справа №619/2800/17
провадження №1-кп/619/102/18
УХВАЛА
06 листопада 2018 року м. Дергачі
Дергачівський районний суд Харківської області у складі
головуючого судді - ОСОБА_1
секретаря судового засідання - ОСОБА_2
прокурора - ОСОБА_3
захисника - ОСОБА_4
обвинуваченого - ОСОБА_5
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Черкаська Лозова Дергачівського району Харківської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,-
у вчиненні злочинів, передбачених ч.ч.1,2 ст.204 КК України,
Прокурор у судовому засіданні заперечував проти клопотання.
Вислухавши клопотання та думку осіб судового провадження, суд дійшов наступного висновку.
Відповідно до ч.1 ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.
Статтею 84 КПК України передбачено, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
Так, ч.1 ст.93 КПК України передбачено, що збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим у порядку, передбаченому цим Кодексом. Як вбачається зі змісту ч.3 даної норми закону, сторона захисту здійснює збирання доказів, серед іншого безпосередньо і шляхом здійснення дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів.
Порядок тимчасового доступу до речей і документів з можливістю їх вилучення передльачений главою 15 КПК України.
Згідно ч.1 ст. 159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку).
Як встановлено ч.1 ст. 160 КПК України сторони кримінального провадження мають право звернутися до суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком зазначених у статті 161 цього Кодексу.
Згідно п.п.5,6 ч.2 ст. 160 КПК України у клопотанні зазначаються значення речей і документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні, можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах.
Суд зазначає, що захисником не обґрунтовано, що відомості із ЄРДР вкладки «Рух кримінального провадження» мають суттєве значення для встановлення важливих обставин саме у даному кримінальному провадженні та можливість використання як доказів даних відомостей.
При цьому, слід звернути увагу на те, що захисник не позбавлений можливості в установленому законом порядку звернутися з заявою про вчинення злочину, якщо вважає, що в діях будь-яких посадових осіб уповноважених на проведення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні та прокурорів, які здійснювали процесуальне керівництво, є ознаки кримінального правопорушення.
Керуючись ст. ст. 159-163, 369-372 КПК України, суд
У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 про витребування відомостей відмовити.
Ухвала окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення.

Суддя ОСОБА_1