Справа № 405/4259/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" липня 2018 р. м. Кропивницький

слідчий суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у кримінальному провадженні № 0000043, клопотання заступника військового прокурора Кіровоградського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_3 про продовження строку тримання під домашнім арештом підозрюваному:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Бобринець, Кіровоградської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , ч.3 ст.368 КК України, за участю прокурора ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , підозрюваного ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:

прокурор звернувся до слідчого судді з клопотанням про продовження строку тримання під домашнім арештом підозрюваному ОСОБА_4 .
Органом досудового розслідування ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, тобто в одержанні службовою особою неправомірної вигоди для себе за не вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду будь-якої дії з використанням наданої їй влади та службового становища, вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди за наступних обставин.
Відповідно до наказу начальника ГУНП в Кіровоградській області №62 о/с від 20.02.2018, інспектора-чергового роти патрульної служби поліції особливого призначення Святослав ГУНП в Кіровоградській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 призначено на посаду т.в.о. дільничного офіцера поліції сектору превенції Гайворонського ВП ГУНП в Кіровоградській області.

Також, відповідно до наказу начальника ГУНП в Кіровоградській області №148 о/с від 10.04.2018, заступника начальника Гайворонського ВП ГУНП в Кіровоградській області майора поліції ОСОБА_7 у період з 10.04.2018 по 11.05.2018 призначено на посаду т.в.о. начальника Гайворонського відділу поліції ГУНП в Кіровоградській області.

Відповідно до статей 3, 8, 19, 29, 68 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю; права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність.
В Україні визнається і діє принцип верховенства права, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.
Згідно вимог статті 1 Закону України Про Національну поліцію, Національна поліція України це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.
Основними завданнями поліції є: забезпечення публічної безпеки і порядку; охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; протидії злочинності; надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги.

Діяльність поліції будується на принципах верховенства права, дотримання прав та свобод людини, законності та інших.
У своїй діяльності поліція керується Конституцією України, Законом України Про Національну поліцію, іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.
Поліція виконує свої завдання неупереджено, у точній відповідності з законом. Ніякі виняткові обставини або вказівки службових осіб не можуть бути підставою для будь-яких незаконних дій або бездіяльності поліції. Поліція поважає гідність особи і виявляє до неї гуманне ставлення, захищає права людини незалежно від її соціального походження, майнового та іншого стану, расової та національної належності, громадянства, віку, мови та освіти, ставлення до релігії, статі, політичних та інших переконань.
Працівник поліції при виконанні покладених на нього обов`язків керується тільки законом, діє в його межах і підпорядковується своїм безпосередньому і прямому начальникам. Працівник поліції у межах повноважень, наданих Законом та іншими законодавчими актами, самостійно приймає рішення і несе за свої протиправні дії або бездіяльність дисциплінарну чи кримінальну відповідальність.
Службова особа поліції, яка порушила вимоги закону або неналежно виконує свої обов`язки, несе відповідальність у встановленому порядку.
У відповідності до п.з п.1 ч.1 ст.3 Закону України Про запобігання корупції, на поліцейських поширюється дія вказаного закону. Відповідно до вимог статей 3, 22, 24 Закон України Про Національну поліцію, поліцейським забороняється використовувати свої службові повноваження або своє становище та пов`язані з цим можливості з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб, а у разі надходження пропозиції щодо неправомірної вигоди або подарунка, незважаючи на приватні інтереси, зобов`язані невідкладно вжити таких заходів: відмовитися від пропозиції; за можливості ідентифікувати особу, яка зробила пропозицію; залучити свідків, якщо це можливо, у тому числі з числа співробітників; письмово повідомити про пропозицію безпосереднього керівника (за наявності) або керівника відповідного органу, підприємства, установи, організації, спеціально уповноважених суб`єктів у сфері протидії корупції.
Однак, у порушення вищевказаних вимог нормативно-правових актів, лейтенант поліції ОСОБА_4 , будучи службовою особою працівником правоохоронного органу, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, став на шлях злочинної діяльності за наступних обставин.

Так, 29.04.2018, точний час в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 , діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_7 , з корисливих мотивів та з метою незаконного збагачення за рахунок інших осіб, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, розробили злочинний план на незаконне збагачення, шляхом зловживання своїми повноваженнями, висунули громадянину ОСОБА_8 протиправну вимогу щодо передачі їм неправомірної вигоди за безперешкодне здійснення останнім підприємницької діяльності, пов`язаної із реалізацією дров дерев різних порід без належних документів та не притягнення його до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху в частині перевезення деревини без належних документів, у розмірі 1 000 грн. за кожний реалізований автомобіль із дровами деревин, чим вчинив одержання службовою особою неправомірної вигоди для себе за невчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду будь-якої дії з використанням наданої їй влади та службового становища, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди, тобто у кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 3 ст. 368 КК України.

30.04.2018 громадянин ОСОБА_8 звернувся до правоохоронних органів із заявою про вчинення кримінального правопорушення співробітниками Гайворонського ВП ГУНП в Кіровоградській області.

В подальшому, 04.05.2018 близько 10 год., ОСОБА_4 , реалізуючи єдиний із ОСОБА_7 умисел, направлений на одержання неправомірної вигоди, діючи умисно, з корисливих мотивів та з метою власного незаконного збагачення за рахунок інших осіб, перебуваючи на подвір`ї біля адміністративної будівлі Гайворонського ВП ГУНП в Кіровоградській області за адресою: Кіровоградська область, м.Гайворон, вул. Чкалова, буд.8, зустрівся та одержав від ОСОБА_8 частину неправомірної вигоди для себе та третіх осіб у сумі 2 000 грн. за безперешкодне здійснення останнім підприємницької діяльності, пов`язаної із реалізацією дров дерев різних порід без належних документів та не притягнення його, ОСОБА_8 , до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху в частині перевезення деревини без належних документів.

Після цього, 08.05.2018 близько 10 год., ОСОБА_4 , продовжуючи реалізацію єдиного із ОСОБА_7 умислу, направленого на одержання неправомірної вигоди, діючи умисно, з корисливих мотивів та з метою власного незаконного збагачення за рахунок інших осіб, знаходячись у власному автомобілі марки CHERY FLAGCLOUD, державний номерний знак НОМЕР_1 , поблизу з адміністративною будівлею Гайворонського ВП ГУНП в Кіровоградській області за адресою: Кіровоградська область, м. Гайворон, вул. Чкалова, буд.8, одержав від ОСОБА_8 частину неправомірної вигоди в сумі 3 000 грн. для себе та третіх осіб за безперешкодне здійснення останнім підприємницької діяльності, пов`язаної із реалізацією дров дерев різних порід без належних документів та не притягнення його, ОСОБА_8 , до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху в частині перевезення деревини без належних документів.

В подальшому, 11.05.2018 близько 09 год., громадянин ОСОБА_8 , на виконання злочинної вимоги ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , прибув до службового кабінету майора поліції ОСОБА_7 , що знаходиться в адміністративній будівлі Гайворонського ВП ГУНП в Кіровоградській області за адресою: Кіровоградська область, м. Гайворон, вул. Чкалова, 8, де в ході зустрічі із ОСОБА_7 передав останньому частину неправомірної вигоди у розмірі 3000 грн. за безперешкодне здійснення останнім підприємницької діяльності, пов`язаної із реалізацією дров дерев різних порід без належних документів та не притягнення його, ОСОБА_8 , до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху в частині перевезення деревини без належних документів.

Безпосередньо, після отримання обумовленої неправомірної вигоди, злочинна діяльність ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , спрямована на вимагання та одержання неправомірної вигоди від громадянина ОСОБА_8 , була припинена, у зв`язку з їх затриманням правоохоронними органами, у порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Всього, упродовж травня 2018 року, ОСОБА_4 та ОСОБА_7 за вищевикладених обставин одержали від ОСОБА_8 неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів на загальну суму 8 тис. грн.

Прокурором з клопотання стверджується, що 11.07.2018 року спливає строк домашнього арешту підозрюваного ОСОБА_4 по кримінальному провадженню № 0000043, однак закінчити розслідування до вказаного часу не є можливим, оскільки для всебічного, повного й неупередженого розслідування всіх обставин кримінального провадження необхідно виконати ряд слідчих (розшукові) дії.
На виконання зазначеного обсягу роботи потрібен додатковий термін не менше одного місяця, в зв`язку з чим виникла необхідність в порушенні клопотання про продовження строку домашнього арешту підозрюваному ОСОБА_4 .
Прокурор під час розгляду клопотання зазначив про необхідність продовження строку тримання особи під домашнім арештом, оскільки по оголошеній обґрунтованій підозрі, існують ризики, яких не можливо запобігти шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, до завершення досудового розслідування необхідно провести ряд слідчих (розшукових) дій.
Захисник в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення клопотання прокурора, просила визначити перебування під домашнім арештом підозрюваного ОСОБА_4 в нічний час доби, щоб останній зміг влаштуватися на роботу та утримувати сім`ю.
Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримав позицію захисника.
Заслухавши учасників, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя прийшов до наступних висновків.
Так, згідно ч.6 ст.181 КПК України у разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому ст.199 цього Кодексу.
Частинною 3 ст.199 КПК України визначено, що в клопотанні про продовження строку тримання під вартою мають бути вказані обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явились нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовження строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині 3 ст.199 КПК України, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою (ч.5 ст.199 КПК України).
Встановлено, що 11.05.2018 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

12.05.2018 ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда стосовно підозрюваного ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на строк до 11.07.2018, який полягає у забороні останньому цілодобово залишати квартиру АДРЕСА_2 .

25.06.2018 року строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні продовжено заступником прокурора Кіровоградської області до чотирьох місяців, тобто до 03.09.2018 року.

06 липня 2018 року постановою військового прокурора Кіровоградського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_5 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000043, зареєстрованому 01.05.2018 в Єдиному реєстрі досудових розслідувань, за підозрою ОСОБА_7 та ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст.368 КК України продовжено до трьох місяців, тобто до 11.08.2018 року.

Під час розгляду клопотання слідчий суддя встановив наявність обґрунтованої підозри за ч. 3 ст. 368 КК України, причетність ОСОБА_4 до неї, що підтверджується наданими матеріалами клопотання, які містять протокол допиту свідка ОСОБА_8 , протокол ОМП, протокол обшуку від 11.05.2018 року, протокол проведення слідчого експерименту (а.к. 12-12, 14-15, 19-20, 35-36, 37-39).
У той же час, слідчим суддею відзначається, що термін «обґрунтована підозра», згідно практики Європейського суду з прав людини (далі-ЄСПЛ) у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року, означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення.
При цьому, практика ЄСПЛ не вимагає, щоб на момент обрання запобіжного заходу у органу досудового розслідування були чіткі докази винуватості особи, яку повідомлено про підозру.
Так, у справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984 року ЄСПЛ вказав, що комісія наголошує, що питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою.
Наявні матеріали, на думку слідчого судді, свідчать, що існують факти та інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що ОСОБА_4 міг вчинити кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 368 КК України.
До того ж, слідчим суддею встановлено існування наступних ризиків, передбачених:
- п.1 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме можливість підозрюваним ухилятися від кримінальної відповідальності, оскільки через тяжкість кримінального правопорушення по якому оголошено про підозру, зібраних у справі доказів та можливе покарання у разі доведення його провини, свідчать про те, що останній може вчинити спробу направлену на ухилення від кримінальної відповідальності та суду;

- п.3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливість підозрюваним впливати на потерпілих та свідків, а також іншого підозрюваного у даному кримінальному провадженню, які в судовому засіданні ще не допитувалися.

Інші ризики матеріалами клопотання не доведені.
Викладене у своїй сукупності, свідчить, що заявлені ризики, передбачені п.п.1,3 ч.1 ст.177 КПК України не зменшилися, завершення досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під домашнім арештом наразі неможливе у зв`язку з необхідністю проведення слідчих (розшукових) дій, а тому необхідність в раніше обраному відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжному заході домашній арешт не відпала, та вказує про наявність достатніх підстав вважати, що за матеріалами означеного кримінального провадження по відношенню до ОСОБА_4 існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, а інший, більш м`який запобіжний захід (особисте зобов`язання), на думку слідчого судді, не забезпечать запобігання встановленим ризикам та виконанню підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.
Водночас, слідчий суддя оцінює суворість можливого покарання ОСОБА_4 та визнає за реальну небезпеку можливість його ухилення від правосуддя у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж домашній арешт.
Вищезазначені обставини є виправданими та необхідними елементами (ризиками), що визначають та виправдовують потребу в подальшому триманні підозрюваного під домашнім арештом, а тому вважаю за необхідне продовжити строк домашнього арешту підозрюваному ОСОБА_4 в період доби протягом якого останньому заборонено залишати квартиру АДРЕСА_2 , а саме з 22.00 год. до 06.00 год. наступного дня, в межах строку досудового розслідування, тобто до 11.08.2018 року,
Керуючись ст.ст.176-199, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Продовжити строк тримання під домашнім арештом підозрюваному ОСОБА_4 з 06.07.2018 року до 11.08.2018 року, який полягає в забороні для нього залишати в період часу з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. наступного дня квартиру АДРЕСА_2 .

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 на строк до 11.08.2018 року наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та в подальшому суду;

- не відлучатися із місця проживання без дозволу слідчого, прокурора та в подальшому суду;

- повідомляти слідчого, прокурора та в подальшому суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування зі свідками та іншим підозрюваним за винятком участі в процесуальних діях під час досудового розслідування та у суді.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Дата закінчення дії ухвали слідчого судді визначити до 11.08.2018 року.

Ухвалу передати до органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного для виконання.

Орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому або суду, якщо запобіжний захід застосовано під час судового провадження (ч.4 ст.181 КПК України).

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Кіровоградської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Ленінського
районного суду м. Кіровограда ОСОБА_9