провадження № 1-кп/294/145/18
справа № 294/364/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 червня 2018 року Чуднівський районний суд Житомирської області
у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
та потерпілої ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м. Чуднові кримінальне провадження за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Джетигара Костанайської області Казахстану, громадянина України, українця, неодруженого, непрацюючого, з повною загальною середньою освітою, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 Кримінального кодексу України,
ВСТАНОВИВ:
Згідно рішення Чуднівського районного суду Житомирської області від 29 березня 2007 року ОСОБА_4 був зобов`язаний сплачувати 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) вираховуючи щомісячно, починаючи з 20.03.2007 на користь ОСОБА_6 , (на даний час ОСОБА_5 ), аліменти на утримання сина ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , до досягнення сином повноліття, але не менше встановлених законодавством мінімального аліментного платежу (на день винесення рішення 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку), на підставі якого Чуднівським районним судом Житомирської області 29 березня 2007 року було видано виконавчий лист № 2-200/07. ОСОБА_4 , будучи належним чином повідомлений про рішення Чуднівського районного суду від 29 березня 2007 року, починаючи з травня 2016 року став злісно ухилявся від сплати аліментів, таким чином станом на 01 лютого 2018 року допустив заборгованість в сумі 33628,18 грн. Про злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів), ОСОБА_4 був письмово попереджений державним виконавцем Чуднівського відділу ДВС ГТУ юстиції в Житомирській області 18 грудня 2017 року, 21 грудня 2017 року та 17 січня 2018 року, але не зважаючи на це, ОСОБА_4 не здійснив жодного платежу на користь ОСОБА_6 , (на даний час ОСОБА_5 ) на утримання сина ОСОБА_7 , що підтверджує його злісне ухилення від сплати аліментів на утримання дитини.
Будучи допитаним у судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому діяння визнав у повному обсязі, щиро розкаявся і дав покази, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення злочину.
На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі, щодо тих обставин, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та потерпіла правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає; їм роз`яснено, що у такому випадку, вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
За таких обставин, суд вважає, що вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України доведена.
Дії ОСОБА_4 повинні бути кваліфіковані за ч. 1 ст. 164 КК України, оскільки він вчинив умисні дії, які виразились в злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставину, що пом`якшуює покарання.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, згідно ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання, згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Крім цього, при обранні обвинуваченому ОСОБА_4 , міри покарання судом враховується його відношення до вчиненого, матеріали, що його характеризують, те, що обвинувачений на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується задовільно, раніше не судимий.
На підставі викладеного, суд, з урахуванням тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, вважає за необхідне обрати ОСОБА_4 міру покарання у виді обмеження волі в межах санкції ч. 1 ст. 164 КК України. Також, суд вважає можливим виправлення та перевиховання винного без відбування покарання зі звільненням його від відбування покарання з випробуванням відповідно до ст.ст. 75, 76 КК України.
Цивільний позов про стягнення матеріальної шкоди заявлений потерпілою ОСОБА_5 суд залишає без розгляду, оскільки потерпіла під час судового розгляду відмовилася від даного цивільного позову.
На підставі наведеного вище та керуючись ст.ст. 337, 349, 368, 369, 374, 376 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.
На підставі статті 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені статтею 76 КК України.
Визначити ОСОБА_4 іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.
Покласти на засудженого ОСОБА_4 на час іспитового строку наступні обов`язки:
- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання;
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Контроль за поведінкою ОСОБА_4 як особи, звільненої від відбування покарання з випробуванням, покласти на уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання засудженого.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 про стягнення матеріальної шкоди - залишити без розгляду.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Житомирської області через Чуднівський районний суд Житомирської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні при проголошенні вироку, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після його проголошення.
Суддя: ОСОБА_1