Справа № 573/1666/18
Номер провадження 1-кп/573/174/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 жовтня 2018 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого- ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Білопілля у залі Білопільського районного суду Сумської області кримінальне провадження №0000461 від 12.09.2018 року відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с.Березняки Хорольського району Полтавськї області, ніде не зареєстрованого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, розлученого за попереднім шлюбом, але на даний час проживаючого у цивільному шлюбі у будинку співмешканки за вищевказаною адресою, маючого сина від першого шлюбу ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на утримання якого допомоги не надає, маючого середню освіту, раніше судимого 05.07.2011 року за вироком Голосіївського районного суду м.Києва за ст.ст. 187 ч.2, 69 КК України 2001 року до чотирьох років позбавлення волі, звільненого по відбуттю покарання 08.05.2014 року, маючого не зняту та не погашену судимість, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуваючого, не інваліда,-
- у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України,
ВСТАНОВИВ:
26 серпня 2018 року, приблизно о 01 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 прибув до раніше йому знайомої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка одна проживає в домогосподарстві за адресою: АДРЕСА_2 , аби узяти у неї гроші на спиртне. Після того, як ОСОБА_4 постукав у вікно будинку ОСОБА_6 , остання вийшла з будинку на вулицю, а саме до вхідної фіртки у двір, де на вулиці поблизу фіртки знаходився ОСОБА_4 . Після того як ОСОБА_6 відмовила ОСОБА_4 позичити грошей, у ОСОБА_4 виник злочинний корисливий умисел, направлений на вікрите заволодіння чужим майном, а саме грошовими коштами, належними ОСОБА_6 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , маючи не зняту і не погашену у встановленому порядку судимість за вчинення корисливого злочину, діючи повторно, будучи достовірно обізнаним у тому, що ОСОБА_6 зберігає усі наявні у неї грошові кошти при собі в кишені свого фартуха, діючи відкрито для потерпілої, із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя і здоров`я потерпілої, притиснув ОСОБА_6 однією рукою в області грудної клітки до опори вхідної фіртки та, утримуючи ОСОБА_6 , таким чином іншою рукою дістав з карману її фартуха гроші в сумі 1000 грн., якими він заволодів.
Після відкритого заволодіння грошовими коштами потерпілої ОСОБА_6 , ОСОБА_4 з місця вчинення злочину втік. Викраденими грошовими коштами в подальшому розпорядився на власний розсуд.
Здійснюючи вказані дії ОСОБА_4 усвідомлював суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачав їх суспільно-небезпечні наслідки у вигляді заподіяння матеріальної шкоди і бажав їх настання.
Таким чином, своїми умисними протиправними діями, які виразилися у відкритому, з корисливих мотивів викраденні грошових коштів ОСОБА_6 в сумі 1000 грн., вчиненими повторно, поєднаними із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 186 КК України грабіж, кваліфікуючими ознаками якого є вчинення злочину повторно та з застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому злочину за ч.2 ст. 186 КК України визнав у повному обсязі і пояснив, що він 26 серпня 2018 року святкував день села Нові Вирки разом зі своєю співмешканкою ОСОБА_7 , в будинку якої проживає з 2014 року. Потім вони разом на таксі поїхали до брата співмешканки в с.Бабаківка, де також святкували, а коли закінчилося спиртне він пішов до раніше йому знайомої мешканки АДРЕСА_2 , ОСОБА_6 , щоб позичити у неї гроші на спиртне. Він добре знав де проживає ОСОБА_6 , так як у 2017 році працював у її господарстві на городі, рубав дрова. До двору господарства він не заходив, а постукав у вікно, та хвилин через п`ять вийшла ОСОБА_6 , у якої він попросив 200 грн., але та відмовила і він, знаючи що остання зберігає гроші у фартуці, притиснув її до фіртки рукою, тримаючи руку у ділянці грудей, та взяв з її фактуха гроші у сумі 1000 грн. та повернувся до будинку брата співмешканки. При цьому потерпіла ОСОБА_6 не чинила опору. У будинку брата співмешканки він пояснив, що позичів у знайомої гроші. Потім він зі співмешканкою на таксі поїхали в с.Нові Вирки, де витрачали кошти на продукти харчування та спиртні напої.
У скоєному щиро кається. Цивільний позов потепілої ОСОБА_6 визнав повністю.

Потерпіла ОСОБА_6 у судове засідання не з`явилася, подала суду заяву про проведення судового засідання без її участі у зв`язку з поганим станом здоров`я, підтримує позов про стягнення з ОСОБА_4 матеріальної шкоди в сумі 1000 грн. Щодо мірі покарання покладається на розсуд суду.

Згідно вимог ч.3 ст. 349 КПК України, враховуючи, що проти цього не заперечують учасники судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів відносно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому суд впевнився в правильному розумінні учасниками судового провадження змісту цих обставин і у суду немає сумнівів в добровільності і істинності їх позиції, а також судом роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати у апеляційному порядку ті фактичні обставини справи, які не досліджувались у суді.
За даних обставин, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 знайшла своє повне підтвердження у судовому засіданні і його дії слід кваліфікувати за ч.2 ст. 186 КК України,-грабіж, кваліфікуючими ознаками якого є вчинення злочину повторно та з застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.
Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує вимоги ст. 65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, зокрема, межі санкції ч. 2 ст. 186 КК України, що вказаний злочин відноситься до категорії тяжких.
Суд враховує особу обвинуваченого ОСОБА_8 , який має не зняту та не погашену судимість за корисливий злочин, на шлях виправлення не став та повторно вчинив тяжкий злочин щодо особи похилого віку, судимість не знята та не погашена, вчинив повторно корисливий злочин, виключно негативно харатеризується за місцем проживання, не працює, не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра, не є інвалідом.

Пом`якшуючими покарання обставинами щодо обвинуваченого ОСОБА_4 суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Обтяжуючою покарання ОСОБА_4 обставиною суд визнає вчинення злочину щодо особи похилого віку.
Враховуючи вказані обставини щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , а також те, що обвинувачений ОСОБА_9 , будучи раніше судимим за корисливий злочин, за який судимість не знята та не погашена, на шлях виправлення не став та повторно вчинив тяжкий корисливий злочин щодо особи похилого віку, виключно негативно харатеризується за місцем проживання, суд приходить до висновку про необхідність засудження його до покарання у виді реального позбавлення волі, а з урахуванням пом`якшуючих покарання обставин, - у мінімальній межі санкції статті 186 ч.2 КК України.
З врахуванням вказаних обставин суд не знаходить підстав для застосування вимог ст. 69 КК України відносно обвинуваченого ОСОБА_4 .
Призначення іншого покарання, на думку суду, не буде відповідати характеру скоєного злочину, його суспільній небезпеці, не буде належним чином сприяти виправленню обвинуваченого та запобіганню вчинення ним інших злочинів.
Необхідно задовольнити цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 , стягнувши з обвинуваченого на її користь матеріальну шкоду у сумі 1000 грн.
Речові докази та процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд ,-
У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, і призначити йому покарання за цим законом у виді чотирьох років позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту його затримання після набрання вироком законної сили.
Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу щодо ОСОБА_4 залишити без змін у виді особистого зобов`язання.
Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь потерпілої ОСОБА_6 1000 (одну тисячу) грн. матеріальної шкоди.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Апеляційного суду Сумської області через Білопільський районний суд Сумської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.
Суддя: