Справа № 204/7024/18
Провадження № 1-кс/204/2436/18
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2018 року Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

за участю представника цивільного позивача адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м.Дніпро клопотання слідчого СВ Чечелівського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 , погоджене з прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 про арешт майна, подане в рамках кримінального провадження №0001474 від 23.08.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

24 вересня 2018 року до суду надійшло клопотання слідчого СВ Чечелівського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 , погоджене з прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 про арешт майна, подане в рамках кримінального провадження №0001474 від 23.08.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначено, що ОСОБА_6 в невстановлений слідством дату та час, в невстановленому місці здійснила підроблення офіційного документу, а саме паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого Красногвардійським РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області 20.06.2007 року на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , свідоцтва про право власності на квартиру АДРЕСА_1 , виданого 16.07.2010 року КЖЕП «Південне», згідно з розпорядженням №64-10 та зареєстрованого 27.09.2010 року в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно, номер витягу 27450952, з їх метою подальшого використання у своїх злочинних діях. Після чого, на початку серпня 2018 року, точну дату під час досудового розслідування встановити не вдалося, ОСОБА_6 , достовірно розуміючи, що вона не є ОСОБА_7 , та квартира АДРЕСА_1 , на праві приватної власності належить не їй, видаючи себе за ОСОБА_7 , як власника об`єкта нерухомості, за допомогою всесвітньої мережі інтернет на сайті «ОЛХ» виклала оголошення щодо продажу вищезазначеної квартири за 32000 доларів США. З метою реального продажу квартири, шляхом обману, діючи з корисливих мотивів для власного безпідставного збагачення, знайшовши покупця квартири ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 21.08.2018 року приблизно о 16:00 годині знаходячись в приміщенні приватного нотаріуса ДМНО ОСОБА_9 , ОСОБА_6 видаючи себе за власницю квартири ОСОБА_7 , достовірно розуміючи, що документи права власності на об`єкт нерухомості та паспорт громадянки України ОСОБА_7 , які в неї перебувають є підробними, уклала з ОСОБА_8 договір купівлі-продажу, згідно якого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий 11.12.2001 року Красногвардійським РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , іменована як «продавець», та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , іменована як «покупець», зобов`язується за цим договором передати у власність ОСОБА_8 , квартиру, а ОСОБА_8 , зобов`язується прийняти і сплатити за неї обумовлену грошову суму. Квартира, що відчужується за даним договором, розташована за адресою: АДРЕСА_2 . Відповідно до договору купівлі-продажу №509 виданого 21.08.2018 року приватним нотаріусом ДМНО ОСОБА_9 , вартість квартири АДРЕСА_1 , складає 991424,00 гривень, що є особливо великим розміром. Таким чином, ОСОБА_6 шляхом обману заволоділа чужим майном потерпілої ОСОБА_8 , чим спричинила майнової шкоди на зазначену суму, після чого, з місця укладення договору пішла в невідомому напрямку.
Під час проведення досудового розслідування була допитана потерпіла ОСОБА_8 та свідки ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , які впізнали ОСОБА_6 , як продавця квартири АДРЕСА_1 , яка видавала себе за ОСОБА_7 .

12.09.2018 року ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, тобто у заволодінні чужого майна шляхом обману, вчиненого в особливо великих розмірах.
Під час досудового розслідування встановлено, що підозрювана ОСОБА_6 , відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №137557070 від 13.09.2018 року, є власником квартири АДРЕСА_3 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 101) та належить їй на праві приватної власності, номер запису про право власності: 27194338, дата та час державної реєстрації: 25.07.2018, 13:45 годин, підстава виникнення права власності: договір купівлі-продажу серії та номер 1614, виданого приватним нотаріусом ДМНО ОСОБА_11 .

Міра покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , передбачає позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років із конфіскацією майна. Санкція ч. 4 ст. 190 КК України передбачає як обов`язкове додаткове покарання конфіскацію майна.
Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав, просив його задовольнити.

Представник цивільного позивача ОСОБА_8 - адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні клопотання підтримав, просив його задовольнити.

Заслухавши думку прокурора, представника цивільного позивача, дослідивши матеріали клопотання, вважаю, що клопотання про арешт майна є обґрунтованим, законним та підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.
Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч.2 ст.131 КПК України).
Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Пунктом 3 частиною 2 статті 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; а так само, арешт майна допускається з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди - п.4 ч.2 ст.170 КПК України.
Відповідно до ч.6 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.
У разі задоволення цивільного позову або стягнення з юридичної особи розміру отриманої неправомірної вигоди суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про арешт майна для забезпечення цивільного позову або стягнення з юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, доведеного розміру отриманої неправомірної вигоди до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше.
Відповідно до ч.11 ст.170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Враховуючи, що майно, на яке слідчий просить накласти арешт, належить на праві приватної власності підозрюваній ОСОБА_6 та з урахуванням того, що арешт спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, слідчий суддя вважає наявними передбачені ч.2 ст.170 КПК України підстави для арешту вказаного майна з встановленням заборони на відчуження вказаного майна.
При цьому закон не вимагає, щоб докази на підтвердження вчинення кримінального правопорушення були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого кримінального правопорушення. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно застосувати зазначений вид заходу забезпечення кримінального провадження з метою досягнення дієвості цього провадження та уникнення негативних наслідків.
Слідчий суддя визнає, що матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, та слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст.98, 132, 170-175, 309, 369-372, 392, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Чечелівського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 , погоджене з прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 про арешт майна, подане в рамках кримінального провадження №0001474 від 23.08.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України задовольнити.

Накласти арешт на майно, а саме - квартиру загальною площею 53.2 кв.м, житловою площею 32.9 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 , (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 101), яка належить на праві приватної власності ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , встановивши заборону на відчуження зазначеного майна.
Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню.
Роз`яснити підозрюваному, його захиснику, іншому власнику або володільцю майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання подається слідчому судді у порядку, встановленому ст.174 КПК України.
Ухвала про арешт майна може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1