Дата документу 25.10.2018 Справа № 322/892/18
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/807/46/18 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 322/892/18 Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2018 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

представників ДП «Конярство України» ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

представника Трудової сільської ради ОСОБА_9 ,

розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні, матеріали кримінального провадження №0000232, за апеляційною скаргою Начальника Новомиколаївського відділу Токмацької місцевої прокуратури ОСОБА_10 та представника власника майна ДП «Конярство України» ОСОБА_11 на ухвалу слідчого судді Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 17 вересня 2018 року,

якою задоволено скаргу Трудової сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області та клопотання про арешт майна.

Визнано незаконною та скасовано постанову заступника начальника начальника слідчого відділу Новомиколаївського відділення поліції Пологівського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_12 від 31.08.2018 року про закриття кримінального провадження №0000232 від 07.07.2018 року.

Накладено арешт на врожай олійних, зернових та технічних культур, що перебувають на території Трудової сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області і належать Державному підприємству «Конярство України», заборонивши вказаному підприємству вчиняти з ним будь-які дії, та передавши його на зберігання Трудовій сільській раді Новомиколаївського району Запорізької області, дозволивши Трудовій сільській раді Новомиколаївського району Запорізької області здійснювати його збір, та інші, необхідні для його збереження дії, окрім його відчуження.

Згідно з ухвалою, Трудова сільська рада Новомиколаївського району Запорізької області звернулась до слідчого судді зі скаргою на постанову заступника начальника начальника слідчого відділу Новомиколаївського відділення поліції Пологівського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_12 про закриття кримінального провадження від 31.08.2018 року та з клопотанням про арешт майна.

Із поданого клопотання вбачається, що оскаржувана постанова про закриття кримінального провадження від 31.08.2018 року прийнята передчасно, слідчий не вжив жодних слідчих дій, спрямованих на те, щоб обґрунтовано стверджувати про відсутність складу злочину у діях посадових осіб філії, що організували самовільне зайняття земельних ділянок державної власності.

Із клопотання про арешт майна вбачається, що врожай зернових культур вже було зібрано і вивезено Філією, незважаючи на наявність кримінального провадження. На даний час наступив час збирання врожаю соняшника та інших культур, який таким же чином буде вивезений і проданий. Завдані сільській раді збитки не відшкодовані. Збитки полягають у неотриманні сільською радою земельного податку в розмірі 445500 грн. Крім того, у зв`язку з тим, що філія «Запорізький кінний завод №86» ДП «Конярство України» не являється відокремленою юридичною особою, відповідальність за завдані нею збитки, відповідно до норм діючого законодавства, покладається на ДП «Конярство України».

Визначальним в цій справі є те, що арешт майна повинен бути здійснений для відшкодування реальної шкоди, завданої сільській раді внаслідок кримінального правопорушення, для забезпечення права потерпілого на відшкодування шкоди, в інший спосіб захистити права та законні інтереси сільська рада, при бездіяльності слідчого та прокурора, не вбачає. 23.08.2018 року в кримінальному провадженні був заявлений цивільний позов про стягнення з ДП «Конярство України» збитків, завданих злочином, в розмірі 445500 грн. Наявність та розмір заподіяних збитків підтверджується листом ДФС України від 20.06.2018 року.

При вирішенні клопотання про арешт майна слідчий суддя виходив із наступного, 16.08.2018 року Трудову сільську раду Новомиколаївського району Запорізької області визнано потерпілою у кримінальному провадженні №0000232 від 07.07.2018 року, 23 серпня 2018 року в даному кримінальному провадженні потерпілою стороною заявлено цивільний позов про відшкодування завданих злочином збитків, в сумі 445500 грн.

З пояснень представника Трудової сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області було встановлено, що ДП «Конярство України», під час розслідування кримінального провадження безперешкодно здійснює збір врожаю із самовільно зайнятих земельних ділянок.

Орган досудового розслідування, під час здійснення досудового слідства, не вжив жодного заходу для забезпечення збереження речових доказів врожаю на самовільно зайнятих земельних ділянках, що не сприяє ефективному розслідуванню злочину. Через вказану бездіяльність органу досудового розслідування втрачаються докази вчинення ДП «Конярство України» вказаного злочину.

Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку, що з метою забезпечення цивільного позову, необхідно накласти арешт на врожай насіння соняшнику, а також врожай олійних, зернових та технічних культур (якщо такий буде виявлено), що перебувають на території Трудової сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області і належать ДП «Конярство України».

В апеляційній скарзі прокурор, не погоджуючись з оскаржуваною ухвалою, вважає її незаконною та необґрунтованою через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону. Апелянт вказує, що Трудова сільська рада Новомиколаївського району Запорізької області зі статусом заявника та потерпілого в даному кримінальному провадженні, позбавлена права звернення до слідчого судді з клопотанням про арешт майна. Під час розгляду клопотання про арешт майна слідчим суддею належним чином не було повідомлено ні слідчого, ні прокурора, також не повідомлено ні ДП «Конярство України», ні його філію «Запорізький кінний завод №86», які є користувачами земельних ділянок та власниками врожаю 2018 року. Крім того, прокурор вказує, що слідчим суддею в порушення вимог КПК України, розглянуто одночасно скаргу на постанову про закриття кримінального провадження з клопотанням про арешт майна. Також слідчий суддя накладаючи арешт на майно та дозволяючи здійснити збір врожаю Трудовій сільській раді Новомиколаївського району Запорізької області не врахував той факт, що сільська рада не має ані потужностей для ведена товарного сільськогосподарського виробництва та зберігання врожаю, ані зареєстрованої сільськогосподарської техніки, що призведе з погіршенням погодних умов до втрати врожаю. Окрім того, в резолютивній частині слідчий суддя не конкретизував на яких саме та з якої площі земельних ділянок із зазначенням кадастрових номерів, дозволяє збір врожаю сільській раді. Таким чином, слідчим суддею постановлено ухвалу без врахування правової підстави для арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження та наслідків арешту майна.

Просить скасувати ухвалу в частині задоволення клопотання про арешт майна та постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання про арешт майна відмовити у повному обсязі.

В апеляційній скарзі представник власника майна ДП «Конярство України» ОСОБА_11 вказує, що арешт на майно ДП «Конярство України» був накладений без належних правових підстав, із суттєвим порушенням норм КПК України. Апелянт вважає, що слідчий суддя задовольнив клопотання про арешт майна, яке надійшло від заявника без належної процесуальної правоздатності та без належного обґрунтування. На даний час ДП «Конярство України» знаходиться в стадії банкрутства тому з моменту порушення провадження у справі про банкрутство, арешт майна боржника чи інші обмеження боржника щодо розпорядження належним йому майном можуть бути застосовані виключно господарським судом у межах провадження у справі про банкрутство. Слідчим суддею не досліджено наявність або відсутність обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.197-1 КК України. ДП «Конярство України» на законних підставах користується земельними ділянками, які перебувають на території Трудової сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області, згідно з цільовим призначенням та сплачує відповідний земельний податок. Слідчим суддею не досліджено мотиви необхідності вжиття відповідного заходу, не доведено розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Просить скасувати ухвалу в частині задоволення клопотання про арешт майна та постановити нову ухвалу, якою відмовити Трудовій сільській раді Новомиколаївського району Запорізької області в задоволенні клопотання про арешт майна.

Заслухавши в судовому засіданні суду апеляційної інстанції суддю-доповідача про сутність судового рішення та доводи апеляційної скарги; прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та вважав ухвалу слідчого судді не законною і необґрунтованою; представника власника майна, який підтримав свою апеляційну скаргу та скаргу прокурора; перевіривши матеріали провадження, колегія суддів доходить висновку, що апеляційні скарги прокурора та представника власника майна, підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Згідно з вимогами ст.370 КПК Українисудове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст.409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є: неповнота судового розгляду; невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження; істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог КПК України арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Також ч.2 ст.170 КПК України передбачає, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним уст.98КПК України.

Встановлено, що ухвалою слідчого судді, зокрема, задоволено клопотання Трудової сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області та накладено арешт на врожай олійних, зернових та технічних культур, що перебувають на території Трудової сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області і належать ДП «Конярство України», заборонивши вказаному підприємству вчиняти з ним будь-які дії, та передавши його на зберігання Трудовій сільській раді Новомиколаївського району Запорізької області, дозволивши Трудовій сільській раді Новомиколаївського району Запорізької області здійснювати його збір, та інші, необхідні для його збереження дії, окрім його відчуження.

Так, за диспозицією ч.1 ст.197-1 КК України передбачено кримінальну відповідальність за самовільне зайняття земельної ділянки, яким завдано значної шкоди її законному володільцю або власнику, однак доведення зазначеного факту саме врожаєм не передбачено.

Підозра в даному кримінальному провадженні не висунута жодній особі.

Врожай олійних, зернових та технічних культур категорія, що не має жодного критерію для ідентифікації майна, а заборона його збирати суперечить не тільки інтересам досудового розслідування, а також інтересам держави.

В той же час слід зазначити, що Трудова сільська рада Новомиколаївського району Запорізької області в даному кримінальному провадженні є заявником та визнана потерпілою стороною, ст.ст. 55, 58 КПК України передбачено права потерпілого та його представника, до переліку яких подання клопотання слідчому судді про арешт майна, не передбачено. Таким чином, колегія суддів вважає, що Трудова сільська рада Новомиколаївського району Запорізької області зі статусом заявника та потерпілого в даному кримінальному провадженні, позбавлена права звернення до слідчого судді з клопотанням про арешт майна.

Крім того, на думку колегії суддів, слідчим суддею в порушення вимог КПК України, розглянуто одночасно скаргу на постанову про закриття кримінального провадження разом з клопотанням про арешт майна. Таким чином, слідчий суддя вийшов за межі своїх повноважень ухвалюючи рішення та задовольняючи одночасно і скаргу, і клопотання.

Задовольняючи клопотання та накладаючи арешт на майно, слідчий суддя надав дозвіл Трудовій сільській раді Новомиколаївського району Запорізької області здійснити збір врожаю, однак при цьому, не врахував та не перевірив, чи має сільська рада потужності для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та зберігання врожаю, а також наявність зареєстрованої сільськогосподарської техніки.

Також, колегія суддів вважає, що ні в клопотанні, ні слідчий суддя в оскаржуваній ухвалі, в порушення відповідно ст.ст. 171, 173 КПК України не оцінили розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для ДП «Конярство України», та виконання самим товариством своїх договірних зобов`язань перед іншими суб`єктами. З матеріалів провадження вбачається, що Трудова сільська рада Новомиколаївського району Запорізької області заявила в даному кримінальному провадженні цивільний позов на 445500,00 грн., вказана сума не співрозмірна застосованому заходу забезпечення кримінального провадження у виді накладення арешту на врожай олійних, зернових та технічних культур.

З матеріалів провадження випливає, що ДП «Запорізький кінний завод №86» починаючи з 1990 року, використовувало земельну ділянку, площею 8807,5 га. для ведення громадського сільськогосподарського виробництва на підставі Державного акту на право користування землею серії Б №098561. На даний час оскільки ДП «Конярство України» є правонаступником ДП «Запорізький кінний завод №86», тому і продовжує користуватись вказаною земельною ділянкою.
Відповідно до платіжних доручень ДП «Конярство України» здійснено оплату земельного податку за 2018 рік в сумі 577239 грн.
Також з наданих до апеляційної скарги матеріалів вбачається, що на даний час ДП «Конярство України» знаходиться в стадії банкрутства, тому з моменту порушення провадження у справі про банкрутство, арешт майна боржника чи інші обмеження боржника щодо розпорядження належним йому майном можуть бути застосовані виключно господарським судом у межах провадження у справі про банкрутство.

Сукупність зазначених обставин засвідчує відсутність доцільності накладення арешту на майно у рамках даного кримінального провадження за ч.1 ст.197-1 КК України.

Відповідно ч.1 ст.173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Враховуючи зміст клопотання про арешт врожаю олійних, зернових та технічних культур та заявлену мету для його арешту, судова колегія приходить до висновку про недоведеність необхідності накладення арешту.

Таким чином, колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді постановлена з порушенням норм КПК України та не відповідає обставинам кримінального провадження.

Отже, з огляду на наведені обставини оскаржувану ухвалу слідчого судді, в частині накладення арешту на майно, не можна визнати законною, так само, як і клопотання Трудової сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області про арешт майна. Тому ухвала слідчого судді підлягає скасуванню в цій частині, а в задоволенні клопотання сільської ради про арешт майна слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

ухвалила:
апеляційні скарги начальника Новомиколаївського відділу Токмацької місцевої прокуратури ОСОБА_10 та представника власника майна ДП «Конярство України» ОСОБА_11 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 17 вересня 2018 року, якою задоволено скаргу Трудової сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області та клопотання про арешт майна, в частині накладення арешту на майно - скасувати.

В цій частині постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання про арешт майна.

В решті ухвалу залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4