Справа № 461/3272/18
Провадження № 1-кс/461/3224/18
УХВАЛА

10.05.2018 року. м.Львів

Слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання слідчого ВРЗуСТ СУ ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001474 від 06.05.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

слідчий ВРЗуСТ СУ ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим з прокурором ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні № 0001474 від 06.05.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України про накладення арешту на автомобіль «БМВ 3» реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Клопотання вмотивоване тим, що 05.05.2018 року о 17:00 год. на перехресті пр. Ч.Калини вул. Угорської у м. Львові відбулася дорожньо-транспортна пригода (зіткнення) за участі автомобіля марки «Шкода Октавія», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_5 та автомобіля марки «БМВ 3», реєстраційний номер НОМЕР_1 (реєстрація Республіки Польща), під керуванням водія ОСОБА_6 .. В результаті даної ДТП водій ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження.

Враховуючи викладене та те, що використання автомобіля може призвести до втрати або пошкодження даного транспортного засобу, слідів, які він несе на собі або настання інших наслідків, які можуть перешкодити встановленню істини, слідчий просить накласти арешт на ТЗ.

10.05.2018 року до суду надійшло клопотання власника автомобіля марки «БМВ 3», реєстраційний номер НОМЕР_1 (реєстрація Республіки Польща), ОСОБА_6 якому останній просив в клопотанні відмовити. Пояснив, що підставою відкриття кримінального провадження було отримання ним травм, а саме перелому фаланги пальця лівої руки. Проте зазначену травму він отримав напередодні, в побутових умовах, при здійсненні ремонтних робіт. ОСОБА_6 про це вказував на допиті у слідчого ОСОБА_3 .

Відповідно до ст. 16 КПК України, позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно зі ст. 169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено:

1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним;

2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна;

3) у випадках, передбачених частиною пятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу;

4) у разі скасування арешту.

Відповідно до положень ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підстав вважати, що воно є доказом злочину.

У відповідності до вимог п. 1 ч. 2 та ч. З ст. 170 КПК України слідчий суддя накладає арешт з метою забезпечення збереження речових доказів на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 Кодексу.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу. Ухвалу про арешт тимчасово вилученого майна слідчий суддя, суд постановляє не пізніше сімдесяти двох годин із дня находження до суду клопотання, інакше таке майно повертається особі, у якої його було вилучено (ч. 6 ст. 173 КПК України).

З аналізу вказаних норм КПК України слідує, що річ, до якої слідчий отримує тимчасовий доступ має бути повернена власнику у разі, якщо на неї не накладено арешт в порядку ст. 171 КПК України.

Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши думку слідчого, слідчий суддя приходить до висновку, що у клопотання слід відмовити з огляду на наступне. Зокрема, особа притягається до кримінальної відповідальності за ст. 286 КК України у випадку спричинення потерпілому середньої тяжкості тілесних ушкоджень. Проте, відповідно до клопотання ОСОБА_6 , його травми не є наслідком дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 05.05.2018 року, а відтак, відсутній формальний склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України. Тому, арешт майна, а саме автомобіля «БМВ 3», реєстраційний номер НОМЕР_1 (реєстрація Республіки Польща), є надмірним втручанням в право власності ОСОБА_6 .. Також, слідчий суддя вважає, що необхідність накладення арешту не є доведеною слідчим.

Керуючись ст.ст.131, 132, 170- 173 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

відмовити у задоволенні клопотання слідчого ВРЗуСТ СУ ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 про накладення арешту на автомобіль «БМВ 3», реєстраційний номер НОМЕР_1 (реєстрація Республіки Польща), який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , автомобіль належить громадянину Республіки Польща ОСОБА_7 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1