Провадження № 1-кп/643/337/18
Справа № 643/8407/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.10.2018 м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурорів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5

захисників адвокатів - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ОСОБА_8 ,

обвинуваченого - ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Московського районного суду м. Харкова кримінальне провадження №0003937 від 18.06.2017, яке надійшло від Харківської місцевої прокуратури №4 за обвинуваченням,

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м.Харкова, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, раніше судимого: 08.10.2013 вироком Московського районного суду м. Харкова за ч. 1 ст.185 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбуванням покарання звільнений з іспитовим строком на 1 рік, ухвалою Апеляціного суду Харківської області від 17.12.2013 засуджений за ч. 2 ст. 185, ст.71 до 2 років позбавлення волі; 02.06.2015 вироком Московського районного суду м.Харкова за ч. 2 ст. 307, ст. 71 КК України до позбавлення волі строком 6 років 1 місяць, з конфіскацією майна, на підставі ЗУ «Про Амністію» ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 16.12.2015, звільнений 14.01.2016 у зв`язку із відбуттям строку покарання; 12.10.2016 вироком Київського районного суду м. Харкова за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України до 2-х років позбавлення волі із застосуванням ст.ст.75,76 КК України строком на 1-н рік, зареєстрованого та фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
-у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.3 ст.186 КК України,

В С Т А Н О В И В :

18.06.2017 приблизно о 14:20 години, ОСОБА_9 , знаходячись за адресою АДРЕСА_2 , проник через незачинені вхідні двері до приміщення тамбуру квартири АДРЕСА_3 вищевказаного будинку, в якому зберігались: лічильники для води, які належать ОСОБА_10 , діючи за здалегідь виниклим умислом, спрямованим на викрадення чужого майна поєднаного з проникненням в приміщення, з корисливих мотивів, діючи повторно, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, з приміщення тамбуру викрав лічильник гарячої води ТМ Zenner Minomess ETW-M, в корпусі білого кольору, вартістю згідно висновку товарознавчої експертизи № 184 від 19.06.2017 - 340 гривень, перехідник пластиковий, чорно-зеленого кольору в кількості 1 шт., перехідник залізний в кількості 2 шт., гайку металеву в кількості 2 шт, перехідник металевий, в кількості 2 шт., металеву колбу коричневого кольору, трубку пластикову білого кольору, частина труби з «кулаком» в кількості 2 шт., перехідник металевий, трійник (розгалуджувач) металевий, частина пластикової труби світлого кольору з червоною серцевиною в кількості 1 шт., розгалужувач пластиковий, сірого кольору, вартість яких в ході досудового розслідування та суду встановити не виявилося можливим, та які почав складати в поліетиленовий пакет білого кольору, однак, під час демонтажу іншого лічильника, дії останнього були помічені власницею лічильника ОСОБА_10 , яка вийшла до тамбуру на почутий їй галас та намагалась зупинити протиправні дії ОСОБА_9 , схопивши його за ліву руку. В цей час ОСОБА_9 усвідомлюючи, що його дії стали явними, ігноруючи волю потерпілої залишатися на місці та незважаючи на це продовжуючи вчиняти свої протиправні дії, діючи відкрито,з метою заволодіння вищевказаним майном та його утриманням, відштовхнув ОСОБА_10 та разом із викраденим майном вибіг з приміщення тамбуру на вулицю, де намагався покинути місце скоєння кримінального правопорушення з викраденим майном.

Таким чином, ОСОБА_9 , вчинив усі дії, які вважав необхідними для реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на відкрите викрадення чужого майна, однак не довів свій злочинний намір до кінця з причин, які не залежали від його волі, так як при спробі покинути місце скоєння кримінального правопорушення з викраденим майном, його дії були помічені інспектором патрульної поліції ОСОБА_11 , який зупинив його біля буд.59 по вул.Гв.Широнинців, разом з викраденим майном.

В результаті злочинних дій ОСОБА_9 намагався завдати потерпілій ОСОБА_10 матеріальну шкоду на загальну суму 340 гривень.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні не визнав у повному обсязі. При цьому показав, що він неофіційно працює на посаді експедитора, 18.06.2017 він був вихідний, приблизно 12 годині перебував біля кіоску, в якому працювала знайома його матері, яка за проханням його матері передала йому гроші 300 гривень,. Біля кіоску він перебував приблизно десять хвилин. Коли він знаходився приблизно в районі базару, розташованого біля м. Героїв Праці в м. Харкові, до нього підійшов поліцейський, який попросив надати документи, посвідчуючи його особу. На той час документів при ньому не було. Він погодився на пропозицію поліцейського, та сів в салон автомобіля, на якому приїхали до невідомого йому раніше місця, біля житлового будинку, де він перебував біля 20-30 хвилин. Що саме трапилося та привід знаходження його на цьому місці йому не повідомили. Йому надавали якісь-то документи. Його стали питати про судимість. Потім поліцейські доставили його до приміщення Московського ВП, де тільки о 19 годині він зателефонував матері, та йому повідомили, що його впізнала потерпіла, оскільки він нібито зняв якійсь лічильник. Захисник, який був йому наданий, не ознайомив його в чому його підозрюють, тому у нього є сумніви щодо кваліфікації адвоката.

Крім цього, обвинувачений зазначив, що до нього був застосований фізичний вплив, що спричинили йому фізичні ушкодження, але хто саме з співробітників Московського ВП він зазначити у суді не зміг. ОСОБА_9 наполягав на тому, що в автомобілі один із поліцейських наніс йому в грудну клітину удар та відібрали у нього його сумку з грошима 300 гривень. При цьому обвинувачений зазначив, що в той день був одягнутий у футболку, шорти та м`які мокасини чорного кольору. ОСОБА_9 показав у суді, що у нього на руці був годинник, кришка від якого злетіла.

Суд, вислухавши учасників судового розгляду, потерпілу, свідків, та безпосередньо дослідивши надані докази, які є належними та допустимими, вважає винуватість ОСОБА_9 у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, події якого мали місце 18.06.2017 - доведеною.

Винуватість ОСОБА_9 підтверджується наступними доказами, а саме:

- показами потерпілої ОСОБА_10 , яка у суді показала, що 18.06.2017 біля 14 години 20 хвилин, вона перебувала у себе в квартирі АДРЕСА_3 . Почали лаяти собаки, через глазок вона побачила раніше незнайомого їй чоловіка, який перебував в тамбуре біля лічильників води, які відносяться до її квартири, потім почула хлопок, тому відчинила двері, та побачила молодого чоловіка, якого у суді потерпіла опізнала, та наполягала, що це є обвинувачений ОСОБА_9 , який щось робив з її лічильниками, після чого полилася вода. Вона намагалась перекрити воду. В цей час ОСОБА_9 побіг на поверх вище, потім повернувся. Запропонував допомогу, а потім став намагатися руками вирвати інший лічильник холодної води, на що вона ударила його по руці, вимагала його зупинитися. Він почав вести себе неадекватно, галлюцініровал, потім прохав підкурити цигарку. Вона зайшла до квартири та викликала поліцію. Коли вона повернулася до тамбуру, побачила як ОСОБА_9 розмовляє з її сусідкою. Він побачив потерпілу та став він неї втікати, на що вона схопила його за руку, в зв`язку з чим з руки ОСОБА_9 злітіло скло годинника. Вона, в свою чергу, продовжила переслідувати ОСОБА_9 десь біля п`яти хвилин, якого затримала поліція біля будинку №59 по вул. Гв.Широнінців в м.Харкові, яка привезла його до будинку. Потерпіла зазначила, що ОСОБА_9 руками вирвав трубу з лічильником, у нього був пакет з трубами, коробкою з личільником, гайками. Пакет у нього був той самий з яким він намагався від неї скритися, та з яким його доставила поліція. Більш того, вона була присутня на час проведення огляду речей, а саме пакета, який був при ОСОБА_9 з трубами, гайками та лічильником. Зміст пакету їй пред`явлено, та вона його опізнала, це був її лічильник.

Потерпіла у суді наполягала, що впізнає ОСОБА_9 , як особу яка намагалася відкрито заволодіти її майном 18.06.2017. Більш того, вона зазначає, що впізнала його по обличчю, татуюванням, він в той час був одягнути у чорні шорти та чорні тапки, без шкарпеток з голим торсом. А оскільки лилася вода, його одяг був увесь мокрий.

Крім цього, потерпіла зазначила, що двері тамбуру, в якому вона побачила ОСОБА_9 не були зачинені на замок.

- показами свідка ОСОБА_11 , який у суді показав, що він працює поліцейським. 18.06.2017 після 14 години, він отримав інформаційне повідомлення, про те, що невідомий нібито зірвав лічильники. По дорозі на виїзд він зв`язався із заявником, яка в телефонному режимі повідомила прикмети цього невідомого чоловіка. Одна з прикмет була та, що чоловік був без футболки в мокрих шортах, оскільки він зривав лічильник і лилася вода, в руках у нього був пакет білого кольору. Під`їжджаючи до місця злочину, побачили громадянина, який переходив вул. Гв. Широнінців в сторону вул.Валентинівської в м. Харкові, виходив зі сторони будинку АДРЕСА_4 , який по прикметам був схожий на вказану потерпілою особу. Чоловік повідомив, що він є співробітником ЖЕКу, проводить якісь-то ремонтні роботи, але документів при ньому не було. Але він тримав у руці пакет, на звернення поліцейських, останній погодився та показав зміст пакету, в якому були лічильник, вироби сантехнічного характеру. Він був без футболки, та в мокрих шортах. Після чого, усі прибули до місця події, біля будинку якого була потерпіла, яка впізнала цього чоловіка, який за її словами викрав її лічильник води. Потім приїхала слідча оперативна група. Весь цей час пакет чоловік тримав в руках.

В судовому засіданні свідок зазначив, що цей чоловік був обвинувачений ОСОБА_9

- постановою про призначення товарознавчої експертизи від 19.06.2017, та висновком товарознавчої експертизи за №184 від 19.06.2017, відповідно до якого вартість викраденого майна на момент скоєння злочину з урахуванням зносу складає 340 гривень. ( а.с. 97-99).

- постановою про приєднання до кримінального провадження речових доказів від 19.06.2017, а саме: металеву кришку від годинника з надписом «Avon» сірого кольору, яка відповідно до протоколу огляду речей від 19.06.2017 було виявлено та вилучено на 4-му поверсі, під`їзду №7, будинку АДРЕСА_2 . ( а.с.101, 106).

- постановою про приєднання до кримінального провадження речових доказів від 19.06.2017, відповідно до якої приєднати та передати на зберігання наручний годинник з надписом «Quartz» без задньої кришки. Даними протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 18.06.2017 за участю ОСОБА_9 та захисника ОСОБА_6 , в ході якого було виявлено та вилучено наручний годинник з надписом «Quartz» без задньої кришки. ( а.с. 103, 158-162).

- даними протоколу огляду речей від 19.06.2017 та постанов про приєднання до кримінального провадження речових доказів від 19.06.2017, а саме: лічильника для води, перехідники, трубки та розгалужувачі. (а.с.104,105).

- даними протоколу пред`явлення речей для впізнання від 19.06.2017, в ході якого ОСОБА_10 впізнала викраденні у неї речі 18.06.2017. (а.с.164-165).

- даними протоколів огляду місця події від 18.06.2017 з фотознімками, які узгоджуються з показами потерпілою ОСОБА_10 та свідка ОСОБА_11 . Крім цього, ці протоколи визнають як доказ захисник та обвинувачений ОСОБА_9 , що вбачається з наданих ними суду письмових дебатах, в яких останні зазначають, що у протоколі огляду місця події, а додані до них фотознімки, на думку захисту та сторони обвинувачення є доказами тиску з боку поліції на ОСОБА_9 .

Судом задоволено клопотання обвинуваченого, та викликано в якості свідків понятих ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , які були залучені в якості понятих в ході пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 18.06.2017 за участю потерпілої по справі. Свідок ОСОБА_13 у суді зазначила, що зазначена процесуальна дія проходила в квартирі, в ході якої потерпіла з запропонованих фотографій вибрала одну, за якими ознаками їй не відомо, протокол було складено в її присутності та нею підписаний. Свідок ОСОБА_12 показав у суді, що був запрошений в якості понятого. В його присутності працівники поліції щось питали у потерпілої, йому співробітники поліції оголосили протокол та він поставив на ньому свій підпис.

Згідно вимогам ч. 1 ст.228 КПК України, перед тим, як пред`явити особу для впізнання, слідчий, прокурор попередньо з`ясовує, чи може особа, яка впізнає, впізнати цю особу, опитує її про зовнішній вигляд і прикмети цієї особи, а також про об ставини, за яких вона бачила цю особу, про що складає протокол. Якщо особа заявляє, що вона не може назвати прикмети, за якими впізнає особу, проте може впізнати її за сукупні стю ознак, у протоколі зазначається, за сукупні стю яких саме ознак вона може впізнати особу. Забороняється попередньо показувати особі, яка впізнає, особу, яка повинна бути пред`явлена для впізнання, та надавати інші відомо сті про прикмети цієї особи.

Заборону попереднього показу особі, яка впізнає, особи, яка повинна бути пред`явлена для впізнання, слід розуміти як вимогу того, що ні слідчий, ні прокурор, ні оперативні співробітники чи будь-хто інший не мають права показувати до проведення цієї слідчої дії особі, яка впізнає, того, кого будуть впізнавати, його фотографічних, відеографічних зображень або вказувати на окремі прикмети, які можуть розкрити його особистість і вплинути на процес узнавання, або стати підказкою, кого саме треба впізнати. Встановлення слідчим, прокурором чи судом таких фактів ураховується при оцінці ними результатів проведеного впізнання.
З урахуванням вищенаведеного, суд визнає протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 18.06.2017 недопустимим доказом.

Судом було задоволено клопотання обвинуваченого ОСОБА_9 про допит в якості свідків його матері ОСОБА_14 та її знайомої ОСОБА_15 . Так, свідок ОСОБА_15 зазначила, що 18.06.2017 вона працювала у кіоскі, який розташований на трамвайної зупинці по вул. Валентинівській в м. Харкові, куди біля 12 годин прийшов ОСОБА_9 , якому вона передала гроші від його матері у розмірі 200 гривень, та спілкувалася з ним біля 15-20 хвилин. Дані покази підтвердила свідок ОСОБА_16 у суді, та зазначила, що з ранку цього ж дня зустрічалася з сином, який був одягнутий у футболку, шорти, тапці чорного кольору.
Як зазначив обвинувачений, то відстань він кіоску, де працювала на той час ОСОБА_15 до місця його затримання, займає приблизно 20 хвилин. Тому покази зазначених свідків не спростовують встановлений час подій по справі, які мали місце 18.06.2017 біля 14-20 години.
Стосовно зазначеної позиції обвинуваченого ОСОБА_9 , щодо його непричетності в скоєнні злочину, який йому інкримінується, оскільки він 18.06.2017 року приходив до кіоску до знайомої матері, та відсутністю у нього після спілкування з поліцейськими сумки з грошима 300 гривень, футболки, суд знаходить ці ствердження безпідставними та непереконливими, оскільки суду стороною захисту не надано доказів, які б спростовували висновки суду.
ОСОБА_9 під час затримання, в ході досудового розслідування та суду не порушувалося його право на захист, про що свідчать участь трьох захисників в усіх процесуальних діях по кримінальному провадженню. Ніяких зауважень, скарг щодо матеріалів справи, в тому числі в ході надання доступу до матеріалів досудового розслідування, та дій поліцейських, слідчого, прокурора від ОСОБА_9 та його захисника не надходило.
Більш того, позиція обвинуваченого стосовно того, що на нього тиснули як в ході затримання, так і вході досудового розгляду, та були застосовані заборонені заходи фізичного, психологічного тиску, спростовується наданими суду висновком службової перевірки за фактом виявлення тілесних ушкоджень у ОСОБА_9 (синець на лівому передпліччі, садна на обох ліктях, подряпини на спині) при вміщенні його до ІТТ №1 ГУНП в Харківській області від 20.06.2017, який затверджено начальником ІТТ №1 ГУНП в Харківській області ОСОБА_17 , відповідно до якого службову перевірку за фактом виявлення тілесних ушкоджень у ОСОБА_9 припинити. Вважати, що тілесні ушкодження ОСОБА_9 отримав до приміщення в ІТТ №1 в результаті падіння за місцем роботи, коли розвантажував ящик з овочами. Направити до Харківської місцевої прокуратури №4 повідомлення про доставлення до ІТТ №1 ОСОБА_9 з тілесними ушкодженнями. До висновку були надані суду копії рапорту співробітника ІТТ №1 від 19.06.2017, та копію протоколу пояснення ОСОБА_9 від 19.06.2017, в якому останній зазначив, що тілесні ушкодження ним були отримані 16.06.2017 біля 12-30 години, коли переносив ящик з овочами. Але в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 наполягав, що не міг написати цю заяву, оскільки 19.06.2017 та перебував в ІТТ №1. Ці ствердження ОСОБА_9 спростовуються повідомленням начальника ІТТ №1 ГУНП в Харківській області від 25.09.2018, з якого вбачається, що ОСОБА_9 було поміщено до ІТТ №1 ГУНП в Харківській області 19.06.2017 о 18-20 години на підставі ст.208 УПК України. 20.06.2017 о 09-25 ОСОБА_9 вивезено на слідчі дії до Московського ВП ГУНП в Харківській області та повернуто до установи 20.06.2017 о 16-30 години. 24.06.2017 о 09-00 години ОСОБА_9 етапований до Харківської державної установи виконання покарань №27.

На підставі аналізу матеріалів справи, досліджених та наведених у вироку доказів у їх сукупності, письмовими доказами, показами потерпілої, свідка ОСОБА_11 , які надавали у суді послідовні свідчення, які узгоджуються з іншими наведеними доказами та між собою, які останні не змінювали в ході судового розгляду справи, тому у суду відсутні підставі ставити ці покази під сумнів.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що невизнання своєї провини обвинуваченим, пояснюється його намірами можливими способами спростувати обставини справи, зменшити їх у вигідному до себе напрямку, або зменшити ступінь своєї вини, та полегшити свою участь, а також вибраною тактикою захисту у суді.

Відповідно до роз`яснень п. 22 Постанови Пленуму Верховного суду України, №10 від 06.11.2009 «Про судову практику у справах про злочини проти власності», вирішуючи питання про наявність у діях винної особи названої кваліфікуючої ознаки суди повинні з`ясовувати, з якою метою особа опинилась у житлі, іншому приміщенні чи сховищі та коли саме в неї виник умисел на заволодіння майном. Викрадення майна не можна розглядати за ознакою проникнення в житло або інше приміщення чи сховище, якщо умисел на викрадення майна у особи виник під час перебування в цьому приміщенні.
Якщо дії, розпочаті як крадіжка, поєднана з проникненням у житло, інше приміщення чи сховище, переросли в грабіж чи розбій, вчинене слід кваліфікувати відповідно за частиною третьою статті 186 КК України або частиною третьою статті 187 КК України.
Поняття "інше приміщення" включає різноманітні постійні, тимчасові, стаціонарні або пересувні будівлі чи споруди, призначені для розміщення людей або матеріальних цінностей (виробниче або службове приміщення підприємства, установи чи організації, гараж, інша будівля господарського призначення, відокремлена від житлових будівель, тощо).
Суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_9 у скоєні інкримінованого йому злочину, та кваліфікує дії обвинуваченого за ч. 2 ст.15, ч. 3 ст. 186 КК України, оскільки він скоїв закінчений замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з проникненням в інше приміщення, вчинене повторно.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_9 , суд враховує тяжкість вчиненого ним злочину, який відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином. Більш того, обвинувачений раніше неодноразово судимий за скоєння умисних корисливих злочинів, судимість за які не знята та не погашена у встановленому законом порядку, скоїв злочин в період іспитового строку, офіційно не працевлаштований, на обліку у лікарів психіатра та наркологу не перебуває, має реєстрацію та місце мешкання.

Відповідно до інформації, наданої завідувачем медичної частини №27 філії ЦОЗ ДКВС України у Харківській та Луганській областях ОСОБА_18 та лікаря медичної частини №27 філії ЦОЗ ДКВС України у Харківській та Луганській областях ОСОБА_19 від 03.09.2018, ОСОБА_20 за час перебування в установі перебуває на диспансерному обліку у лікарів медичної частини з діагнозом: хронічний бронхіт. В період з 15.08.2018 по 16.08.2018 ОСОБА_9 перебував на стаціонарному лікуванні в стаціонарі медичної частини з діагнозом: сечокам`яна хвороба. Ниркова коліка. Виписаний в задовільному стані для продовження амбулаторного лікування. На теперішній час стан здоров`я ОСОБА_9 задовільний, в судовому засіданні приймати участь може.

При вирішенні питання про вид та міру покарання обвинуваченому, судом не визнано обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання обвинуваченого.

У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи»».

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, щодо законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, з метою перевиховання та виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, суд враховуючи тяжкість вчиненого ОСОБА_9 злочину, дані про особу винного, позицію прокурора, потерпілої, обвинуваченого та захисту, суд, на підставі викладеного, вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_9 покарання за ч. 3 ст.186 КК України у виді позбавлення волі, в межах санкції частини статті, за якою кваліфіковані його дії, оскільки виправлення обвинуваченого неможливо без ізоляції від суспільства.

На підставі ч.1 ст. 71 КК України, суд вважає необхідним частково приєднати обвинуваченому ОСОБА_9 не відбуту частину покарання, призначену 12.10.2016 за вироком Київського районного суду м. Харковаза ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком один місяць.

На підставіч.5ст.72КК України, період попереднього ув`язнення підлягає зарахуванню у строк покарання, при чому в даному випадку, з огляду на те, що злочин обвинувачений вчинив у період до 20червня 2017року,ч.5ст.72КК України, підлягає застосуванню в редакції Закону №838-VІІІ від 26.11.2015, а попереднє ув`язнення зараховується з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Зазначене відповідає Правовому висновку щодо застосування норми права, передбаченої ч. 5 ст. 72 КК України ( зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання) , викладеного у постанові Верховного Суду України від 29 серпня 2018 року у справі № 666/537/17.

Аналізуючи вищенаведене, суд згідно ч. 5 ст.72 КК України зараховує у строк відбування покарання час попереднього ув`язнення, починаючи з 18.06.2017- часу затримання останнього до оголошення судом вироку та проводить його з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу до набрання вироком законної сили стосовно обвинуваченого, суд залишає раніше обрану, у вигляді тримання під вартою в умовах Харківської установи виконання покарань №27.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України. Процесуальні витрати, які пов`язані із залученням експертів під час здійснення досудового розслідування відсутні. Відповідно до положень ч.4 ст. 174 КПК України суд вирішує питання про скасування арешту майна.

Керуючись ст. ст. 369-371, 373, 374 КПК України, суд
У Х В А Л И В:

ОСОБА_9 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.3 ст.186 КК України та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до покарання призначеного цим вироком частково приєднати не відбуту частину покарання призначеного ОСОБА_9 12.10.2016 за вироком Київського районного суду м. Харковаза ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком 6 (шість) місяців, призначивши остаточне покарання ОСОБА_9 за сукупністю вироків у виді 4 (трьох) років 1 (один) місяця позбавлення волі.

Згідно ч. 5 ст.72 КК України, зарахувати у строк відбування покарання ОСОБА_9 , час попереднього ув`язнення з 18.06.2017 та проводити його з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_9 обчислювати з 18.06.2017 часу затримання до оголошення судом вироку, керуючись правилами ч. 5 ст. 72 КК України проводити його з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_9 залишити раніше обраний до набрання вироку чинності, у вигляді тримання під вартою в умовах Харківської установи виконання покарань №27.

Арешт на майно, накладений ухвалою слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 20.06.2017, після набрання вироком законної сили - скасувати.
Речові докази по справі, які передані потерпілій, згідно зберігальної розписки потерпілої ОСОБА_10 від 19.06.2017 повернути власнику, ОСОБА_10 ; металеву кришку від годинника з надписом «Avon» сірого кольору та наручний годинник з надписом «Quartz» без задньої кришки, які передані на зберігання до складу Московського ВП ГУНП в Харківської області повернути власнику, ОСОБА_9 .

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного суду через Московський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення, а ОСОБА_9 строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення йому копії судового рішення.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення ОСОБА_9 та прокурору.

Учасникам судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1