Провадження № 11-сс/795/146/2018 Слідчий суддя ОСОБА_1
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 травня 2018 рокум. Чернігів

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в порядку апеляційного розгляду кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 19 квітня 2018 року щодо ОСОБА_6 ,

з участю прокурора ОСОБА_7 ,

захисника адвоката ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

перекладача ОСОБА_9 ,

В С Т А Н О В И В:

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді прокурор подав на неї апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 19 квітня 2018 року клопотання слідчого щодо застосування стосовно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою залишено без задоволення, застосовано відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, з покладенням певних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Строк дії ухвали встановлено до 16.06.2018 року.

Відмовляючи в задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та застосовуючи до підозрюваного запобіжний захід у виді домашнього арешту, слідчий суддя послався на те, що прокурором не доведені обставини, передбачені п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, аналіз доводів клопотання не дають підстав вважати, що існує ризик щодо ймовірності переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду. Крім того, він має на утриманні двох малолітніх дітей, на даний час працевлаштований, до цього часу від слідства не переховувався.

В обґрунтування вимоги апеляційної скарги прокурор послався на незаконність ухвали слідчого судді, оскільки судом не враховано наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема те, що ОСОБА_6 громадянин іншої держави, не має місця реєстрації в Україні, зокрема, постійного місця мешкання в м. Чернігові, вчинив тяжкий злочин за попередньою змовою з двома невстановленими слідством особами, не бажає співпрацювати з органами досудового розслідування. Також судом не враховано те, що злочин вчинений в період, коли відносно нього судом розглядається кримінальне провадження за ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 185 КК України. На думку апелянта, вказані обставини свідчать про те, що Турманідзе може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, а так само надалі вчиняти кримінальні правопорушення. Вказує, що суду не надано підтверджуючих документів про те, що він має реєстрацію за адресою, вказаною в ухвалі суду, а також дозвіл власника домоволодіння про те, що він не заперечує, щоб запобіжний захід застосовувався за адресою його домоволодіння. В порушення вимог ч. 2 ст.196 КПК України, слідчий суддя не зазначив строк, на який покладено судом обов`язки, а лише зазначено строк дії ухвали.

Заслухавши доповідача, пояснення прокурора з приводу апеляційної скарги, яка просила її задовольнити, оскільки наявні ризики, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування, впливати на свідків; пояснення слідчого ОСОБА_10 щодо наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК; пояснення підозрюваного та його захисника, які просили в задоволенні апеляційної скарги відмовити, вважали ухвалу суду законною та обґрунтованою; перевіривши матеріали кримінального та судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Матеріалами провадження встановлено, що в провадженні СВ Чернігівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області перебуває кримінальне провадження № 0002730 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України.

18 квітня 2018 року ОСОБА_6 був затриманий в порядку ст. 208 КПК України та йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України.

Відповідно до ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Зі змісту ст. 183 КПК України вбачається, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього кодексу.

Колегією суддів встановлено, що слідчий суддя при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_6 , встановив існування обґрунтованої підозри у вчиненні останнім кримінального правопорушення, однак, слушно зазначив про те, що прокурором та слідчим не наведено переконливих доказів на підтвердження наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема те, що останній буде переховуватись від органів досудового розслідування чи суду або іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, а також не було доведено наявність обставин, які свідчать про недостатність застосування до нього більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризиків, зазначених у клопотанні. Також слідчим суддею враховано те, що підозрюваний має на утриманні двох малолітніх дітей, на даний час працевлаштований, до цього часу від слідства не переховувався, з чим погоджується і колегія суддів.

В судовому засіданні апеляційного суду підозрюваний пояснив, що від органів досудового розслідування та суду не переховується, разом з сім`єю постійно проживає за адресою, вказаною в ухвалі суду. З моменту початку досудового розслідування його жодного разу не викликали до слідчого для проведення процесуальній дій. Слідчий з цього приводу апеляційному суду конкретної відповіді не надав та пояснив, що дане кримінальне провадження у нього в провадженні перебуває нещодавно.

Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 17.09.2013 року ОСОБА_11 перебуває у шлюбі з ОСОБА_12 (а.п. 65).

Апеляційним судом встановлено та підтверджено довідкою КП «Житлово-експлуатаційна дільниця» Чернігівської облспоживспілки від 26.04.2018 року, ОСОБА_11 зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , з дружиною та двома неповнолітніми дітьми, і є її власником. Дана адреса місця реєстрації також зазначена і в його посвідці на тимчасове проживання в Україні.

Поясненнями ОСОБА_12 , його дружини, які долучені до матеріалів судового провадження підтверджується, що вона разом з чоловіком - ОСОБА_6 та двома неповнолітніми дітьми проживає за місцем своєї реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , власником якої є її чоловік та покійна матір ОСОБА_13 , після її смерті вона вступила у спадщину на все її майно. Це підтверджується інформацією з нотаріальної контори. Також вона не заперечує, щоб ОСОБА_6 перебував під домашнім арештом за вище вказаною адресою.

Вказані обставини спростовують доводи апеляційної скарги прокурора про відсутність у підозрюваного місяця реєстрації в Україні та постійного місця мешкання в м. Чернігові, а так само згоди власника домоволодіння про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу за його адресою.

Згідно довідки директора ТМ «Гурмани Грузії» ОСОБА_6 працює в охороні з 26.02.2018 року.

Відповідно до характеристики з місця роботи ОСОБА_6 характеризується виключно позитивно.

В апеляційному суді ні прокурором, ні слідчим не надано доказів на підтвердження наявності ризику переховуватись від органів досудового розслідування чи суду або іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, а так само надалі вчиняти кримінальні правопорушення. Водночас, апеляційним судом встановлено, і що не заперечується слідчим, у провадженні якого перебуває дане кримінальне провадження, підозрюваного жодного разу не викликали до слідчого органу для проведення процесуальних дій, тому твердження апелянта в цій частині не заслуговують на увагу.

Колегія суддів вважає необґрунтованим доводи прокурора про підставу застосування запобіжного заходу тримання під вартою громадянство іншої держави, тяжкість та особливість злочину, в якому підозрюється ОСОБА_6 , а також те, що злочин вчинено в період часу, коли відносно нього судом розглядається кримінальне провадження за ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 185 КК України, оскільки тримання під вартою є заходом забезпечення виконання особою процесуальних обов`язків, а не мірою відповідальності за скоєне.

Ухвала слідчого судді відповідає вимогам ст. 196 КПК України, тому доводи прокурора в цій частині є безпідставними.

Істотних порушень норм кримінального процесуального закону, які були б підставою для скасування ухвали слідчого судді, не вбачається.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404, 407, 422 Кримінального процесуального кодексу України,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 19 квітня 2018 року про відмову в задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 та обрання щодо нього запобіжного заходу у виді домашнього арешту залишити без змін.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4