомили, що не менш як через 40 хвилин, тому він вирішив не чекати. В цей момент позаду, впритул до його автомобіля зупинився автомобіль марки «Мерседес», якому він жестами показав водію, що заправка не працює та сів до автомобіля маючи намір виїхати, однак автомобіль марки «Мерседес» унеможливлював виїзд. Він посигналив але водій не відреагував, він знову посигналивши, вийшов з автомобіля, підійшов до обвинуваченого, повідомив що газ не продається та попрохав від`їхати, щоб він зміг виїхати, в цей момент через відкрите вікно він побачив, що між водійським та пасажирським передніми сидіннями лежить кастет, він повернувся до автомобіля. Однак обвинувачений не відреагував та з місця не зрушив. Він знову підійшов та попрохав обвинуваченого від`їхати, на що обвинувачений вискочив з автомобіля та почав на нього кричати, в руці останнього був кастет, обвинувачений почав бити його. Одним ударом він зламав йому щелепу, іншим розсік брову, від другого удару він присів. Третій удар обвинувачений наніс по голові коли він вже сидів на землі, потім обвинувачений стрибнув двома ногами на його ліву ногу, від чого стався перелом. Конфлікт відбувся біля заднього крила його автомобіля зі сторони водія. Після нанесення тілесних ушкоджень він втратив свідомість, прийшов до тями вже в кареті швидкої допомоги.
Зазначив, що удари обвинуваченому не наносив, тільки блокував, відбивався від ударів, будь - яких дій по відношенню до обвинуваченого не вчиняв. Його права рука була хвора, майже не рухома. На момент нанесення першого удару його дружина перебувала в автомобілі, потім відразу вийшла.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_15 повідомила, що з потерпілим ОСОБА_10 перебуває в родинних відносинах, він є її чоловіком. 14 березня 2015 року приблизно о 9 годині вона з чоловіком ОСОБА_10 їхали за місто до дітей. Заїхали на газову заправку, але саме на заправці була технічна перерва, тому вони вирішили їхати далі. Руху їх автомобілю перешкоджав автомобіль який під`їхав позаду. Чоловік вийшов з автомобіля щоб з`ясувати ситуацію. В це час вона почала друкувати на мобільному телефоні повідомлення брату. Приблизно через 2 хвилини, занепокоївшись чому чоловік не повертається, подивилася у вікно з лівого боку і побачила метушню. Оскільки автомобіль був припаркований щільно це перешкоджало вільному виходу з автомобіля. Коли вона вибралась з автомобіля та підійшла до чоловіка він стояв на лівому коліні на дорозі та кричав від болю. Обвинувачений та інший чоловік стояли осторонь. Вона намагалася знайти якісь речі щоб зупинити кров яка була на обличчі чоловіка. Згодом вона викликала міліцію. ОСОБА_13 сів у автомобіль та поїхав. Коли приїхала міліція вони викликали швидку допомогу. Її чоловіку надали першу медичну допомогу та госпіталізували до обласної лікарні. Саму бійку вона не бачила. До неї підійшов чоловік та повідомив, що в нього є запис з відеореєстратора та залишив контактний номер телефону.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_16 повідомив, що 14 березня 2015 року приблизно о 09 годині 20 хвилин виїжджаючи з автостоянки по вул.В.Порика, по своїм справам, побачив при виїзді на дорогу автомобіль марки «ВАЗ 21011» та автомобіль марки «Мерседес 124» який стояв впритул позаду. Дані автомобілі загородили виїзд на проїжджу частину, тому він не мав можливості виїхати. Він побачив що позаду автомобіля марки «ВАЗ 21011», між потерпілим та обвинуваченим відбувається штовханина, вони махали руками приблизно 30 секунд. Він побачив, як обвинувачений завдав один удар потерпілому в область голови, потерпілий також намагався завдавати удари, але він не бачив, чи влучили вони, оскільки за автомобілем цього не було видно. Початку бійки він не бачив. Він припаркував автомобіль та вийшов. В цей час обвинувачений сів у автомобіль Мерседес та поїхав. Потерпілий стояв, зігнувшись, тримався за капот автомобіля, в нього була рана на голові, на обличчі кров. Він підійшов до потерпілого та запропонував допомогу, але він відмовився. Він повідомив, що у нього є відеореєстратор, та дружина потерпілого записала його контактний номер. Потерпілий пересувався нормально, ніяких ушкоджень ноги він не бачив, він ходив нормально. Він спілкувався з потерпілим протягом 5-10 хв. За цей час потерпілий пересувався звичайною ходою, тримався за голову, свідомість не втрачав, порушення мови не було. Видимих ушкоджень, крім як на голові у потерпілого не було. Як водій стверджував, що автомобіль марки «Мерседес» не перешкоджав автомобілю марки «ВАЗ 21011» у здійсненні маневру, у потерпілого було достатньо місця для здійснення повороту, він мав можливість виїхати на дорогу.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_17 повідомив, що з обвинуваченим ОСОБА_13 знайомий, разом працювали на автомийці. 14 березня 2015 року він перебував в боксі автомийки біля вікна воріт. Перед заправкою під`їхав автомобіль марки «Жигулі» та зупинився перед заїздом на стоянку, за ним під`їхав автомобіль марки «Мерседес» під керуванням ОСОБА_13 який їхав на стоянку. ОСОБА_13 посигналив декілька разів, оскільки другий автомобіль заважав йому заїхати на стоянку. Водій автомобіля марки «Жигулі» вийшов та підійшов до ОСОБА_13 який перебував за кермом. Деякий час вони спілкувалися, жестикулюючи руками. Потім ОСОБА_13 вийшов з автомобіля та почалася бійка. Удари наносили обидва учасники по обличчю. Він вибіг з автомийки маючи намір розборонити учасників бійки. Коли він підбіг, потерпілий вже стояв на колінах, у нього виступала кров із брови та на голові, бійка припинилась. З автомобіля марки «Жигулі» вийшла жінка. Потерпілий підвівся та пішов на автомийку. ОСОБА_13 сів до свого автомобіля та сказав що їде в лікарню. Ушкоджень на ньому він не бачив. Потім приїхала міліція. Потерпілий перегнав автомобіль на стоянку. Приїхала швидка допомога, наклали шви на брову потерпілому і поїхали, при цьому потерпілий залишився на місці. В подальшому він поїхав з працівниками міліції.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_18 повідомив, що з обвинуваченим знайомий, раніше працювали разом на автомийці. 14 березня 2015 року він перебував на зміні на автомийці. ОСОБА_13 мав приїхати на роботу о 9 ранку та прийняти в нього зміну. Очікуючи, побачив у вікно, що перед автомобілем ОСОБА_13 стоїть інший автомобіль та перешкоджає йому проїзду на стоянку. ОСОБА_13 сигналив. Побачивши, що ОСОБА_13 майже на місці пішов по своїх справах. Коли він знову подивився у вікно та побачив, як ОСОБА_13 розмовляв з водієм іншого автомобіля. Він пішов рахувати касу, чекаючи ОСОБА_13 , але його довго не було. Коли він вийшов на вулицю то побачив що ОСОБА_13 не має, а потерпілий був з розбитою головою. Через деякий час потерпілий зайшов на автомийку та запитав чи є на автомийці камери спостереження.
Окрім показів потерпілого та свідків, вина обвинуваченого ОСОБА_13 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, підтверджується наступними дослідженими в суді письмовими доказами.
Згідно з протоколом від 14 березня 2015 року потерпілий ОСОБА_10 у вказаний день звернувся до Подільського УП ГУНП в м. Києві з заявою про вчинене щодо нього кримінального правопорушення, повідомивши, що 14 березня 2015 року близько 09 години 00 хвилин в м. Києві на перехресті вул. Порика та пр-ту Правди біля газової АЗС водій автомобіля Мерседес сірого кольору спричинив тілесні ушкодження, а саме, предметом схожим на кастет бив по обличчю, та стрибнув на ліву ногу, внаслідок чого він отримав перелом.
Згідно висновку експерта №3/з від 04 квітня 2015 року під час первинно відомого звернення 15.03.2015 о 10:50 за медичною допомогою у ОСОБА_10 було виявлено наступні тілесне ушкодження:
- відкрита черепно-мозкова травма: навколоочні синці з обох сторін; множинні рани (визначені клінічними лікарями як рвані, поверхневого характеру); садна голови; крововиливи у м`які тканини голови у лівій лобно-носо-очній ділянках, у лівій лобно-скроневій ділянці; уламковий перелом кісток носа та носової перетюнки; лінійний перелом верхньоорбітального краю зліва.
Характер та морфологія виявленого тілесного ушкодження, відомі часові дані та обставини події, дозволяють стверджувати про те, що вказане тілесне ушкодження утворилося від дії (внаслідок ударів-співударянь тупих твердих предметів, з обмеженими поверхнями контакту; садна - за рахунок ковзання, тертя, ударів під кутами чи поєднання таких впливів тупих твердих предметів), у строк, вказаний у описовій частині Звернення, тобто, 14.03.2015.
Морфологія виявленого тілесного ушкодження (зокрема, наявність перелому верхньоорбітального краю зліва) дозволяє вважати, що у звичайному клінічному перебігу, мінімально обґрунтовані строки, які необхідні для відновлення порушеної анатомічної цілісності травмованої кістки (по місцю утворення перелому) та відновлення порушеної функції вказаної анатомічної ділянки, потребує строк понад 21 добу, тобто, саме цей строк визначає тривалість розладу здоров`я, як загально визначеного судово-медичного критерію визначення ступеню тяжкості, а тому, відповідно п.п.2.2.1 /в та 4.6 Правил виявлене тілесне ушкодження, відноситься до тілесного ушкодження середнього ступеню тяжкості, що спричинило тривалий розлад здоров`я.
Протоколом огляду речей від 22 березня 2015 року, а саме, відеозапису, на якому відображено білий автомобіль, після чого автомобіль в якому встановлений відео реєстратор починає свій рух та повертає ліворуч, після чого рухається між автозаправкою та будівлею мийки, виїжджає на вулицю В. Порика, де на заїзді до заправки, на дорозі стоять 2 автомобілі, «ВАЗ 21011» та за ним - «Мерседес Е 124». На відеозаписі відображено, як за автомобілем стоять 2 чоловіка і між ним відбувається бійка. Один із чоловіків сивий, інший зі світлим волоссям, коротко стрижений, наносять один одному удари. Спочатку декілька ударів сивий чоловік наносить коротко стриженому, після чого чоловік із короткою зачіскою наносить один удар сивому чоловіку в область голові і віг нахиляється, після чого він наносить ще один удар зверху вниз. Куди саме не відомо. В цей час до автомобіля підбігає невідомий чоловік у чорній шапці після чого із автомобіля «ВАЗ» виходить жінка і також підходить на місця події.
Протоколом проведення слідчого експерименту від 18 травня 2015 року за участю потерпілого ОСОБА_10 , в якому відтворено обставини події 14 березня 2015 року о 09 годині 00 хвилин в м.Києві на перехресті вул. Порика та пр-ту Правди біля газової АЗС.
Протоколом проведення слідчого експерименту від 08 вересня 2015 року за участю обвинуваченого ОСОБА_13 , в якому відтворено обставини події 14 березня 2015 року о 09 годині 00 хвилин в м. Києві на перехресті вул. Порика та пр-ту Правди біля газової АЗС.
Таким чином, часткове невизнання обвинуваченим ОСОБА_13 вини у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, суд розцінює як спробу ухилитись від кримінальної відповідальності за скоєне, оскільки вони не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду даного кримінального провадження, а зібрані у справі докази, що були досліджені судом, суд вважає послідовними, логічними, такими, що узгоджуються між собою та відповідають фактичним обставинам справи, тому покладає їх в основу обвинувального вироку.
Оцінюючи вищезазначені досліджені судом докази по справі, суд визнає їх належними, допустимими та достовірними, а сукупність зібраних доказів достатніми та взаємозв`язаними між собою, тому покладає їх в основу обвинувального вироку.
Таким чином, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_13 у вчиненому злочині доведена повністю і його умисні дії правильно кваліфіковані за ч.1 ст.122 КК України, які виразилися в умисному заподіянні тілесних ушкоджень середньої тяжкості.
Обираючи обвинуваченому ОСОБА_13 вид та міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, яке є злочином середньої тяжкості, обставини його вчинення, характер діяння, форму й ступінь вини обвинуваченого, мотивацію злочину та дані про особу обвинуваченого, який не одружений, не працевлаштований, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікарів - нарколога та психіатра не перебуває, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності.
Обставин, що пом`якшують або обтяжують покарання обвинуваченого, передбачених ст.ст.66, 67 КК України, судом не встановлено.
З урахуванням вищевикладеного, суд вважає можливим призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі. Між тим, виходячи із фактичної тяжкості вчиненого ОСОБА_13 злочину, зокрема, характеру діяння, обстановки, способу, місця і часу його вчинення, з урахуванням форми, виду, ступеня вини, мотивів і мети злочину, обставин, що характеризують поведінку обвинуваченого до вчинення злочину, обставин, що безпосередньо пов`язані із вчиненням злочину, та характеризують поведінку останнього після вчинення злочину, та індивідуальних властивостей обвинуваченого, зокрема його стану здоров`я, способу життя, а саме те, що він не одружений, за місцем проживання характеризується позитивно, та відсутність обставин, що обтяжуються покарання обвинуваченого, суд приходить до висновку, що вищенаведені обставини істотно знижують фактичну ступінь тяжкості вчиненого злочину і ступінь небезпечності винної особи для суспільства, що у своїй сукупності утворює підставу для висновку суду про можливість звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України, тобто можливість виправлення засудженого без реального відбування покарання, але в умовах належного контролю за його поведінкою та виконання покладених на нього судом у відповідності до ст.76 КК України обов`язків.
В кримінальному провадженні потерпілим ОСОБА_10 до обвинуваченого ОСОБА_13 заявлено цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди на суму 11745 грн. 35 коп. та моральної шкоди на суму 150000 грн. 00 коп. на його користь. 22 листопада 2017 року потерпілим збільшено позовні вимоги в частині відшкодування матеріальної шкоди на користь ОСОБА_10 на суму 24962 грн. 14 коп. та моральної шкоди на суму 200000 грн.
Суд вважає, що внаслідок дій ОСОБА_13 заподіяно як матеріальну, так і моральну шкоду потерпілому ОСОБА_10 , оскільки він поніс витрати на лікування, переніс моральні страждання, а тому даний позов підлягає задоволенню в частині підтверджених документально витрат на лікування на суму 24962 грн. 14 коп. Суд також вважає, що слід задовільнити вимоги потерпілого ОСОБА_10 про відшкодування моральної шкоди частково в сумі 5000 грн. з розрахунку того, що протягом кількох місяців після заподіяння йому тілесних ушкоджень він переносив моральні страждання, перебуваючи на тривалому лікуванні.
Питання з речовими доказами суд вирішує в порядку ст.100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.366-368, 371, 374, 376, 395 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року шести місяців позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного покарання з встановленням іспитового строку 1 (один) рік, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
Згідно п.1 та п.2 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_13 , наступні основні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.
Цивільний позов заявлений потерпілим, задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_13 на користь ОСОБА_10 матеріальну шкоду в сумі 24962 (двадцять чотири тисячі дев`ятсот шістдесят дві) грн. 14 коп.
Стягнути з ОСОБА_13 на користь ОСОБА_10 моральну шкоду в сумі 5000 (п`ять тисяч) грн.
Речовий доказ по справі ніж, який передано на зберігання ОСОБА_13 залишити у його користуванні.
Речові докази по справі CD-R «Ridata» із записом з відео реєстратора, DVD-R «VIDEX», DVD-R «Verbatim», які зберігаються при матеріалах кримінального провадження, - залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження.
На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду міста Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення через Подільський районний суд м.Києва.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, а іншим учасникам судового провадження роз`яснити, що вони мають право отримати його копію в суді.

Суддя: ОСОБА_1