Дата документу 02.10.2018 Справа № 554/7919/18
Справа 554/7919/18
У Х В А Л А
Іменем України
02 жовтня 2018 року м. Полтава
Октябрський районний суд м. Полтави в складі: слідчого судді - ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , клопотання слідчого СВ Полтавського ВП ГУ НП в Полтавській області рядовий поліції ОСОБА_3 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003216 від 01.10.2018 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185 КК України про арешт майна,-

В С Т А Н О В И В :
Слідчий звернувся до суду з клопотанням, посилаючи на те, що 30.09.2018 близько 19 год. 30 хв. за адресою: м. Полтава, вул. Європейська, 60 А, з приміщення магазину "Ostin" невідома особа таємно шляхом вільного доступу викрала товар: чоловічий пояс, 2 пари чоловічих брюк та 2 тремпелі, чим спричинила матеріальної шкоди, розмір якої встановлюється.

01.10.2018 року відомості про вказане кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України, внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003216.

Згідно протоколу огляду місця події від 30.09.2018 року в приміщенні магазину «Остін», що знаходиться на 2-му поверсі ТЦ «Конкорд» за адресою: м. Полтава, вул. Європейська, 60А, в ході огляду було вилучено такі речі:

?чоловічий пояс чорного кольору новий з біркою;

?чоловічі штани синього кольору (розмір 38);

?чоловічі штани синього кольору (розмір 38);

?плічка дерев`яні в кількості 2 шт.

Відповідно ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Пунктом 1 ч.2 ст.170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою збереження речових доказів.

Згідно ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу

Відповідно ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

У зв`язку з вищевикладеним є необхідність у накладенні арешту на вищевказане майно із забороною розпоряджатись ним, оскільки є достатні підстави вважати, що не застосування такого заходу може призвести до можливої втрати майна та його відчужено третім особам. Таке обмеження права власності буде відповідати завданням кримінального провадження, співрозмірним з огляду на обставини кримінального провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Слідчий в судове засідання не з`явився, надав заяву в якій прохав клопотання задовольнити, та розглянути клопотання у його відсутність.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні обєкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Стороною обвинувачення доведено, що вищевказане майно, має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав до арешту, вказаного в клопотаннях сторони обвинувачення майна, враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а тому клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.

Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.

На підстав викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 170-173, 309, 372 КПК України,-

У Х В А Л И В :
Клопотання слідчого СВ Полтавського ВП ГУ НП в Полтавській області рядового поліції ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на чоловічий пояс чорного кольору новий з біркою;чоловічі штани синього кольору (розмір 38);чоловічі штани синього кольору (розмір 38);плічка дерев`яні в кількості 2 шт,- з позбавленням права відчуження,розпоряджання, використання, які будуть зберігатися в Полтавському ВП ГУ НП в Полтавській області, до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Полтавської області шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1