Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/9250/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.07.2018 року місто Київ

Слідчий суддя Подільського районного суду м.Києва ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю: прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі районного суду в місті Києві клопотання слідчого СВ Подільського УП ГУ НП в м.Києві, погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури № 7, стосовно:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Чернігова, громадянина України, з загальною середньою освітою, в зареєстрованому шлюбі не перебуває, малолітніх та неповнолітніх дітей на утриманні не має, працює директором ТОВ ТПК «Кристина-Чернігів-ЛТД», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
- 07.02.2012 р. Шевченківським районним судом м.Києва за ст.307 ч.2 КК України до 6 років позбавлення волі, звільнений 17.12.2013 р. умовно-достроково на 1 рік 11 місяців 9 днів,
про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000075 від 19.04.2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 309 КК України,-
В С Т А Н О В И В :

Слідчий СВ Подільського УП ГУ НП в місті Києві ОСОБА_7 , як слідчий групи слідчих у кримінальному провадженні, звернувся до районного суду з клопотанням, погодженим прокурором Київської місцевої прокуратури № 7 ОСОБА_8 , що входить в групу прокурорів у вказаному кримінальному провадженні, в якому просить застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення за ст.309 ч.3 КК України.
Клопотання мотивоване тим, що в провадженні СВ Подільського УП ГУ НП України в м.Києві перебуває кримінальне провадження № 0000075, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.04.2016, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.309 КК України, а саме у незаконному придбанні та зберіганні психотропної речовини без мети збуту, якщо предметом таких дій були психотропні речовини в особливо великих розмірах. 20.10.2016 р. органом досудового розслідування ОСОБА_6 повідомлено про підозру у тому, що в невстановлений досудовим слідством місці, в невстановлений досудовим слідством час та в невстановлений досудовим слідством спосіб, ОСОБА_6 , незаконно, без мети збуту придбав психотропну речовину МДМА, яку незаконно став зберігати при собі без мети збуту. 09.05.2016 року, приблизно о 18.00 год. за адресою: м. Київ, вул. Семена Петлюри, 25 співробітниками правоохоронних органів був зупинений ОСОБА_6 , у якого, при поверхневому огляді, в його сумці виявлено та вилучено пакети з-під кофе в яких знаходились таблетки ярко-рожевого кольору у формі серця в кількості 6000 шт., які зовні схожі на особливо небезпечну психотропну речовину МДМА (3,4 метилендіоксиметамфетамін), яку останній незаконно придбав та зберігав без мети збуту. Згідно висновку хімічної експертизи №83/8 від 24.06.2016 року, встановлено, що вилучені у ОСОБА_6 та надані на дослідження таблетки ярко-рожевого кольору у формі серця загальною масою 1114,56 г. та таблетки ярко-рожевого кольору у формі серця загальною масою 1190,90 г. містять у своєму складі МДМА (3,4 метилендіоксиметамфетамін); загальна маса МДМА (3,4 метилендіоксиметамфетамін) становить 546,39 г., що є особливо великим розміром; МДМА (3,4 метилендіоксиметамфетамін) є особливо небезпечною психотропною речовиною. Підстави підозрювати ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення є зібрані в кримінальному провадженні докази. У органу досудового розслідування є підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 вчинив кримінальні правопорушення, передбачене ч.3 ст. 309 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України віднесено до тяжкого злочину, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років. Відносно ОСОБА_6 необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки, існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, та які вказують на те, що підозрюваний буде: 1) переховуватиметься від органів досудового розслідування та/або суду; 2) вчинити інше кримінальне правопорушення; 3) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме вживати заходи, спрямовані на недопущення виявлення слідчим інших епізодів злочинних дій.
Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання за вказаними у ньому підставами, просить застосувати саме цей запобіжний захід, оскільки у органів досудового розслідування є достатні підстави вважати, що обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, надасть можливість підозрюваному знову зникнути та переховуватися від слідства для уникнення кримінальної відповідальності, продовжити злочинну діяльність та перешкоджати слідству, що свідчить про неможливість застосування до нього більш м`яких запобіжних заходів. Вказав, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту буде недостатнім для забезпечення завдань кримінального судочинства та процесуальних обов`язків підозрюваного. Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання не може бути застосовано до підозрюваного у зв`язку з тим, що останній раніше судимий, вчинив новий тяжкий злочин, переховувався від органу досудового розслідування та може знову зникнути. Додав, що підозрюваний пересувався на транспортному засобі за документами свого брата
В судовому засіданні слідчий ОСОБА_4 , що входить в групу слідчих у даному кримінальному провадженні, підтримав клопотання за вищевказаними підставами, вказавши, що підозрюваний переховувався від слідства, в зв`язку з чим постановою від 14.11.2016 р. був оголошений у розшук.
Захисник в судовому засіданні просив відмовити органу досудового розслідування в задоволенні клопотання та не обирати запобіжний захід взагалі, посилаючись на те, що наведені прокурором ризики не доведені, а підозра є необгрунтованою. Вважає, що ОСОБА_6 не набув статусу підозрюваного, оскільки йому не була вручена підозра. Крім того, його підзахисний не переховувався від слідства, мешкав за місцем проживання свого батька, працює, обов`язків не порушував.
Підозрюваний в судовому засіданні просив відмовити органу досудового розслідування в задоволенні клопотання, посилаючись на те, що в 2016 р. його затримали працівники поліції, а потім відпустили. Він не переховувався від слідства, весь час працював, мешкав з батьком, повісток від слідчого не отримував та телефонних дзвінків від нього не було. Додав, що повідомлення про підозру йому вручено вчора, 13.07.2018 р., після затримання.
Вислухавши учасників судового засідання, вивчивши надані матеріали, слідчий суддя приходить до таких висновків.
СВ Подільського УП ГУ НП України в м.Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000075, розпочато 19.04.2016 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.309 ч.3 КК України.
Як вбачається з матеріалів клопотання, в межах вказаного кримінального провадження повідомлення про підозру у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення винесено 20.10.2016 р. стосовно ОСОБА_6 , яке вручено підозрюваному 13.07.2018 р.
Суть повідомленої ОСОБА_6 підозри полягає в тому, що він підозрюється у незаконному придбанні та зберіганні психотропної речовини без мети збуту, якщо предметом таких дій були психотропні речовини в особливо великих розмірах. Дії підозрюваного кваліфіковані за ст.309 ч.3 КК України.
Ухвалою слідчого судді Подільського районного суду м.Києва від 13.07.2018 р. було задоволено клопотання органу досудового розслідування та надано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_6 з метою його приводу до Подільського районного суду м.Києва для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (справа № 758/9251/18).
Підозрюваний згідно протоколу затриманий в порядку ст.191 КПК України 13.07.2018 р.
Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Слідчий суддя не приймає до уваги заперечення захисника про необґрунтованість підозри, повідомленої ОСОБА_6 , оскільки на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу.
Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.
Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_6 до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення в клопотанні та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість підозри.
Тому з огляду на наведені у клопотанні слідчого дані та додані до нього матеріали кримінального провадження у слідчого судді є всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення, оскільки в розпорядженні слідчого є зібрані у встановленому законом порядку достатні фактичні данні, які свідчать про наявність ознак кримінального правопорушення, що інкримінується підозрюваному органом досудового розслідування.
Злочин, передбачений ст.309 ч.3 КК України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , відноситься до категорії тяжких злочинів, покарання за яке передбачено у вигляді позбавлення волі строком від 5 до 8 років.
Аналізуючи ризик переховування від органів досудового розслідування та суду в контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenko v. Russia (Панченко протии Росії)). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v. Moldova (Бекчиєв проти Молдови)).
Оцінюючи ризик переховування ОСОБА_6 з позиції практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що вивченням даних про особистість підозрюваного встановлено, що в зареєстрованому шлюбі він не перебуває, утриманців не має, здоровий за станом здоров`я, раніше судимий, а тому є підстави вважати, що незважаючи на наявність місця роботи, підозрюваний, під важкістю відповідальності, може переховуватись від органів досудового розслідування.
Також актуальним є і ризик того, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки, як вбачається з наданих документів, ОСОБА_6 вже був раніше судимим за вчинення злочину в сфері незаконного обігу наркотичних засобів. В зв`язку з чим є обгрунтовані підстави вважати, що підозрюваний продовжує вчиняти кримінальні правопорушення.
Ризик того, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, слідчий суддя вважає недоведеним в судовому засіданні.
Таким чином, в судовому засіданні достовірно встановлено, що підозрюваний може переховується від органу досудового розслідування та вчинити інші кримінальні правопорушення, цим підтверджується наявність ризику, передбаченого п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України.
Відповідно до ст.194 ч.4 КПК України, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, в разі недоведеності стороною обвинувачення недостатності застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України.
Допитані в судовому засіданні як свідки ОСОБА_9 (батько підозрюваного) та ОСОБА_10 (сусідка підозрюваного) показали, що протокол допиту їх як свідків від 14.11.2016 р., в яких зазначено на те, що підозрюваний не проживає за адресою батька, та якими сторона обвинувачення підтверджує, що підозрюваний переховувався від слідства, вони не підписували та взагалі і не допитувались.
Як вбачається з наданих стороною захисту документів, підозрюваний офіційно працює, позитивно характеризується за місцем роботи, має постійне місце проживання, проживаючи з батьком та цивільною дружиною.
А відтак, слідчий суддя вважає, що в судовому засіданні стороною обвинувачення не доведено, що застосування домашнього арешту, як міри запобіжного заходу, буде недостатньо для запобігання вищевказаним встановленим ризикам.
Враховуючи особистість підозрюваного, тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , беручи до уваги обставини вчинення злочину та його наслідки, слідчий суддя вважає можливим застосувати до підозрюваного міру запобіжного заходу у вигляду цілодобового домашнього арешту.
Згідно зі змістом ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовується на підставі ухвали слідчого судді або суду. Відповідно до вимог 177 цього ж Кодексу, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладення на нього процесуальних обов`язків.
Домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчинені злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому або суду. Працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з"являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов"язань, використовувати електронні засоби контролю.
Враховуючи вказані обставини, слідчий суддя переконаний, що саме такий запобіжний захід, як домашній арешт, забезпечить дотримання підозрюваним процесуальних обов`язків під час досудового слідства та в суді.
На підставі викладеного і керуючись ст. ст.131, 132, 176-179, 181, 193, 194, 196, 309,395 КПК України,-
У Х В А Л И В :
Відмовити в клопотанні слідчого СВ Подільського УП ГУ НП в місті Києві ОСОБА_7 , погодженого прокурором Київської місцевої прокуратури № 7 ОСОБА_8 , про застосування підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на 2 (два) місяці.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі процесуальні обов`язки:
1) не залишати місце свого постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , - цілодобово, крім часу прибуття до слідчого СВ Подільського УП ГУ НП в м.Києві, прокурора Київської місцевої прокуратури та Подільського районного суду м.Києва (залежно від стадії кримінального провадження);
2) прибувати до слідчого СВ Подільського УП ГУ НП в м.Києві, прокурора Київської місцевої прокуратури та Подільського районного суду м.Києва (залежно від стадії кримінального провадження) за першою вимогою на встановлений службовою особою час;
3) не відлучатися з м.Чернігова без дозволу слідчого СВ Подільського УП ГУ НП в м.Києві, прокурора Київської місцевої прокуратури та Подільського районного суду м.Києва (залежно від стадії кримінального провадження);
4) повідомляти слідчого СВ Подільського УП ГУ НП в м.Києві, прокурора Київської місцевої прокуратури та Подільського районного суду м.Києва (залежно від стадії кримінального провадження) про зміну свого місця проживання та місця роботи;
5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади документи на право виїзду за кордон;
6) утриматись від спілкування зі свідками ОСОБА_11 .
Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.
Роз`яснити підозрюваному наслідки невиконання ухвали та порядок заміни запобіжного заходу.
Виконання ухвали доручити Новозаводському УП ГУ НП в місті Чернігові.
Копію ухвали скерувати начальнику Новозаводського УП ГУ НП в місті Чернігові для виконання.

Ухвала підлягає негайному виконанню органами Національної поліції.

Строк дії ухвали по 12 вересня 2018 р. включно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду міста Києва протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1