Номер провадження: 11-кп/785/855/18
Номер справи місцевого суду: 521/4460/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.07.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі:

головуючого: судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

за участю

секретаря: ОСОБА_5 ,

прокурора: ОСОБА_6

засудженого: ОСОБА_7 ,

захисника: ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу прокурора Одеської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_9 на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 02.05.2018 року, якою задоволено заяву засудженого ОСОБА_7 про застосування відносно нього положень Закону України «Про амністію у 2016 році»,-

встановив

19.03.2018 року до Малиновського районного суду м. Одеси надійшла заява засудженого ОСОБА_7 про застосування до засудженого ОСОБА_7 , засудженого вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 16.08.2017 року за ч.2 ст.15 ч. 2 ст. 186 КК України у виді 4 років позбавлення волі, - закону України «Про амністію у 2016 році».

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 02.05.2018 року заяву засудженого ОСОБА_7 задоволено та застосовано відносно засудженого ОСОБА_7 дії ст. 7 ЗУ «Про амністію у 2016 році».

Приймаючи оскаржуване рішення місцевий суд, вважав можливим застосувати до засудженого ОСОБА_7 дію ст. 7 ЗУ «Про амністію у 2016 році» та скоротити наполовину не відбуту частину покарання засудженому ОСОБА_7 , оскільки він не підлягає звільненню від відбування покарання на підставі статей 1-6 закону України «Про амністію у 2016 році».
Не погоджуючись з прийнятим судом рішенням, на вищевказану ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 02.05.2018 року, прокурор Одеської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу в якій вказав, що ухвала районного суду є незаконною, безпідставною та такою, яка підлягає скасуванню з підстав істотного порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність.

В обґрунтування своїх доводів прокурор зазначив, що оскільки ОСОБА_7 був засуджений за ч.2 ст. 15 та ч.2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, що відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, тому відносно нього не може бути застосовано дію ст. 7 ЗУ «Про амністію у 2016 році».

Відповідно до цього, прокурор просить ухвалу місцевого суду відносно ОСОБА_7 скасувати та ухвалити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання засудженого - відмовити.

Заслухавши суддю - доповідача, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив скасувати ухвалу місцевого суду; засудженого та його захисника, які заперечували проти апеляційної скарги прокурора та просили ухвалу районного суду залишити без змін; вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до положень п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.
Пунктом 2 частини 1 статті 413 КПК України, визначено, що неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення, є застосування закону, який не підлягає застосуванню.

Відповідно до ч. 1ст. 11 Закону України «Про амністію у 2016 році» рішення про застосування чи незастосування амністії приймається судом стосовно кожної особи індивідуально після ретельної перевірки матеріалів особової справи та відомостей про поведінку засудженого за час відбування покарання.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_7 , засуджений вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 16.08.2017 року за ч.2 ст.15 ч. 2 ст. 186 КК України у виді 4 років позбавлення волі, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином.
Положеннями ст. 7 Закону України «Про амністію у 2016 році» передбачена можливість скорочення наполовину невідбутої частини покарання засудженим, які відбувають покарання у виді обмеження волі, та інші покарання, не пов`язані з позбавленням волі, за злочини, що не є особливо тяжкими, які не підлягають звільненню від відбування покарання на підставі статей 1-6 цього Закону.

Разом з тим, маючи наявні дані про засудження ОСОБА_7 вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 16.08.2017 року за ч.2 ст.15 ч. 2 ст. 186 КК України за вчинення тяжкого злочину до покарання у виді 4 років позбавлення волі, районний суд безпідставно застосував відносно нього положення ст.7 Закону України «Про амністію у 2016 році», а саме скоротив наполовину не відбуту частину покарання, оскільки положення цієї статті не дозволяла її застосування у разі відбування засудженим покарання у виді позбавлення волі, тим самим застосував закон, який не підлягав застосуванню.

Таким чином, апеляційний суд вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги прокурора та згідно до положень ст..409, 413 КПК України вважає за необхідним задовольнити апеляційну скаргу, ухвалу районного суду скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про застосування щодо нього дії закону України «Про амністію у 2016 році».

При цьому апеляційним судом не було встановлено обставин, які свідчили про можливість застосування відносно засудженого ОСОБА_7 положень Закону України «Про амністію у 2016 році».

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 409, 413, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд, -

постановив

Апеляційну скаргу прокурора Одеської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_9 - задовольнити.
Ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 02 травня 2018 року, якою задоволено заяву засудженого ОСОБА_7 про застосування відносно засудженого ОСОБА_7 дії ст. 7 ЗУ «Про амністію у 2016 році» - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про застосування щодо нього дії закону України «Про амністію у 2016 році» - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного суду протягом трьох місяців с моменту набрання нею законної сили, а засудженим, який тримається під вартою в той-же строк, з моменту отримання копії ухвали.

Судді апеляційного суду Одеської області

ОСОБА_2 . ОСОБА_3 . ОСОБА_4 .