АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/1079/18 Справа № 212/5599/18 Слідчий суддя - ОСОБА_1 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 серпня 2018 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 31 липня 2018 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Охтирка, Сумської області, громадянина України, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 1) 26.10.2010 Тернівським районним судом м. Кривого Рогу за ст. 186 ч. 2, ст. 190 ч. 2, ст. 76 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим терміном на 2 роки; 2) 14.09.2013 Тернівським районним судом м. Кривого Рогу за ст. 309 ч. 2 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України частково приєднано невідбутий термін за вироком Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 26.10.2010 року та остаточно призначено покарання у вигляді 5 років позбавлення волі. 15.04.2015 звільнений умовно-достроково з Первомайської ВК не відбутий термін 1 рік 2 місяці 26 днів,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 31 липня 2018 року клопотання слідчого СВ Покровського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 задоволено та застосовано до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів. Визначено підозрюваному ОСОБА_7 розмір застави -123340 (сто двадцять три тисячі триста сорок) гривень.
Мотивуючи ухвалене рішення, слідчий суддя посилався на те, що ОСОБА_7 , будучи раніше неодноразово судимим, а також особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ст. 309 КК України, вчинив кримінальне правопорушення у сфері незаконного обігу особливо небезпечних наркотичних засобів. Тобто, перебуваючи на волі, належних висновків для себе не зробив та знову скоїв кримінальне правопорушення, яке відноситься до тяжкого і за яке передбачається покарання у виді позбавлення волі строком від 6 до 10 років. На думку слідчого судді, вказані обставини дають підстави вважати, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється. Окрім того, ОСОБА_7 , не одружений, постійного доходу не має, на утриманні малолітніх дітей не має, інвалідності не має, не працює, що свідчить про відсутність у нього засобів для існування та відсутність тісних соціальних зв`язків. З урахуванням вказаних обставин, слідчий суддя дійшов висновку про наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та вважав, що запобігти таким ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу неможливо.
Окрім того, суд вважав за необхідне визначити заставу в розмірі 70 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб 123340 гривень, яка, на його думку, буде достатньою для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України та встановлених слідчим суддею.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою застосувати до його підзахисного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту

Обґрунтовуючи заявлені вимоги, адвокат посилається на те, що ОСОБА_7 визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, та просив не позбавляти його свободи. На переконання захисника, з урахуванням вказаних обставин, слідчим суддею не було належним чином перевірено існування вказаних у клопотанні ризиків, а тому рішення про необхідність застосування виключного запобіжного заходу є передчасним. Та обставина, що ч. 2 ст. 307 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі від 6 до 10 років, з урахування практики ЄСПЛ, не може вказувати на необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. При цьому, з огляду на те, що підозрюваний має постійне місце проживання, ризики, на які посилається слідчий суддя також відсутні.

Заслухавши суддю-доповідача, думку підозрюваного, який підтримав апеляційну скаргу, доводи прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжних заходів є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування чи/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

У відповідності до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Так, клопотанням слідчого та наданими до нього матеріалами підтверджується, що СВ Покровського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0001280 від 09 травня 2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України. 31 липня 2018 року про підозру у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення повідомлено ОСОБА_7 .

Як вбачається з оскаржуваної ухвали, слідчим суддею встановлено, зокрема, обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, що в апеляційному порядку захисником не оскаржується.

Що стосується встановлених слідчим суддею ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України,то останні є такими, що об`єктивно існують.

З огляду на те, що підозра ОСОБА_7 є обґрунтованою, з урахуванням даних про особу останнього, тяжкості кримінального правопорушення у вчиненні якого він підозрюється, колегія суддів приходить до висновку про те що ризики переховування підозрюваного від органів досудового розслідування чи/або суду та вчинення ним іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому він підозрюється є реальними.

Оцінюючи вищевказані обставини, апеляційний суд також зважає на практику ЄСПЛ, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Слідчий суддя, оцінив всі обставини справи, у зв`язку з чим, дійшов до вірного висновку, що підстав для застосування стосовно ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу немає, оскільки вони не зможуть забезпечити запобігання встановлених слідчим суддею ризиків. Застосований до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідає вимогам ст. 183 КПК України.

Стосовно доводів апеляційної скарги про неповне дослідження слідчим суддею всіх обставин провадження та даних про особу підозрюваного, апеляційний суд вважає, що вони також не дають підстав для застосування іншого запобіжного заходу. При цьому, колегія суддів зазначає, що жодних інших даних, ніж ті, що містяться у матеріалах провадження, які слідчим суддею не досліджувались, однак могли вплинути на його висновки, в апеляційній скарзі не зазначено та суду апеляційної інстанції не надано.

Посилання захисника на те, що слідчий суддя керувався лише тяжкістю кримінального правопорушення у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , колегія суддів розцінює як безпідставні, оскільки приймаючи рішення про застосування відносно останнього виключного запобіжного заходу, слідчий суддя оцінив всі обставини у сукупності.

Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про законність та обґрунтованість рішення слідчого судді, яке скасуванню з викладених в апеляційній скарзі мотивів не підлягає.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 31 липня 2018 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: