Постанова

Іменем України
16 жовтня 2018 року

м. Київ
справа № 356/601/15-к

провадження № 51-2543 км18
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу захисника ОСОБА_6 на вирок Березанського міського суду Київської області від 29 травня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 3 жовтня 2017 року щодо ОСОБА_7 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000150, за обвинуваченням
ОСОБА_7 , громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.191 Кримінального кодексу України (далі КК).

Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини
За вироком Березанського міського суду Київської області від 29 травня 2017 року ОСОБА_7 засуджено за ч. 2 ст. 191 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк один рік із позбавленням права обіймати посади пов`язані з організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями строком на один рік.
Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 3 жовтня 2017 року вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_7 залишено без змін.
ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання за цим вироком на підставі п. г ст.1 Закону України Про амністію у 2014 році.
Згідно з вироком ОСОБА_7 визнано винуватим за обставин встановлених судом у тому, що він як начальник КП Березанський комбінат комунальних підприємств надав усну вказівку про надання пального та підготовку для виїзду 14.12.2013 року, 24.12.2013 року, 02.01.2014 року, 03.01.2014 року службового транспорту підприємства, а саме: автобусів ПАЗ 32054, державний номерний знак НОМЕР_1 , водій ОСОБА_8 , та ПАЗ 32054, державний номерний знак НОМЕР_2 , водій ОСОБА_9 , для перевезення людей поза межами території обслуговування, а саме до м. Києва для участі в масових заходах.
Так, згідно подорожніх листів від 24.12.2013 р. № 0004019, від 02.01.2014 р. № 0004026, від 03.01.2014 р. № 0004010, від 14.12.2013 р. № 0004012 водієм ОСОБА_10 на автобусі ПАЗ 3205, державний номерний знак НОМЕР_2 , здійснено рейси м. Березань м. Київ м. Березань (час у дорозі становив 11 годин, загальний пробіг 200 км), м. Березань м. Київ м. Березань (час у дорозі 9 годин, загальний пробіг 180 км), м. Березань м. Бориспіль м. Київ м. Березань (час у дорозі 8 годин, загальний пробіг 185 км), м. Березань м. Київ м. Березань (час у дорозі 15 годин, загальний пробіг 220 км), пальне для здійснення рейсу надано Березанським ККП.
На час здійснення рейсу ОСОБА_10 не рахувався у штаті працівників Березанського ККП, а також не був залучений на договірних засадах для надання послуг водія. Вищевказані роботи ОСОБА_10 Березанським ККП не оплачувались, зобов`язання по розрахункам з останнім в комунальному підприємстві не рахуються.
Замовлення вищевказаних послуг, в тому числі на договірних засадах з перевезення пасажирів фізичними чи юридичними особами, Березанським ККП документально не підтверджено, що є порушенням п. 1 ст. 67 Господарського кодексу України.
Баришівською об`єднаною державною фінансовою інспекцією під час перевірки виявлено факт незаконних витрат матеріальних цінностей КП Березанський комбінат комунальних підприємств для здійснення транспортними засобами Березанського ККП поїздок до м. Києва автобусами ПАЗ 32054, державний номерний знак НОМЕР_1 , та ПАЗ 32054, державний номерний знак НОМЕР_2 .
Відповідно до висновку експерта від 02.06.2015 року №19/15-61 висновки довідки Баришівського ОДФІ про результати участі у прокурорській перевірці комунального підприємства Березанський комбінат комунальних підприємств від 20.03.2015 року щодо нанесення збитків документально підтверджуються в розмірі 2516, 17 грн.

Вимоги касаційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі захисник, посилаючись на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, просить скасувати судові рішення відносно ОСОБА_7 , а кримінальне провадження закрити за відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення. Вважає, що судовий розгляд у суді першої інстанції проведений неповно та однобічно, висновки суду, викладені в судовому рішенні, не відповідають фактичним обставинам справи. Крім того, вказує, що як суд першої інстанції, так і суд апеляційної інстанції безпідставно не прийняли до уваги показання свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 . Окрім того, вказує на те, що ухвала апеляційного суду не відповідає вимогам ст. 419 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), оскільки в ній не зазначено підстави, через які апеляційна скарга захисника визнана необґрунтованою.

Позиції інших учасників судового провадження
Прокурор ОСОБА_5 вважала касаційну скаргу захисника необґрунтованою і просила її залишити без задоволення, а судові рішення без зміни.

Мотиви Суду
Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора ОСОБА_5 та перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що касаційна скарга захисника підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Відповідно до вимог ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.
Згідно з вимогами ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу. Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.

Доводи захисника, наведені в касаційній скарзі, про істотні порушення вимог кримінального процесуального закону є обґрунтованими.
Як убачається з матеріалів кримінального провадження, суд першої інстанції визнав ОСОБА_7 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 191 КК.
Не погоджуючись із вказаним вироком, захисник ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій ставилось питання про скасування вироку місцевого суду та закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю в діянні ОСОБА_7 складу кримінального правопорушення. При цьому захисник звертав увагу на те, що матеріали справи у порядку їх відкриття не надавались стороні захисту і на цій підставі заявлялось клопотання про недопущення відомостей, що містяться в матеріалах справи, як доказів. Крім того, зазначав, що судом було порушено право на захист, оскільки після того, як прокурор зачитала обвинувальний акт та запропонувала приєднати до справи документи, які б свідчили про вчинення обвинуваченим злочинних дій та надати адвокату можливість ознайомитись із ними, суддя відмовила у цьому, що, як вважає захисник, свідчить про істотне порушення вимог кримінального процесуального закону. Також вказував, що вирок місцевого суду не містить відомостей щодо предмету злочину, відомостей про майно, яке начебто було розтрачено, його кількість та вартість.
Ухвала апеляційного суду є рішенням вищого суду стосовно законності й обґрунтованості судового рішення, що перевіряється в апеляційному порядку, і повинна бути законною, обґрунтованою та вмотивованою. Крім того, ухвала апеляційного суду за своїм змістом має відповідати вимогам ст. 419 КПК України.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 419 КПК України при залишенні апеляційної скарги без задоволення в ухвалі апеляційного суду мають бути зазначені підстави, на яких апеляційну скаргу визнано необґрунтованою.

Однак, указаних вимог закону при розгляді цього кримінального провадження апеляційним судом не було дотримано.
У результаті перевірки матеріалів кримінального провадження було встановлено, що суд апеляційної інстанції при розгляді апеляційної скарги не навів в ухвалі суті всіх зазначених апелянтом доводів, ретельно їх не перевірив, не надав відповіді на всі викладені в апеляційній скарзі доводи і не мотивував належним чином свого рішення про залишення останньої без задоволення.
Суд апеляційної інстанції в ухвалі лише коротко перерахував докази, на підставі яких суд першої інстанції дійшов висновку про винуватість ОСОБА_7 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні.
Таким чином, апеляційний суд порушив вимоги ст. 419 КПК при розгляді провадження в апеляційному порядку, що могло перешкодити суду постановити законне та обґрунтоване рішення і відповідно до ч. 1 ст. 412, п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК є підставою для його скасування.
Зі змісту касаційної скарги захисника ОСОБА_6 також убачається, що він у своїй скарзі ставить питання про скасування судових рішень та закриття кримінального провадження за відсутністю в діях ОСОБА_7 складу кримінального правопорушення. При цьому захисник хоча і вказує на недопустимість певних доказів, проте одночасно не погоджується й із наданою судами оцінкою інших доказів, що з урахуванням положень, передбачених статтями 433, 438 КПК, не входить до компетенції касаційного суду.
Тому з огляду на наявність вищезазначених істотних порушень вимог кримінального процесуального закону та на те, що вирішення викладених у скарзі доводів пов`язано з переоцінкою доказів, колегія суддів не вбачає підстав для надання оцінки іншим доводам, викладеним у касаційній скарзі, і вважає, що з урахуванням вимог, заявлених в апеляційній скарзі захисника, зазначені недоліки може виправити суд апеляційної інстанції, у зв`язку з чим є підстави для часткового задоволення вимог касаційної скарги та призначення нового розгляду в суді апеляційної інстанції.
Під час нового розгляду в суді апеляційної інстанції необхідно врахувати наведене, належним чином перевірити доводи, викладені в апеляційній скарзі, апеляційний розгляд здійснити відповідно до вимог кримінального процесуального закону і прийняти законне та обґрунтоване рішення.
Керуючись статтями 433, 434, 436, 441, 442 КПК України, пунктом 4 параграфу 3 розділу 4 Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року, Суд
ухвалив:
касаційну скаргу захисника ОСОБА_6 задовольнити частково.
Ухвалу Апеляційного суду Київської області від 3 жовтня 2017 року щодо ОСОБА_7 скасувати і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3