Справа № 502/2459/17
УХВАЛА

04 травня 2018 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області
у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

представників потерпілої: ОСОБА_5 , ОСОБА_6

обвинуваченої ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судому засіданні в залі суду клопотання

прокурора Ізмаїльської місцевої прокуратури ОСОБА_3

про

застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

обвинуваченої у кримінальному провадженні, внесеному 10.06.02017 року

до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000387 в

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор в ході судового розгляду відповідного кримінального провадження 04.05.2018 р. звернувся до суду з клопотанням про застосування до обвинуваченої ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В клопотанні зазначено, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України. Ризиками, для запобігання яких є необхідним застосування відповідного запобіжного заходу є те, що обвинувачена може переховуватись від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення, що підтверджується наявною у неї судимістю за вчинення нових злочинів під час іспитового строку. При застосуванні більш м`яких запобіжних заходів обвинувачена може продовжувати свою злочинну діяльність, не виконуватиме покладені на неї судом обов`язки та може переховуватись від суду, у зв`язку з чим прокурор вважає за недоцільне застосування до обвинуваченої більш м`яких запобіжних заходів.

Представники потерпілої підтримали клопотання прокурора.

Обвинувачена в судовому засіданні проти задоволення клопотання прокурора заперечувала.

Заслухавши заявлене прокурором клопотання та думку інших учасників судового провадження з приводу клопотання, проаналізувавши відповідні положення законодавства та додані прокурором до відповідного клопотання матеріали, судом встановлено наступне:

Відповідно до ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 3 ст. 176 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

Згідно зі ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

В свою чергу, відповідно до вимог ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою суд враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

В судовому засіданні достовірно встановлено, що незважаючи на те, що ОСОБА_7 висунуте обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, зазначені прокурором ризики нічим не підтверджені.

Так, до клопотання не додано жодного доказу, який би підтверджував наявність можливості вчинити обвинуваченоою іншого правопорушення.

Посилання прокурора на наявність у обвинуваченої попередньої судимості є помилковими та спростовуються наданою ним же довідкою, відповідно до якої обвинувачена до кримінальної відповідальності не притягувалась.

Крім того, обвинувачена з`являлась за викликом суду на всі судові засідання, що свідчить про дотримання нею обов`язків, покладених КПК України відповідно до її процесуального статусу та спростовують доводи прокурора.

Як зазначено в ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Зважаючи на вищенаведене, беручи до уваги те, що обвинувачена не має офіційного місця роботи, раніше виїздила на заробітки до м. Одеси та враховуючи відомості, які характеризують обвинувачену, суд приходить до висновку, що для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченої буде достатнім застосування до неї запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відповідно до ст. 179 КПК України з покладенням відповідних обов`язків, визначених у ст. 194 КПК України.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 179, 183, 193, 194, 331, 369-372 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ :
Клопотання прокурора задовольнити частково.

Застосувати до обвинуваченої ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на обвинувачену ОСОБА_7 наступні обов`язки:

- прибувати до суду за першою вимогою у даному кримінальному провадженні;

- не відлучатися з м. Вилкове Кілійського району Одеської області, де вона проживає, без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Виконання цього запобіжного заходу покласти на обвинувачену ОСОБА_7 повідомивши їй під розпис про покладені на неї обов`язки та роз`яснивши, що в разі невиконання даних обов`язків, до неї може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід, і на неї може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання покласти на прокурора Ізмаїльської місцевої прокуратури ОСОБА_3 .

Копію ухвали вручити прокурору та обвинуваченій.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Кілійського районного суду ОСОБА_1