печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 вересня 2018 року слідчий суддя Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Печерського районного суду міста Києва клопотання прокурора третього відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих Головного слідчого управління Департаменту процесуального керівництва у кримінальних провадженнях, підслідних Державному бюро розслідувань Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 001236 від 21.05.2018 про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В :

14.09.2018 у провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора третього відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих Головного слідчого управління Департаменту процесуального керівництва у кримінальних провадженнях, підслідних Державному бюро розслідувань Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 001236 від 21.05.2018 про арешт майна, а саме земельних ділянок з кадастровими номерами :02:006:0071, право власності на яку зареєстроване за ОСОБА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , шляхом заборони ОСОБА_4 .

Згідно з нормою ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

14 вересня 2018 року, до початку розгляду клопотання, стороною кримінального провадження, прокурор ОСОБА_3 , через канцелярію суду була подана заява про розгляд клопотання у його відсутність, також, прокурором у заяві зазначено, що клопотання підтримує в повному обсязі, із підстав, наведених у ньому та просить слідчого суддю задовольнити вказане клопотання.
На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.
Частиною 1 статті 172 КПК України передбачено окрім іншого, що неприбуття слідчого, прокурора у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.
Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання у відсутність не з`явившихся осіб, оскільки їх не прибуття не перешкоджає розгляду клопотання на підставі наданих доказів.
Вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, надходжу до наступних висновків.
Обґрунтовуючи вказане клопотання прокурор вважає, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 001236 від 21.05.2018 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 361 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що упродовж часу з 19.09.2017 по 31.01.2018 службові особи Головного управління Держгеокадастру у Київській області, всупереч положенням чинного законодавства, шляхом зловживання службовим становищем, з метою одержання неправомірної вигоди, в інтересах третіх осіб, шляхом несанкціонованого втручання в роботу автоматизованих систем та комп`ютерних мереж, незаконно вилучили з користування СФГ «Берегиня» земельні ділянки з кадастровими номерами :02:006:0045 та :02:008:0226 та СФГ «Тризуб» земельну ділянку з кадастровим номером :02:006:0044 та без здійснення у встановленому порядку зміни цільового призначення та з порушенням вимог законодавства щодо розроблення проекту землеустрою, шляхом штучного поділу та оформлення начеб то на учасників АТО у розмірі 0,2 га (максимальна площа можливого одержання земель для особистого селянського господарства у порядку безкоштовної приватизації), здійснили відведення та передачу їх безкоштовно у власність для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_5 та наближеним до нього особам, унаслідок чого спричинено матеріальну шкоду державі, а також користувачам цих ділянок у розмірі їх вартості, що є особливо великим розміром.

Стосовно вибуття із користування, відведення третім особам та вибуття із державної власності земельної ділянки з кадастровим номером :02:006:0044 розслідуванням з`ясовано, вказана ділянка використовується на умовах оренди СФГ «Тризуб», унаслідок вчинення протиправних дій та зловживання службовим становищем службовими особами Головного управління Держгеокадастру у Київській області упродовж з 19.09.2017 по 31.01.2018, з метою штучного створення умов для безкоштовної передачі у власність третім особам, була роздроблена на ділянки меншого розміру площею 2,00 га із кадастровими номерами: :02:006:0071, :02:006:0070, :02:006:0054, :02:006:0057, :02:006:0051, :02:006:0056, :02:006:0058, :02:006:0067, :02:006:0055, :02:006:0066, :02:006:0059, :02:006:0065, :02:006:0048, :02:006:0050, :02:006:0052, :02:006:0062, :02:006:0047, :02:006:0064, :02:006:0069, :02:006:0053, :02:006:0060, :02:006:0049, :02:006:0068, :02:006:0061, :02:006:0046, які на підставі рішень Головного управління Держгеокадастру у Київській області було штучно безкоштовно відведені підставним особам, наближеним до ОСОБА_5 , із числа учасників Антитерористичної операції (АТО) із різних регіонів України, на ім`я яких фактично в один день зареєстроване право власності, а вже через декілька днів право власності на ці ділянки ними відчужено на користь ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_2 ), яким у подальшому їх об`єднано у єдиний масив із присвоєнням ділянці кадастрового номеру :02:006:0071 та 11.04.2018 відчужено право власності на користь ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на підставі договору дарування земельної ділянки.

05.09.2018 до Генеральної прокуратури України надійшло клопотання голови СФГ «Тризуб» ОСОБА_6 про вжиття в його інтересах заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді накладення арешту на земельну ділянку з кадастровим номером :02:006:0071 , якою він правомірно користується та яка на праві власності належить ОСОБА_4 , шляхом заборони власнику її відчужувати, розпоряджатися та користуватися нею.

До клопотання ОСОБА_6 приєднано витяг із Державного земельного кадастру щодо земельної ділянки, а також на підтвердження використання ним земельної ділянки та посіву на ній сільськогосподарських культур акт обстеження земельної ділянки за участю представника Головного управління Держгеокадастру у Київській області від 21.02.2018.

Допитаний як свідок та у подальшому як потерпілий ОСОБА_6 підтвердив викладені у заяві про кримінальне правопорушення і клопотанні обставини.

З долучених до матеріалів досудового розслідування документів убачається, що СФГ «Тризуб» здійснено посів сільськогосподарських культур на земельній ділянці з кадастровим номером :02:006:0071, а також, що СФГ «Тризуб» продовжується використання цих земельних ділянок.

Рішенням Господарського суду Київської області від 11.09.2018 у справі

за позовом СФГ «Тризуб» до Головного управління Держгеокадастру у Київській області підтверджується використання орендарем вказаних земель, а договір оренди земельної ділянки поновлено та строк 5 років, чим фактично підтверджено законність продовження використання цим майном.

Таким чином, з урахуванням обставин кримінального провадження у їх сукупності та взаємозв`язку, свідчать про те, що земельна ділянка із кадастровим номером :02:006:0071 є доказом злочину, предметом вчиненого службовими особами органів Держгеокадастру України злочину, а також річчю, набутою кримінально протиправним шляхом.

Ураховуючи викладені вище обставини вчинених та розслідуваних кримінальних правопорушень та зважаючи на предмет злочинних діянь, земельні ділянки із кадастровими номерами :02:006:0045 та :02:008:0226, :02:006:0071, :02:008:0288, :02:006:0070, а також :02:006:0054, :02:006:0057, :02:008:0280, :02:008:0279, :02:006:0051, :02:008:0286, :02:006:0056, :02:006:0058, :02:006:0067, :02:008:0275, :02:006:0055, :02:006:0066, :02:006:0059, :02:008:0283, :02:006:0065, :02:006:0048, :02:006:0050, :02:006:0052, :02:008:0282, :02:006:0062, :02:006:0047, :02:006:0064, :02:006:0069, :02:006:0053, :02:008:0274, :02:008:0278, :02:006:0060, :02:006:0049, :02:006:0068, :02:006:0061, :02:008:0284, :02:008:0277, :02:008:0276, :02:008:0283, :02:006:0046, :02:008:0281, :02:008:0285, визнані речовими доказами.

Також матеріали кримінального провадження містять відомості, що причетними до вчинення кримінальних правопорушень особами, вчинюються дії, спрямовані на зміну, приховування, перетворення та відчудження речових доказів, що підтверджується: а) протиправним вилученням земель із користування СФГ «Тризуб»; б) штучним дробленням та відведенням земель у спосіб їх штучного поділу на фізичних осіб з різних регіонів України та передачею їх безкоштовно у власність у порядку надання «для ведення особистого селянського господарства» у порядку безкоштовної приватизації; в) невідкладне переоформлення права власності на землі відразу після набуття прав на користь ОСОБА_5 з концентрацією усіх ділянок під його контролем; г) об`єднання штучно поділених земельних ділянок в один масив та зміна їх кадастрових номерів для ускладнення чи затягування визнання недійсними правочинів, скасування реєстраційних дій та відновлення порушених прав; д) відчуження ОСОБА_5 земель на користь наближених та підконтрольних осіб як на добросовісних набувачів з метою ускладнення витребування їх із незаконного володіння та для маскування слідів злочинної діяльності.

У зв`язку із наведеними обставинами прокурор звертається із клопотанням про накладення арешту на земельну ділянку із кадастровим номером :02:006:0071.

Згідно із інформаційною довідкою з Державного реєстру прав на нерухоме майно та їх обтяжень право власності на земельну ділянку із кадастровим номером :02:006:0071 зареєстроване за ОСОБА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Прокурор вказує, що метою арешту майна є збереження речових доказів.

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: забезпечення речових доказів.
Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 КПК України); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Так, слідчим суддею встановлено, що постановою прокурора третього відділу процесуального керівництва управлінням процесуального керівництва у кримінальних провадженнях, підслідних Державному бюро розслідувань Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 від 12.09.2018 вищезазначені земельні ділянки визнано речовим доказом.

Прокурором доведено, що вказане майно могло бути набуто кримінально протиправним шляхом та отримано внаслідок вчинення кримінального правопорушення, тобто відповідає критеріям визначеним ст. 98 КПК України, та у випадку не накладення арешту на вказане майно, це може призвести до подальшого відчуження або до інших наслідків, які можуть перешкоджати досудовому розслідуванню.

За викладених обставин, враховуючи правове обґрунтування клопотання, яке відповідає положенням ст. ст. 170-173 КПК України, приходжу до переконання, що клопотання слідчого про накладення арешту на майно підлягає задоволенню з метою збереження речових доказів, задля забезпечення дієвості та об`єктивності розслідування у вказаному кримінальному провадженні, оскільки незастосування арешту може призвести до відчуження майна.

Приходячи до такого висновку, слідчий суддя враховує й те, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту. При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 107, 131, 132, 170173, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

Клопотання прокурора третього відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих Головного слідчого управління Департаменту процесуального керівництва у кримінальних провадженнях, підслідних Державному бюро розслідувань Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 001236 від 21.05.2018 про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на земельні ділянки з кадастровими номерами :02:006:0071, право власності на яку зареєстроване за ОСОБА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , шляхом заборони ОСОБА_4 відчуження, розпорядження, та заборони користування нею.

Зобов`язати слідчого/прокурора у кримінальному провадженні передати ухвалу особі, на майно якої, накладено арешт.

Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1