№ 1-кп/317/3/2018
№ 317/3682/14-к
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«14» вересня 2018 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області

в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

представника неповнолітнього потерпілого:

адвоката ОСОБА_4

законних представників ОСОБА_5 , ОСОБА_6

неповнолітнього потерпілого ОСОБА_7

неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_8

адвоката неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі кримінальне провадження № 0001663 у відношенні ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, на час розгляду не працює, раніше не судимого, що зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України

ВСТАНОВИВ:

26 серпня 2013 року приблизно о 21 годині 00 хвилин неповнолітній ОСОБА_10 разом зі своїми знайомими знаходився біля будинку АДРЕСА_2 , де також знаходились інші особи, в числі яких був потерпілий ОСОБА_7 .

Під час конфлікту, який стався між двома компаніями людей на ґрунті неприязних відносин, у обвинуваченого ОСОБА_8 виник злочинний умисел, спрямований на завдання тілесних ушкоджень ОСОБА_7 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на завдання тілесних ушкоджень, неповнолітній ОСОБА_8 завдав кулаками кілька ударів в область обличчя ОСОБА_7 , спричинивши йому легкі тілесні ушкодження у вигляді рани в області верхньої губи та забої м`яких тканин голови.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на завдання тілесних ушкоджень та користуючись тим, що потерпілий ОСОБА_7 в ході бійки впав на землю, ОСОБА_8 завдав йому принаймні один удар ногою в область живота.

Через нетривалий час після цього ОСОБА_8 продовжив реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на завдання тілесних ушкоджень, та, знаходячись біля під`їзду зазначеного будинку, завдав ще принаймні один удар рукою в область живота потерпілого ОСОБА_7 .

Внаслідок злочинних дій неповнолітнього ОСОБА_8 потерпілому ОСОБА_7 було спричинено тяжкі тілесні ушкодження у вигляді тупої травми живота з розривом селезінки поблизу її воріт з крововиливом в черевну порожнину.

Обвинувачений ОСОБА_8 свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, розкаявся в скоєному та пояснив, що 26 серпня 2013 року у другій половині дня він зустрів своїх знайомих: ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , з якими вони певний час гуляли по мікрорайону «Осипенківський» в місті Запоріжжі. Згодом до них приєднались дівчата ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та дівчина на ім`я ОСОБА_18 .

Через деякий час вони вирішили піти гуляти до с. Сонячне Запорізького району Запорізької області, яке знаходиться неподалік. До ОСОБА_19 вони прийшли приблизно о 20 годині 40 хвилин і зустріли там компанію з чотирьох-п`яти хлопців, серед яких він помітив одного, який напередодні скривдив його дівчину. Інших хлопців він не знав. Хлопці були приблизно однолітками йому та його товаришам.

Він попросив товаришів залишитись, а сам підійшов до зазначеної компанії, яка сиділа біля під`їзду одного з багатоквартирних будинків. Була приблизно 21 година 00 хвилин. Коли він підходив до зазначеної компанії, то помітив, що ОСОБА_20 , який йшов позаду, вдарив когось з іншої компанії кулаком по потилиці. Самого моменту удару він не бачив, але йому здалось саме так. В ході допиту ОСОБА_8 змінив свої показання в цій частині, зазначивши, що ОСОБА_12 вдарив хлопця тоді, коли він ( ОСОБА_8 ) вже підійшов до компанії та вимагав вибачень від одного з хлопців.

В цей момент до них підійшов потерпілий ОСОБА_7 та відштовхнув його, на що він вдарив потерпілого один раз кулаком лівої руки в обличчя. ОСОБА_7 вдарив його у відповідь також один раз, після чого між ними зав`язалася бійка, в ході якої вони з потерпілим обмінювались ударами. Де в цей час знаходились інші учасники подій він не пам`ятає, оскільки розгубився і на той час було вже темно.

ОСОБА_8 зазначив, що в ході бійки зі ОСОБА_7 він завдав йому приблизно два удари. Потім підійшли його друзі, з якими він прийшов в с. Сонячне ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_12 та, можливо, ОСОБА_15 (стосовно нього він точно не пам`ятає), та також почали бити потерпілого ОСОБА_7 . В ході бійки її учасники перемістились від під`їзду будинку до дитячого майданчика, розташованого неподалік. При цьому він потерпілого ОСОБА_7 більше не бив, а били його товариші ОСОБА_8 .. Били руками та ногами по різним частинам тіла. ОСОБА_8 зазначив, що згодом до побиття приєднались ОСОБА_15 та ОСОБА_14 .

Потім ОСОБА_8 помітив, що бійка відбувається вже один на один між ОСОБА_7 та ОСОБА_11 . Щоб допомогти своєму товаришу ОСОБА_11 . ОСОБА_8 підійшов до них та завдав одного удару в корпус ОСОБА_7 , після чого бійка знову перемістилась до під`їзду будинку, де до неї підключились інші хлопці з обох компаній. При цьому, потерпілий ОСОБА_7 брав участь в цій бійці, в той час як ОСОБА_8 стояв неподалік та не втручався.

В ході допиту обвинувачений ОСОБА_8 змінив свої показання в цій частині, зазначивши, що він не бив потерпілого ОСОБА_7 ногою в тулуб, а лише намагався це зробити, однак в нього не вийшло. Він особисто бачив, як ОСОБА_11 ногами бив ОСОБА_7 , який лежав на землі.

ОСОБА_8 зазначив, що в ході бійки ударів ОСОБА_7 завдавали троє його товаришів: ОСОБА_11 , ОСОБА_13 та ОСОБА_12 . Потерпілий ОСОБА_7 , при цьому, захищався від ударів, прикриваючись руками. Через деякий час бійка припинилась, а її учасники стояли біля під`їзду та розмовляли між собою. Про що конкретно вони говорили він не чув. Він в цей час сидів на лавочці біля під`їзду, а ОСОБА_7 сидів на бровці неподалік і, як він зрозумів, йому було погано.

ОСОБА_8 вказав, що раніше (незадовго до подій 26 серпня 2013 року) у нього з одним хлопцем з с. Сонячне був конфлікт на ґрунті того, що той чимось образив його та його дівчину ОСОБА_21 . 26 серпня 2013 року вони з товаришами просто гуляли і прийшли до Сонячного просто так, а не для того, щоб з`ясовувати стосунки.

Не зважаючи на визнання обвинуваченим ОСОБА_8 своєї вини у пред`явленому йому обвинуваченні за ч. 1 ст. 121 КК України, зміну показань в ході судового розгляду, його вина повністю доведена та підтверджується сукупністю доказів, зібраних в даному кримінальному провадженні та досліджених під час судового розгляду: показаннями самого обвинуваченого ОСОБА_8 , показаннями потерпілого ОСОБА_7 , показаннями свідків (в тому числі й неповнолітніх): ОСОБА_12 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 та ОСОБА_27 , протоколами слідчих дій та висновками експертиз.

Так, потерпілий ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив, що він проживає в с. Сонячне Запорізького району Запорізької області. 26 серпня 2013 року увечері він разом зі своїми товаришами ОСОБА_22 , ОСОБА_26 та ОСОБА_24 знаходились біля під`їзду будинку по АДРЕСА_2 . Він разом з ОСОБА_22 сидів на бордюрі неподалік під`їзду, а ОСОБА_26 та ОСОБА_24 сиділи поряд на лавочці. Їх спільний знайомий ОСОБА_25 катався неподалік на велосипеді.

Приблизно о 21 годині 00 хвилин до них підійшли кілька хлопців, серед яких був обвинувачений ОСОБА_8 , який, як йому відомо, за кілька днів до 26 серпня 2013 року приходив зі своєю дівчиною до с. Сонячне, де в нього стався конфлікт з кимось з місцевих.

ОСОБА_7 побачив як двоє хлопців, як він потім дізнався, це були ОСОБА_8 та ОСОБА_12 , підійшли до лавочки, на якій сиділи ОСОБА_26 та ОСОБА_24 та почали їх про щось питати. Раптом ОСОБА_8 вдарив ОСОБА_24 кулаком в голову, після чого ОСОБА_24 встав та почав відходити звідти. ОСОБА_8 та ОСОБА_12 кинулись за ним.

Потім до ОСОБА_24 під`їхав на велосипеді ОСОБА_25 , щоб забрати у нього свій телефон, але ОСОБА_8 та ОСОБА_12 почали бити вже ОСОБА_25 . ОСОБА_7 встав з бордюру, підійшов до них та відштовхнув ОСОБА_8 від ОСОБА_25 , на що обвинувачений ОСОБА_8 ударив його кулаком в обличчя. Він також вдарив ОСОБА_8 кулаком в обличчя, після чого між ними зав`язалась бійка, до якої майже одразу приєднались ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , який підбіг до них. ОСОБА_8 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 били ОСОБА_7 в той час як він, закриваючись від їх ударів, відходив до під`їзду. Згодом йому вдалось вирватись від нападників і він побіг в бік дитячого майданчика. За ним побігли ОСОБА_11 , обвинувачений ОСОБА_8 , ОСОБА_14 та ще один хлопець (хто саме він не запам`ятав).

ОСОБА_7 біг в бік майданчика, однак, перечепившись ногою через якийсь предмет, впав на землю. Він хотів поговорити з нападниками, щоб битися один на один, однак ОСОБА_8 крикнув: «Хлопці, бийте!» і вони вчотирьох почали бити ОСОБА_7 руками та ногами по різним частинам тіла. Він, при цьому, намагався закриватися руками. Коли потерпілий відчув, що удари припинилися, він піднявся з землі та пішов до під`їзду. Там ОСОБА_7 сів на той же бордюр, на якому сидів до конфлікту. Згодом йому стало зле і його товариші допомогли дійти додому, звідки викликали швидку допомогу.

ОСОБА_7 вказав, що з початку конфлікту біля під`їзду його били ОСОБА_8 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 . На майданчику його били ОСОБА_11 ОСОБА_8 , ОСОБА_14 та, можливо, ОСОБА_13 . Він точно не пам`ятає, оскільки був у стресовій ситуації, було темно та на місці конфлікту загалом було багато людей.

ОСОБА_7 пояснив, що хлопці били його на дитячому майданчику і руками і ногами по різним частинам тіла. Може сказати, що мало місце не менше п`ятнадцяти ударів. В той же час потерпілий не може точно сказати хто, чим куди та скільки разів його бив, оскільки били багато людей з різних сторін.

Допитаний в судовому засіданні неповнолітній свідок ОСОБА_12 в присутності свого законного представника пояснив, що він проживає в місті Запоріжжі в мікрорайоні «Осипенківський».

В серпні 2013 року увечері (дати він не пам`ятає) він гуляв зі своїми товаришами ОСОБА_8 , ОСОБА_13 , ОСОБА_11 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 по своєму району. Крім того з ними були якісь дівчата. Під час прогулянки вони вирішили піти в с. Сонячне Запорізького району Запорізької області, що розташоване неподалік. Чому вирішили піти туди і хто конкретно це запропонував він не пам`ятає. Коли вони прийшли до Сонячного, то зустріли там компанію з кількох незнайомих йому хлопців. Він пам`ятає, що у ОСОБА_8 виник конфлікт з одним із хлопців з тієї компанії ОСОБА_7 , який згодом перейшов в бійку між ними.

Момента початку бійки він не пам`ятає, оскільки разом з ОСОБА_15 стояв біля під`їзду багатоквартирного будинку та спілкувався з хлопцями з тієї компанії. Де в цей час знаходились брати ОСОБА_28 він не пам`ятає. Бійка між ОСОБА_8 та ОСОБА_7 відбувалась на дитячому майданчику неподалік під`їзду та тривала близько п`яти хвилин. Після бійки ОСОБА_8 та ОСОБА_7 підійшли до під`їзду. Він пам`ятає, як потерпілий ОСОБА_7 присів а потім різко встав, а обвинувачений ОСОБА_8 з незрозумілих йому причин завдав тому одного удару по обличчю. Потім вони пішли звідти. Вранці наступного дня він дізнався, що ОСОБА_7 після бійки потрапив до лікарні. Свідок зазначив, що він не приймав участі в бійці.

Неповнолітній свідок ОСОБА_22 в судовому засіданні в присутності свого законного представника пояснив, що він проживає в с. Сонячне Запорізького району Запорізької області. В серпні 2013 року (точної дати він не пам`ятає) увечері, він разом зі своїми знайомими ОСОБА_24 , ОСОБА_7 , ОСОБА_26 та ОСОБА_25 гуляли по селищу Сонячному. Згодом вони розташувались біля одного з багатоквартирних будинків. Він разом зі ОСОБА_7 сиділи на бровці неподалік під`їзду, а ОСОБА_24 з ОСОБА_26 на лавочці поряд. ОСОБА_25 в цей час катався неподалік на велосипеді.

Через деякий час до них підійшла компанія хлопців, з якими були кілька дівчат.

Один з хлопців, як він пам`ятає ОСОБА_12 , підійшов до ОСОБА_24 , що сидів на лавочці біля під`їзду, та вдарив його. ОСОБА_24 встав та між ним і тим хлопцем зав`язалась бійка, в яку втрутився обвинувачений ОСОБА_8 . В цей час до них під`їхав на велосипеді ОСОБА_25 щоб забрати у ОСОБА_24 свій телефон, який він дав йому погратись. Хтось з іншої компанії (він не пам`ятає хто точно ОСОБА_8 чи ОСОБА_12 ) вдарив ОСОБА_29 . До них підійшов ОСОБА_7 і хотів розняти їх, однак його хтось вдарив і між ОСОБА_7 та ОСОБА_8 виникла бійка, до якої одразу приєднався ОСОБА_12 а згодом підбігли ще декілька хлопців та почали всі разом бити ОСОБА_7 . Він точно пам`ятає, що серед тих хлопців був ОСОБА_13 та ОСОБА_15 .

Крім того свідок вказав, що точно пам`ятає, як ОСОБА_8 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 та один з братів Мауерів (він не може сказати хто саме) ногами били ОСОБА_7 , який лежав на землі на дитячому майданчику неподалік від будинку. Хто саме і скільки ударів завдав ОСОБА_7 він не пам`ятає.

Свідок ОСОБА_22 в цей час стояв неподалік з іншими хлопцями і не міг втрутитися в бійку, оскільки розумів, що якщо він втрутиться його також будуть бити. Коли закінчилась бійка ОСОБА_7 підійшов до під`їзду та прихилився до стіни. При цьому він тримався за живіт. В цей час хтось один раз вдарив потерпілого ОСОБА_7 кулаком в обличчя або ОСОБА_8 , або Мауер-молодший. Через деякий час ОСОБА_7 стало настільки погано, що він почав втрачати свідомість і його відвели додому.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_23 пояснила, що в серпні 2013 року (точної дати вона не пам`ятає) вона прийшла на вулицю Звенигородську в м. Запоріжжі гуляти та зустріла там своїх знайомих ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_12 . Під час прогулянки обвинувачений ОСОБА_8 запропонував піти до с. Сонячного щоб розібратися з тими, хто незадовго до цього скривдив його дівчину.

Більшість хлопців пішли до Сонячного, а вона разом з ОСОБА_15 та дівчиною на ім`я « ОСОБА_18 » пішли за ними трохи згодом. Коли вони близько 21 години 00 хвилин прийшли до Сонячного, то побачили що на дитячому майданчику приблизно в десяти метрах від під`їзду житлового будинку між її знайомими хлопцями та місцевими відбувалась бійка, деталей якої вона не пам`ятає. Зазначила, що не може сказати, хто конкретно кому наносив ударів, однак бачила, що йде бійка в ході якої «всі комусь наносили удари». Всього бійка тривала до десяти хвилин. В цій бійці приймали участь всі її знайомі хлопці, з якими вона прийшла до ОСОБА_19 . Після закінчення бійки її учасники почали сходитись до під`їзду. Серед них точно були ОСОБА_8 , ОСОБА_13 та ОСОБА_11 . Її знайомі хлопці стояли біля під`їзду та спілкувались з місцевими, коли вона побачила, як хтось високий когось вдарив. Хто це конкретно був вона сказати не може, оскільки було темно і там було багато людей. Може сказати, що вона чітко бачила трьох хлопців з боку місцевих, однак вона не може сказати точно скільки їх було усього. Деякий час вона разом з іншими дівчатами каталася на велосипеді, який належав комусь з місцевих. Після бійки вони знаходились там ще приблизно 15 хвилин, під час яких хлопці спілкувались між собою, а потім вони пішли.

Свідок ОСОБА_24 в судовому засіданні пояснив, що він проживає в с. Сонячне Запорізького району Запорізької області.

В серпні 2013 року (точної дати він не пам`ятає) у вечірній час він разом зі своїми знайомими ОСОБА_22 , ОСОБА_7 , ОСОБА_26 та ОСОБА_25 сиділи біля одного з під`їздів багатоквартирного будинку по АДРЕСА_2 та спілкувались, коли до них підійшли ОСОБА_8 та ОСОБА_12 .

Підійшовши до їх лавочки ОСОБА_12 вдарив його кулаком в обличчя, після ОСОБА_24 встав з лавочки і між ними почався конфлікт. Потім ОСОБА_8 вдарив ОСОБА_25 , який в той час катався неподалік на велосипеді та під`їхав до них, в район спини. Це помітив ОСОБА_7 та підійшов до них, спитавши в чому справа, на що ОСОБА_8 вдарив ОСОБА_7 кулаком в обличчя і між ними зав`язалася бійка. Згодом до бійки підключилось ще декілька хлопців, які почали їх бити. В ході бійки ОСОБА_7 вирвався від нападників та відбіг в бік дитячого майданчика, який знаходиться неподалік, однак перечепився через щось та впав. За ним побігли ОСОБА_8 , ОСОБА_14 , ОСОБА_11 та ще хтось (він не може точно сказати хто, адже було темно) та почали бити ОСОБА_7 ногами по різних частинах тіла. ОСОБА_24 в цей час били ОСОБА_15 та ОСОБА_12 .

Свідок вказав, що під час бійки на дитячому майданчику ОСОБА_7 , який лежав на землі, точно били ногами в голову та тулуб. Били всі з компанії нападників, хто був присутнім на майданчику. Через деякий час бійка закінчилась і хлопці з майданчика підійшли до під`їзду, де деякий час спілкувались. ОСОБА_7 на цей момент вже був побитий. Ще через деякий час компанія ОСОБА_8 пішла звідти, а вони відвели ОСОБА_7 , якому стало зле, додому. Зазначає, що за кілька днів до зазначених подій між ОСОБА_8 та місцевими хлопцями в с. Сонячному відбувся якийсь конфлікт. В день подій ОСОБА_8 розпитував у них про те, хто з них був під час вказаного конфлікту.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_25 пояснив, що він проживає в с. Сонячному Запорізького району Запорізької області. Наприкінці серпня 2013 року (точної дати він не пам`ятає) він гуляв разом зі своїми знайомими: ОСОБА_26 , ОСОБА_22 , ОСОБА_7 та ОСОБА_24 . Хлопці сиділи біля під`їзду одного з багатоквартирних будинків, а він катався на велосипеді неподалік. Він помітив, як між його знайомими та якимись хлопцями відбувається конфлікт і хтось з незнайомих йому хлопців чіпляється до ОСОБА_24 . ОСОБА_25 під`їхав до них, щоб забрати у ОСОБА_24 свій телефон, який він дав йому погратися, однак його одразу вдарив в обличчя ОСОБА_8 . Свідок стверджував, що ОСОБА_24 до цього також бив саме ОСОБА_8 . Потім до них підійшов ОСОБА_7 і хотів припинити бійку, однак його майже одразу ударив в обличчя обвинувачений ОСОБА_8 . Між ними почалась бійка, до якої приєднались інші хлопці з чужої компанії. ОСОБА_7 почав відходити в сторону дитячого майданчика, що розташований неподалік, але перечепився через гойдалку і впав. Чотири або п`ять хлопців побігли за ним та після його падіння одразу почали бити лежачого ОСОБА_7 ногами по різних частинах тіла. Свідок вказав, що всі хлопці, які бігли за ОСОБА_7 на дитячий майданчик, били потерпілого ногами. Також свідок стверджував, що серед них точно був ОСОБА_8 . Хто конкретно і куди завдавав ударів та скільки їх було всього він не може сказати, оскільки біля під`їзду також була бійка і двоє хлопців з чужої компанії намагались когось знайти серед місцевих. Свідок пояснив, що бійка на дитячому майданчику тривала приблизно півтори хвилини. Після того, як ОСОБА_8 з товаришами перестали бити ОСОБА_7 вони повернулись з майданчика до під`їзду. Трохи пізніше підійшов ОСОБА_7 і вони всі деякий час спілкувались. Конфлікт ніби стих, однак згодом ОСОБА_8 та двоє його товаришів знову почали бити ОСОБА_7 по тулубу. Після того, як побиття закінчилось, ОСОБА_7 стало погано і вони відвели його додому.

Свідок вказав, що в ході всього конфлікту хтось з нападників (не може точно сказати хто) без його дозволу брав його велосипед і катався на ньому. Наступного дня ОСОБА_25 дізнався про те, що в компанії, яка прийшла до них в с. Сонячне були ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ще хтось. Також зі слів він знає, що ОСОБА_7 точно били ОСОБА_8 , ОСОБА_14 та один з братів Мауерів. Свідок вказав, що ОСОБА_8 він добре запам`ятав тому, що серед нападників він був самим активним. Крім того може пояснити, що від деяких нападників від відчував запах алкоголю.

Свідок ОСОБА_26 в судовому засіданні пояснив, що наприкінці серпня 2013 року у вечірній час він разом зі своїми знайомими ОСОБА_24 , ОСОБА_7 , ОСОБА_25 , ОСОБА_22 та іншими гуляли по с. Сонячному Запорізького району Запорізької області. Спочатку в їх компанії було багато людей, але згодом деякі розійшлись і залишились зазначені вище хлопці. Він разом з ОСОБА_24 , ОСОБА_7 та ОСОБА_22 сиділи біля під`їзду одного з багатоквартирних будинків, а ОСОБА_25 катався неподалік на велосипеді, коли до них підійшли два хлопця ОСОБА_8 та ОСОБА_15 . Він чув від них запах алкоголю, але не може сказати точно від кого. При цьому ОСОБА_26 разом з ОСОБА_24 сидів на лавочці біля під`їзду, а ОСОБА_7 та ОСОБА_22 на бордюрі неподалік. Підійшовши до лавочки, на якій сидів свідок та ОСОБА_24 , ОСОБА_8 сказав «Здоров, хлопці!». При цьому ОСОБА_8 та ОСОБА_15 поклали їм з ОСОБА_24 руки на плечі. Потім ОСОБА_8 запитав ОСОБА_24 чи не був він тут учора або позавчора, на що той відповів «Ну, був». Після цього ОСОБА_8 сказав «Ну, я прийшов» та одразу вдарив ОСОБА_24 кулаком в обличчя. Як свідку було відомо за кілька днів до цього у ОСОБА_8 був конфлікт з місцевими хлопцями через якусь дівчину. Подробиць конфлікту ОСОБА_26 не знає. Після удару ОСОБА_24 встав з лавочки та намагався відійти і віддати телефон ОСОБА_25 , який під`їхав до них. ОСОБА_8 , при цьому, завдав три удари по тулубу ОСОБА_25 . Після цього ОСОБА_26 також встав з лавочки та запитав, у чому справа. В цей момент до них підбіг ОСОБА_7 щоб допомогти ОСОБА_25 , та відштовхнув ОСОБА_8 , на що той вдарив ОСОБА_7 кулаком в обличчя. ОСОБА_7 у відповідь вдарив ОСОБА_8 кулаком в обличчя і між ними зав`язалася бійка, в яку майже одразу втрутився ОСОБА_15 , оскільки в цій бійці ОСОБА_7 почав перемагати. Потім до них підійшли ОСОБА_14 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 та якісь дівчата. ОСОБА_13 та ОСОБА_14 приєднались до бійки на боці ОСОБА_8 та ОСОБА_15 . Після того, як ОСОБА_7 впав, нападники залишили його та підійшли до компанії ОСОБА_26 і почали чіплятися. При цьому нападники вели себе не зовсім адекватно: когось шукали, не реагуючи при цьому на пояснення та зауваження оточуючих. ОСОБА_8 почав бити ОСОБА_24

ОСОБА_7 знову підійшов до них та намагався заступитись за ОСОБА_24 , однак ОСОБА_14 , ОСОБА_13 , ОСОБА_8 та ОСОБА_12 почали бити потерпілого ОСОБА_7 руками та ногами по різним частинам тіла, намагаючись поцілити в голову. В ході бійки ОСОБА_7 почав відходити в бік дитячого майданчика та через щось спотикнувся і впав. В цей момент ОСОБА_26 побачив, як ОСОБА_8 , ОСОБА_14 , ОСОБА_13 та ОСОБА_12 , до яких приєднався ОСОБА_11 , почали бити лежачого на землі ОСОБА_7 ногами. ОСОБА_26 в цей час був біля під`їзду, де також відбувався конфлікт. Після закінчення побиття ОСОБА_7 , нападники повернулись до під`їзду та ОСОБА_8 без жодних пояснень вдарив ОСОБА_24 .

Згодом до них з майданчика повернувся ОСОБА_7 та запропонував ОСОБА_8 розібратися один на один, на що ОСОБА_8 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 ударами прибили потерпілого до стіни під`їзду та деякий час били по тулубу. ОСОБА_8 , при цьому, завдав потерпілому ОСОБА_7 приблизно десять ударів руками по голові та ногами по тулубу (конкретну локалізацію ударів він не пам`ятає), ОСОБА_14 завдав ОСОБА_7 мінімум два удари в область тулуба, а ОСОБА_13 завдав ОСОБА_7 два удари ногами по тулубу та два удари руками в голову. Потерпілий ОСОБА_7 намагався закритися від ударів руками. ОСОБА_26 в цей час стояв неподалік і не міг втрутитись, оскільки їх оточили напівколом та не давали пройти до місця бійки. Після того, як побиття потерпілого закінчилося, нападники відійшли, а ОСОБА_26 сказав ОСОБА_7 , щоб той більше не зачіпав їх. Потім до них знову підійшов ОСОБА_8 та почав бити ОСОБА_7 ногами в область живота та руками в область голови. Крім того, свідок точно бачив, як в цей час ОСОБА_13 з розбігу один раз вдарив ОСОБА_7 ногою в живіт.

Після того, як нападники пішли звідти, ОСОБА_26 побачив, що ОСОБА_7 стало погано і він разом з ОСОБА_24 відвели потерпілого додому та розповіли його батькам, що відбулось. Потім визвали швидку допомогу. Пам`ятає, що коли вони вели потерпілого додому нападники, які знаходились в стороні неподалік, сміялись та щось кричали їм вслід. Свідок пояснив, що на місці події працюють два ліхтаря і що було досить непогано видно місцевість незважаючи на темну пору доби. Крім того свідок пояснив, що в той вечір у нього з собою був велосипед та у ОСОБА_25 також був велосипед. В ході конфлікту двоє з чужої компанії (серед них точно був ОСОБА_13 ) без дозволу брали їх велосипеди та катались на них. На зауваження вони не реагували та продовжували кататись. Потім вони скинули велосипеди в канаву, пробивши колеса.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_27 пояснив, що він працює на посаді слідчого Запорізького РВ УМВС України в Запорізькій області та розслідував кримінальне провадження відносно ОСОБА_8 . Свідок вказав, що деякі слідчі дії проводились не за місцем події, а на території райвідділу, оскільки їх метою було лише встановлення механізму завдання тілесних ушкоджень без прив`язки до місцевості. Жодних зауважень з цього приводу від учасників слідчих дій на момент їх проведення не поступало; жодних суперечностей в показаннях учасників на той момент не було.

Вина обвинуваченого також підтверджується дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, а саме:

Протоколом огляду місця події від 27 серпня 2013 року встановлено, що місцем події є заасфальтована ділянка місцевості перед входом до другого під`їзду п`ятиповерхового будинку АДРЕСА_2 .

Оглянуто територію безпосередньо перед під`їздом та територію дитячого майданчика, розташованого поряд.

В двох метрах біля сходинок, що ведуть до під`їзду було виявлено численні сліди речовини бурого кольору. Всі зазначені обставини зафіксовано на фототаблицях, які є додатком до протоколу (том 4, а.с. 222-227).

Протоколами проведення слідчих експериментів: від 24 вересня 2013 року за участю неповнолітнього свідка ОСОБА_22 ; від 04 грудня 2013 року за участю підозрюваного ОСОБА_8 (в присутності захисника) та від 04 грудня 2013 року за участю свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_12 встановлено, що під час проведення зазначених слідчих дій свідки та підозрюваний безпосередньо на місці події показали як саме потерпілому ОСОБА_7 було завдано тілесних ушкоджень (том 4, а.с. 236-248).

Висновком експерта № 935 від 04 листопада 2013 року (судово-медична імунологічна експертиза) встановлено, що кров ОСОБА_7 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В ізосерологічної системи АВ0; в його крові, висушеній на марлі, виявлено супутній антиген Н. Кров ОСОБА_8 відноситься до групи О з ізогемаглютинінами анти-А та анти-В ізосерологічної системи АВ0. В слідах, що виявлені на спортивній куртці (об`єкти №№ 1-4), що вилучена у ОСОБА_8 , виявлено кров людини з антигенами А та Н, а в об`єкті № 3 з ізогемаглютиніном анти-В, що вказує на походження крові від особи (осіб) групи А з супутнім антигеном Н, в тому числі й від ОСОБА_7 . Домішок крові ОСОБА_8 не виключається за наявності у нього на момент події тілесних ушкоджень з зовнішньою кровотечею. На передній частині правого кросівка (об`єкт № 9), що вилучений у ОСОБА_8 виявлено кров, видова належність якої не встановлена через не виявлення видових властивостей (негативний результат на білок крові людини, рогатої худоби, курки, свині та собаки). В інших слідах на речах ОСОБА_8 , а саме: футболці (об`єкти № 5, 6), спортивних брюках (об`єкти №№ 7, 8) та на лівому кросівку (об`єкт № 10) наявність крові не встановлено (том № 5, а.с. 9-11).

Висновками експерта: № 2961 від 29 серпня 2013 р., № 2952 від 30 серпня 2013 р., № 2962 від 29 серпня 2013 р. та № 2963 від 29 серпня 2013 року (судово-медичні експертизи живих осіб) встановлено, що у ОСОБА_11 , ОСОБА_8 , ОСОБА_14 та ОСОБА_12 під час проведення експертних досліджень жодних тілесних ушкоджень не виявлено (том 5, а.с. 12-15).

Висновком експерта № 4364 від 22 листопада 2013 року (судово-медична експертиза живої особи) встановлено, що тупа травма живота з розривом селезінки поблизу її воріт, з крововиливом в черевну порожнину у гр. ОСОБА_30 кваліфікується як тяжке тілесне ушкодження за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння.

Рана в області верхньої губи у гр. ОСОБА_7 кваліфікується як легке тілесне ушкодження, що потягло за собою короткочасний розлад здоров`я.

Забої м`яких тканин голови (більш точна локалізація не зазначена) у громадянина ОСОБА_7 кваліфікується як легке тілесне ушкодження.

Вказані пошкодження виникли від дії тупих предметів.

Давність виникнення тілесних пошкоджень не суперечить строку, зазначеному особою, що освідується (том 5, а.с. 17, 18).

Висновок експерта № 5007Д від 24 січня 2014 року в повній мірі аналогічний експертному висновку № 4364 від 22 листопада 2013 року (том 4, а.с. 80-82).

Експерт ОСОБА_31 в судовому засіданні пояснила, що вона працює на посаді лікаря-судово-медичного експерта в Запорізькому обласному бюро СМЕ. 28 серпня 2013 року вона проводила судово-медичну експертизу ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_8 та ОСОБА_11 , під час якої жодних тілесних ушкоджень у вказаних осіб виявлено не було.

Крім того, 12 листопада 2013 року нею було розпочато судово-медичну експертизу потерпілого ОСОБА_7 під час якої була встановлена наявність тілесних ушкоджень, описаних у висновку експертизи. Зазначила, що в даному випадку ступень тяжкості тілесних ушкоджень не залежав від тривалості лікування, оскільки потерпілому внаслідок принаймні одного удару достатньої сили було спричинено розрив селезінки, що є основною і достатньою підставою для визначення тілесних ушкоджень, завданих ОСОБА_7 , як тяжких.

Тілесні ушкодження, які були завдані ОСОБА_7 , не могли виникнути від його падіння з висоти власного зросту.

Висновком експерта № 140/к від 17 липня 2017 року (комісійна судово-медична експертиза за матеріалами справи) встановлено, що розлад здоров*я поєднаний зі стійкою втратою працездатності не менше як на одну третину є ознакою тяжких тілесних ушкоджень.

Потерпілому 26.08.2013 року о 23-30 виконана операція лапоротомія, спленектомія (видалення селезінки). Експерт також зазначив, що видалення селезінки ОСОБА_7 було обумовлено її травмою та тлі паталогічних змін її розмірних та вагових характеристик викликаних хворобою.

Провідною травмою, що власне обумовила загальну тяжкість клінічної картини у потерпілого була саме закрита тупа травма живота із ушкодженням селезінки.

У зв*язку з низькою якістю аудіо записів судових засідань в складі суду ОСОБА_32 судити про інформативність допитів свідків ОСОБА_11 22.01.2016 року, ОСОБА_33 та ОСОБА_34 29.01.2016 щодо механізму заподіяння ушкоджень ОСОБА_7 не представляється за можливе. На повторному допиті вказаних свідків а ні сторона обвинувачення, а ні сторона захисту, а ні потерпілий не наполягали.

Суд виключає з доказів в даному кримінальному провадженні протоколи проведення слідчих експериментів від 11 вересня 2013 року за участю неповнолітнього свідка ОСОБА_11 (том 4, а.с. 233-235) та від 24 грудня 2013 року за участю потерпілого ОСОБА_7 (том 5, а.с. 1-6), оскільки вказані слідчі дії було проведено без дотримання вимог статті 240 КПК України.

Замість проведення слідчого експерименту на місці події з залученням статистів для встановлення механізму скоєння злочину, зазначеними протоколами без виїзду на місце події зафіксовано усні пояснення учасників кримінального провадження, які вони надали на території органу внутрішніх справ.

Вказане істотно суперечить вимогам статті 240 КПК України та має своїм наслідком визнання зазначених протоколів недопустимими доказами в кримінальному провадженні на підставі ч. 1 ст. 86 КПК України.

Докази, досліджені в даному кримінальному провадженні, узгоджуються між собою як окремо, так і в сукупності та повністю підтверджують вину обвинуваченого ОСОБА_8 в пред`явленому йому обвинуваченні.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 121 КК України, оскільки він завдав потерпілому ОСОБА_7 умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Суд критично оцінює твердження обвинуваченого ОСОБА_8 щодо його непричетності до завдання ОСОБА_7 тяжких тілесних ушкоджень, виходячи з наступного.

Як вбачається з показань самого обвинуваченого ОСОБА_8 , 26 серпня 2013 року він дійсно мав конфлікт з потерпілим ОСОБА_7 в с. Сонячному Запорізького району Запорізької області, який переріс в бійку.

При цьому, обвинувачений ОСОБА_8 дає показання щодо початку конфлікту зі ОСОБА_7 біля під`їзду будинку, які в основних моментах узгоджуються з показаннями інших учасників кримінального провадження.

Так, потерпілий ОСОБА_7 суду пояснив, що 26 серпня 2013 року в вечірній час він гуляв зі своїми знайомими по с. Сонячному, коли до них підійшли кілька незнайомих йому хлопців, серед яких був обвинувачений ОСОБА_8 , та розпочали з ними конфлікт.

З показань ОСОБА_7 вбачається, що спочатку два хлопця, серед яких був обвинувачений ОСОБА_8 підійшли до лавочки та почали чіплятися до його товариша ОСОБА_24 , після чого саме ОСОБА_8 першим завдав тому удару. Потім, коли до лавочки під`їхав ОСОБА_25 , ОСОБА_8 вдарив і його. Після цього вже потерпілий ОСОБА_7 втрутився у бійку та вони з ОСОБА_8 обмінялись ударами і почали битися.

Показання ОСОБА_7 в цій частині повністю узгоджуються з показаннями свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_22 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 та ОСОБА_35 , які були допитані в судовому засіданні та в цілому узгоджуються з показаннями ОСОБА_8 щодо моменту початку конфлікту та його першої бійки зі ОСОБА_7 .

Однак, суд вважає неправдивими показання ОСОБА_8 стосовно подій, які мали місце в подальшому.

Так, потерпілий ОСОБА_7 суду пояснив, що після початку його бійки з ОСОБА_8 до обвинуваченого приєднались кілька друзів та вони разом почали його бити біля під`їзду, після чого він, захищаючись, почав відбігати до дитячого майданчика неподалік та, перечепившись через якийсь предмет, впав на землю, а нападники, серед яких був і обвинувачений ОСОБА_8 , підбігши до нього, продовжили наносити йому удари руками і ногами по різних частинах тіла. ОСОБА_8 , при цьому, також активно наносив йому удари як біля під`їзду, так і на дитячому майданчику.

Вказані показання потерпілого повністю узгоджуються з показаннями свідка ОСОБА_12 , який пояснив, що після того, як бійка ОСОБА_8 зі ОСОБА_7 перемістилась до дитячого майданчика, ОСОБА_8 разом зі іншими бив лежачого на землі ОСОБА_7 .

Свідок ОСОБА_22 також зазначив, що бачив, як ОСОБА_8 разом з іншими хлопцями били ногами ОСОБА_7 , який лежав на дитячому майданчику. Крім того, свідок ОСОБА_23 суду пояснила, що ОСОБА_10 в числі інших був учасником бійки, яка відбувалась на дитячому майданчику. Свідок ОСОБА_24 дав подібні показання, пояснивши, що коли ОСОБА_7 відбіг від нападників на дитячий майданчик та впав, перечепившись через якийсь предмет, кілька хлопців, серед яких був ОСОБА_8 били його руками та ногами по голові та тулубу.

Зазначені показання повністю узгоджуються з аналогічними показаннями свідків ОСОБА_25 та ОСОБА_26 та повністю спростовують версію ОСОБА_8 про те, що після кількох ударів, які він завдав ОСОБА_7 на початку конфлікту, він більше не приймав участі в побитті потерпілого.

Крім того, з показань потерпілого ОСОБА_7 , свідків ОСОБА_24 та ОСОБА_26 вбачається, що ОСОБА_8 з товаришами підійшли до них для того, щоб з`ясувати стосунки та помститися хлопцям, які напередодні скривдили ОСОБА_8 та його дівчину. Вказане повністю узгоджуються з показаннями свідка ОСОБА_23 , яка пояснила, що під час прогулянки по «Осипенківському» району міста Запоріжжя обвинувачений ОСОБА_8 розповів їм про те, що у с. Сонячному у нього напередодні був конфлікт з місцевими та запропонував піти туди та розібратися. Крім того свідок ОСОБА_12 також зазначив, що він знав про те, що за деякий час до подій 26 серпня 2013 року у ОСОБА_8 був конфлікт з хлопцями з с. Сонячного.

Вказане, в сукупності з показаннями самого обвинуваченого ОСОБА_8 в частині наявності у нього конфлікту з місцевими в с. Сонячне, спростовує версію ОСОБА_8 про те, що вони не йшли до Сонячного, щоб з`ясувати стосунки, а просто гуляли. При цьому, суд звертає увагу на показання свідків ОСОБА_25 та ОСОБА_26 , які зазначили, що саме ОСОБА_8 був найбільш активним учасником подій 26 серпня 2013 року та найбільше чіплявся до них.

Зазначені докази в своїй сукупності узгоджуються з дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами та повністю підтверджують вину обвинуваченого ОСОБА_8 в пред`явленому йому обвинуваченні.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 121 КК України, оскільки він завдав потерпілому ОСОБА_7 тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

При оцінці тверджень як сторони захисту, так і потерпілих про те, що фактично побиття ОСОБА_7 скоїли кілька осіб крім обвинуваченого ОСОБА_8 , суд прийшов до наступних висновків.

Дійсно, в ході судового розгляду з показань майже всіх допитаних учасників кримінального провадження було встановлено, що 26 серпня 2013 року потерпілого ОСОБА_7 били кілька хлопців з компанії ОСОБА_8 руками та ногами по різним частинам тіла.

В той же час, частиною першою статті 337 КПК України встановлено межі судового розгляду судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

Оскільки суд констатує відсутність в даному кримінальному провадженні обставин, визначених частинами 2 та 3 статті 337 КПК України, порушення меж судового розгляду в даному випадку є неможливим.

Таким чином, суд вважає необхідним розглянути обвинувачення лише щодо особи, якій воно пред`явлене та в межах обвинувального акту, направивши до органів Національної поліції України повідомлення в порядку статті 214 КПК України про можливу причетність до скоєння злочину інших осіб та про початок досудового розслідування з цього приводу.

Частина 2 ст. 61 Конституції України передбачає, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_8 суд враховує тяжкість скоєного злочину, який згідно до статті 12 КК України є тяжким злочином, особу винного, який раніше не судимий, за місцем мешкання та навчання характеризується добре та не перебуває на обліку в лікарів нарколога та психіатра та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставини, передбачені статтею 67 КК України, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , в даному кримінальному провадженні відсутні.

Обставиною, що відповідно до статті 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , є вчинення ним злочину до досягнення повноліття.

Суд виключає з пом`якшуючих обставин, зазначених в обвинувальному акті щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, оскільки дані обставини не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду.

З урахуванням наведеного суд вважає за доцільне обрати обвинуваченому ОСОБА_8 покарання в межах санкції ч. 1 ст. 121 КК України - у виді позбавлення волі на певний строк з випробуванням.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого суд вважає за необхідне не обирати.

Відповідно до ч. 1 ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та /або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Законним представником неповнолітнього потерпілого ОСОБА_7 ОСОБА_5 заявлено цивільний позов, відповідно якого цивільний позивач просить стягнути з обвинуваченого ОСОБА_8 , ОСОБА_36 та ОСОБА_37 , що є батьками неповнолітного обвинуваченого на користь свого неповнолітнього сина суму матеріальної шкоди в розмірі 69546 грн. 86 коп та 300000 грн моральної шкоди.

В ході судового розгляду ОСОБА_8 (якому за час розгляду провадження виповнилося 18 років) частково виплатив суму матеріальної шкоди, а саме 20000 гривень, що підтверджено розписками цивільного позивача про отримання грошей.

Дослідивши вказаний позов суд приходить до висновку, що він підлягає частковому задоволенню у зв`язку з наступним.

Відповідно до ч. 1 ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Так, в ході судового розгляду ОСОБА_8 позов в частині стягнення матеріальних витрат на лікування визнав в повному обсязі. Наявність моральних збитків визнав, але вважає, що сумма яку просить стягнути представник потерпілого надмірна.

У п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» зазначено, що розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

Вирішуючи питання щодо розміру відшкодування ОСОБА_7 моральної шкоди суд, на підставі ч. 2 ст. 1168 ЦК України, а також п. 17-1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995. враховує, що така шкода заподіяна злочинними діями обвинуваченого ОСОБА_8 , який на час розгляду справи та вирішення спору досяг повноліття, а тому повинен самостійно відшкодовувати шкоду, враховує глибину, характер та обсяг душевних страждань потерпілого ОСОБА_7 , який втратив селезінку, був порушений нормальний стан його життя, потерпілий буде все життя вимушений терпіти незручності, лікуватися, відновлення органу не можливе. При цьому суд бере до уваги вік, стан здоров`я, соціальний статус обвинуваченого ОСОБА_8 , який визнав заявлений цивільний позов в частині відшкодування матеріальної шкоди, керуючись принципом розумності і достатності, і вважає, що позов в частині відшкодування моральної шкоди підлягає задоволенню в обсязі 100 000 гривень, що є достатнім і справедливим.

Відповідно рішення Європейського суду з прав людини по справі «Ромашов проти України «по заяві від 27.07.2004 року № 67534/01 ( пункт 52 ) встановлено, що суд враховує той факт, що в результаті виявлених порушень заявник зазнав моральної шкоди, яка не може бути виправленою шляхом лише констатації Судом факту порушення. За ст. 41 Конвенції розмір сатисфакції має бути справедливим. Враховуючи практику ЄСПЛ, суд вважає, що розмір моральної шкоди, яка має бути стягнута з обвинуваченого на користь позивача буде справедливою сатисфакцією за дії та наслідки, які були їм заподіяні внаслідок вказаного злочину.

Відповідно до ч.2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. Враховуючи, що процесуальні витрати, зазначені в обвинувальному акті документально не підтверджені матеріалами кримінального провадження (довідками про витрати на проведення експертиз) суд не вирішує питання про стягнення з обвинуваченого зазначених витрат.

Долю речових доказів суд вирішує згідно зі ст.100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.368,370, 374, 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_8 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, і призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

Відповідно до ст.104 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на два (2) роки.
Відповідно до вимог ст.76 КК України покласти на ОСОБА_8 обов`язок періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, а також повідомляти вказаний уповноважений орган про зміну свого місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід ОСОБА_8 до набрання вироком законної сили не обирати.

Цивільний позов законного представника потерпілого ОСОБА_7 ОСОБА_5 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_7 в рахунок відшкодування спричиненої матеріальної шкоди 49 546 (сорок дев`ять тисяч п`ятьсот сорок шість) гривень; в рахунок відшкодування моральної шкоди 100000 (сто тисяч) грн.

В іншій частині позову відмовити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Запорізької області через Запорізький районний суд Запорізької області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Головуючий суддя: ОСОБА_1