Справа № 369/6664/18
Провадження №1-кс/369/2142/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.06.2018 м. Київ

Слідчий суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання старшого слідчого СВ Києво - Святошинського ВП ГУ НП в Київській області капітана поліції ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні за № 0007717 від 13.12.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:

Свої вимоги слідчий мотивує тим, що 13.12.2017 до Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київській області надійшла заява від ОСОБА_4 з приводу вчинення шахрайських дій з боку директора ТОВ «Центр Енергозберігаючих технологій» ОСОБА_5 , в ході яких останній заволодів грошовими коштами в сумі 120 000 грн. 13.12.2017 відомості за вказаним фактом внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0007717 з правовою кваліфікацією ч. 2 ст. 190 КК України.
В ході проведення досудового розслідування було встановлено, що між СПД ОСОБА_6 та ТОВ «Центр Енергозберігаючих технологій» в особі директора ОСОБА_5 12.06.2017 був заключний договір про надання додаткових платних послуг для споживання електричної енергії. Після сплати першої частини грошових коштів, жодних робіт з приводу електрифікації земельної ділянки потерпілого розпочато не було, грошові кошти не повертаються
В рамках досудового розслідування потерпілим ОСОБА_6 було заявлено цивільний позов.
Згідно інформації отриманої в ДПІ у Подільському районі ГУ ДФС у м.Києві у «Центр енергозберігаючих технологій КУБ» при реєстрації був відкритий банківський рахунок, який в 19.06.2013 року був закритий. Інших банківських рахунків відкрито не було.
Інформація про право власності на об`єкти нерухомості у ОСОБА_5 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутня.
В ході проведення досудового розслідування було встановлено, що згідно актового запису про шлюб № 107 від 13.04.2009 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 перебуває в шлюбі з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Відповідно до інформації отриманої з державного реєстру речових прав на нерухоме майно за ОСОБА_7 зареєстроване наступне майно:
Земельна ділянка кадастровий номер :75:776:0031 площею 0,031 та, за адресою: АДРЕСА_1 .
Земельна ділянка кадастровий номер :75:776:0030 площею 0,032 та, за адресою: АДРЕСА_1 .
Садовий будинок за адресою: АДРЕСА_2 , 346.
Садовий будинок за адресою: АДРЕСА_1 .
Квартира за адресою: АДРЕСА_3 .
Слідчий просив суд накласти арешт земельну ділянку, кадастровий номер :75:776:0031 площею 0,031 га, за адресою: АДРЕСА_1 , Земельну ділянку, кадастровий номер :75:776:0030 площею 0,032 га, за адресою: АДРЕСА_1 , садовий будинок за адресою: АДРЕСА_1 .,садовий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , квартиру за адресою: АДРЕСА_3 .
Згідно положення ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.
Підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення. Арешт майна можливий також у випадках, коли санкцією статті Кримінального кодексу України, що інкримінується підозрюваному, обвинуваченому, передбачається застосування конфіскації, до підозрюваної, обвинуваченої особи заявлено цивільний позов у кримінальному провадженні. Арешт також може бути застосовано до майна третіх осіб з урахуванням частини другої цієї статті.
Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, які перебувають у власності або володінні, користуванні, розпорядженні підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача.
Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у випадках, якщо існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до зникнення, втрати, знищення, перетворення, пересування, відчуження майна.
Слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167цього Кодексу.
Згідно п. 1, 4 ч. 2 ст. 167 КПК України вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні дані вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та зберегли на собі його сліди, або одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Згідно абзацу другого ч. 1 ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч.1 ст.107 КПК України фіксація судового засідання технічними засобами не здійснювалась.
У судовому засіданні слідчий клопотання підтримала, просила задовольнити його у повному обсязі.
Вивчивши клопотання, додані до нього документи, матеріали кримінального провадження, вислухавши прокурора, приходжу до переконання, що клопотання обґрунтоване, підлягає до задоволення, оскільки прокурором доведено наявність достатніх підстав вважати, що було вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.358 КК України, зазначене у клопотанні нерухоме майно є предметом злочину, має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні. Крім того, вважаю, що незастосування заборони розпорядження вказаним майном може привести до їх реалізації, пошкодження, що може перешкодити кримінальному провадженню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.170-173 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.
Накласти арешт на:
-Земельну ділянку, кадастровий номер :75:776:0031 площею 0,031 га, за адресою: АДРЕСА_1 .
-Земельну ділянку, кадастровий номер :75:776:0030 площею 0,032 га, за адресою: АДРЕСА_1 .
-Садовий будинок за адресою: АДРЕСА_2 , 34б.
-Садовий будинок за адресою: АДРЕСА_2 , 34а.
-Квартира за адресою: АДРЕСА_3 .
Ухвала виконується слідчим негайно.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1