справа № 753/3866/18
провадження № 1-кп/753/1115/18
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" травня 2018 р. Дарницький районний суд міста Києва у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0000479 від 18.01.2018 року, відносно обвинуваченого

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Києва, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, має малолітню дитину сина, 2009 року народження, не працюючого, раніше судимого 16.12.2016 року Дарницьким районним судом міста Києва за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян у розмірі 850 гривень, ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 12.09.2017 року покарання у виді штрафу замінено на покарання у виді 50 годин громадських робіт, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 16.12.2016 року засуджений Дарницьким районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян у розмірі 850 гривень. 12.09.2017 року ухвалою Дарницького районного суду м. Києва покарання у вигляді штрафу змінено на 50 годин громадських робіт. 26.10.20017 року до Дарницького районного сектору Київського МВ з питань пробації надійшли матеріали відносно засудженого ОСОБА_4 та були прийняті до виконання. 01.11.2017 року в Дарницькому районному секторі Київського МВ з питань пробації ОСОБА_4 був ознайомлений з порядком відбування покарання та попереджений про наслідки ухилення від відбування покарання згідно ч. 2 ст. 389 КК України. Того же дня, ОСОБА_4 було вручено направлення до КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва», відповідно до складеного графіку повинен був приступити до відпрацювання з 03.11.2017 року, але з 06.11.2017 року по теперішній час ОСОБА_4 умисно, переслідуючи мету ухилення від відбування покарання, на виконання кримінального покарання у виді громадських робіт не приступив та на підприємство так і не з`явився.
ОСОБА_4 у судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, висунутого проти нього в обвинувальному акті, визнав в повному обсязі, підтвердив викладені в ньому обставини та щиро розкаявся у вчиненому. Суду пояснив, що прийшов виконувати призначене йому покарання у виді громадських робіт, але йому дали виконувати брудну роботу, яку він не бажав виконувати. На другий день погано себе почував, але на лікарняний він не пішов. Чому не прийшов виконувати громадські роботи в інші дні, пояснити не зміг. Додав, що 27.04.2018 року звернувся до Медичного центру Святого Пантелеймона, де йому поставили діагноз: міокардичний кардіосклероз, неповна блокада перегородки та потрібно лікування протягом місяця.

Враховуючи, що ОСОБА_4 у судовому засіданні вину у висунутому проти нього кримінальному обвинуваченні визнав повністю, суд, розцінюючи його показання як об`єктивні, та такі, що відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, з`ясувавши думку прокурора щодо недоцільності дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися, з`ясувавши правильність розуміння змісту цих обставин обвинуваченим, переконавшись у добровільності такої позиції та роз`яснивши про позбавлення права на оскарження цих обставин в апеляційному порядку, розглянув справу за правилами ч. 3 ст. 349 КПК України.

Допитавши обвинуваченого, не досліджуючи інші докази по кримінальному провадженню, суд вважає, що подія кримінального правопорушення мала місце, вина обвинуваченого повністю доведена, його дії правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 389 КК України як ухилення від відбування покарання у вигляді громадських робіт.

Обираючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є злочином невеликої тяжкості, конкретні обставини справи, а саме то, що обвинувачений не виконав покарання у виді штрафу, в зв`язку із чим йому було замінено покарання, яке він також умисно не виконав, особу винного, який раніше судимий, офіційно не працює, не одружений, має малолітню дитину, за місцем проживання характеризується посередньо, має діагноз: міокардичний кардіосклероз, неповна блокада перегородки та потрібно лікування протягом 10 днів.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України є його щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні.

Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України є вчинення злочину повторно та рецидив злочину.

З урахуванням обставин справи, особи обвинуваченого, обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання, враховуючи принцип індивідуалізації покарання, суд відповідно до ст. 65 КК України вважає необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів призначити йому покарання у мінімальних межах санкції статті, а саме у виді арешту строком два місяці.
При призначенні покарання суд враховує дані досудової доповіді, а саме те, що ризик вчинення ОСОБА_4 повторного кримінального правопорушення оцінюється як високий.
При призначенні остаточного покарання, суд виходить з приписів ч. 1 ст. 71 КК України та до покарання, призначеного за цим вироком, вважає необхідним повністю приєднати покарання призначене вироком Дарницького районного суду міста Києва від 16.12.2016 року, яке змінене на підставі ухвали Дарницького районного суду міста Києва від 12.09.2017 року, у вигляді 50 годин громадських робіт, що згідно п. 4 ч. 1 ст. 72 КК України відповідає шести дням арешту,виходячи з співвідношення, що одному дню арешту відповідають вісім годин громадських робіт .

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався. Суд також вважає, що для забезпечення виконання вироку немає необхідності в обранні ОСОБА_4 запобіжного заходу, оскільки йому необхідний час для лікування.

Речові докази та процесуальні витрати в кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ч. 3 ст. 349, ст.. ст. 370, 371, 374, 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України та призначити покарання у виді двох місяців арешту.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків до покарання, призначеного за цим вироком, повністю приєднати не відбуту частину покарання за вироком Дарницького районного суду міста Києва від 16.12.2016 року, яке було змінено на підставі ухвали Дарницького районного суду міста Києва від 12.09.2017 року, у виді 50 годин громадських робіт, та з урахуванням положень ст. 72 КК України,остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 2 (двох) місяців 6 (шести) днів арешту.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту фактичного затримання.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду міста Києва шляхом подання апеляційної скарги через Дарницький районний суд міста Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1