Справа № 466/8016/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 жовтня 2018 року Шевченківський районний суд м. Львова у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

потерпілої ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові кримінальне провадження про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, громадянина України, українця, тимчасово не працюючого, раніше судимого, останній раз 02.03.2018 року Галицьким районним судом м. Львова за ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 121, ч. 4 ст. 296 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України

у с т а н о в и в:

обвинувачений ОСОБА_4 , будучи раніше неодноразово судимий, востаннє 02.03.2018 року року Галицьким районним судом м. Львова за ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 121, ч. 4 ст. 296 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, на шлях виправлення не став та знову вчинив умисне кримінальне правопорушення проти власності.

Так, ОСОБА_4 , 10.09.2018 року, приблизно о 15 год. 15 хв., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 у приміщенні магазину «Одяг та взуття», керуючись корисливим мотивом, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з метою власного збагачення, діючи повторно, переконавшись, що за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, шляхом вільного доступу, таємно викрав мобільний телефон торгової марки «Samsung» моделі «Galaxy J5», імеі 1: НОМЕР_1 , вартістю 5500 грн., всередині якого знаходилась SIM-картка оператора мобільного зв`язку «Київстар» із номером телефону НОМЕР_2 , який належить потерпілій ОСОБА_6 , після чого із викраденим майном покинув приміщення магазину, чим спричинив матеріальних збитків ОСОБА_6 на вищевказану суму.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, тобто у кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 2 ст. 185 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 , свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю та пояснив, що він визнає та підтверджує обставини, які викладені в обвинувальному акті. У скоєному щиро кається.

Потерпіла ОСОБА_6 при визначенні міри покарання покладається на розсуд суду.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню щодо тих обставин, які ніким із учасників кримінального провадження не оспорюються, і немає сумнівів у добровільності їх позиції, обмежився допитом обвинуваченого та оголошенням характеризуючих матеріалів.

Крім повного визнання обвинуваченим своєї винуватості, його вина у вчиненні кримінального правопорушення повністю і об`єктивно стверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, які знаходяться в матеріалах кримінального провадження.

Оцінюючи докази в їх сукупності, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення доведена повністю, його злочинні дії вірно кваліфіковані за ч.2 ст. 185 КК України за кваліфікуючими ознаками - таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинена повторно.

Призначаючи міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу обвинуваченого, який раніше судимого, останній раз 02.03.2018 року Галицьким районним судом м. Львова за ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 121, ч. 4 ст. 296 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

Згідно п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003р. „Про практику призначення судами кримінального покарання", визначаючи ступінь тяжкості вчинених злочинів, суди повинні виходити з класифікації злочинів згідно ст. 12 КК України, а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення.

У відповідності до ст. 12 КК України, злочин, вчинений обвинуваченим ОСОБА_4 є злочином середньої тяжкості.

Обставиною, яка пом`якшує міру покарання обвинуваченого ОСОБА_4 є щире каяття. Обтяжуючих обставин судом не встановлено.

Кримінальним правопорушенням ОСОБА_4 заподіяв матеріальні збитки потерпілій ОСОБА_6 на загальну суму 5500 грн., які під час досудового розслідування не відшкодовані.

Враховуючи наведене суд приходить до висновку, що міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 слід обрати в межах санкції статті за якою кваліфіковано злочин у виді позбавлення волі без ізоляції від суспільства.

Відповідно до ст. 75 КК України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням. Суд приймає рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням у випадку затвердження угоди про примирення або про визнання вини, якщо сторонами угоди узгоджено покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, позбавлення волі на строк не більше п`яти років, а також узгоджено звільнення від відбування покарання з випробуванням. У випадках, передбачених частинами першою, другою цієї статті, суд ухвалює звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. Тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, визначаються судом.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 у справі не обирався.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлено.

Речовий доказ диск DVD-R, у якому є наступний відеофайл під назвою: 1_02_R_00, який був наданий директором приміщення магазину «Одяг та взуття» ОСОБА_8 - залишити при матеріалах кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 349, 368, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу центру пробації, повідомляти центр пробації про зміну місця проживання та періодично з`являтись в центр пробації для реєстрації.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 у справі не обирався.

Речовий доказ диск DVD-R, у якому є наступний відеофайл під назвою: 1_02_R_00 - залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги встановленого ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Шевченківський районний суд м. Львова.

Суддя ОСОБА_1