ВЕРХОВНИЙ СУД
КАСАЦІЙНИЙ КРИМІНАЛЬНИЙ СУД
Постанова
іменем України
02 жовтня 2018 року
м. Київ
справа № 538/2135/15-к
провадження № 51-3418км18
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючогоОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора засудженого ОСОБА_5 , ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),
розглянув у судовому засіданні касаційні скарги засудженого ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_8 , на вирок Апеляційного суду Полтавської області від 16 березня 2017 року щодо
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 ,
засудженого за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених частиною 2 статті 125, частиною 2 статті 121 Кримінального кодексу України (далі КК), та
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 ,
засудженого за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 121 КК.
Оскаржені судові рішення
1. За вироком Чорнухинського районного суду Полтавської області від 20 жовтня 2016 року засуджено до покарання:
ОСОБА_8 : за частиною 1 статті 125 КК у виді громадських робіт на строк 150 годин, за частиною 2 статті 121 КК у виді позбавлення волі на строк 7 років 6 місяців, а на підставі частини 1 статті 70 КК за сукупністю злочинів остаточно у виді позбавлення волі на строк 7 років 6 місяців;
ОСОБА_6 за частиною 2 статті 121 КК із застосуванням статті 69 КК у виді позбавлення волі на строк 5 років.
2. ОСОБА_8 та ОСОБА_6 визнано винуватими у заподіянні групою осіб умисного тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого, а також ОСОБА_8 у заподіянні легких тілесних ушкоджень за обставин, детально викладених у вироку.
3. Судом першої інстанції установлено:
03 жовтня 2015 року приблизно о 03:10 біля автостанції на АДРЕСА_2 ОСОБА_8 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вдарив кулаком у голову ОСОБА_9 , а після того як вона впала на асфальт, завдав їй ще кількох ударів ногами, внаслідок чого потерпілій було заподіяно легких тілесних ушкоджень.
Потім ОСОБА_8 вдарив кулаком в обличчя ОСОБА_10 , від чого останній впав поруч із ОСОБА_9 . До побиття ОСОБА_10 приєднався ОСОБА_6 , який також перебував у стані алкогольного сп`яніння. Внаслідок спільних узгоджених дій засуджених, які били ОСОБА_10 руками і ногами по голові та різних частинах тіла, потерпілому було заподіяно різного ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, у тому числі й тяжких. Від отриманої тупої черепно-мозкової травми, яка супроводжувалась крововиливами під оболонки та у речовину головного мозку, ОСОБА_10 помер на місці події.
4. Апеляційний суд Полтавської області 16 березня 2017 року, частково задовольнивши апеляційну скаргу прокурора, скасував вирок суду першої інстанції в частині призначеного покарання і ухвалив новий вирок. Цим вироком засудженим призначені покарання:
ОСОБА_8 : за частиною 1 статті 125 КК у виді громадських робіт на строк 150 годин, за частиною 2 статті 121 КК у виді позбавлення волі на строк 8 років 6 місяців; на підставі частини 1 статті 70 КК за сукупністю злочинів остаточно у виді позбавлення волі на строк 8 років 6 місяців;
- ОСОБА_6 за частиною 2 статті 121 КК у виді позбавлення волі на строк 7 років.
У іншій частині вирок місцевого суду залишено без змін.
Вимоги і доводи касаційних скарг

5. У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_6 просить змінити вирок апеляційного суду і, застосувавши до нього положення статті 69 КК, пом`якшити призначене покарання. На думку засудженого, апеляційний суд усупереч вимогам статті 65 КК не врахував повною мірою всіх даних про його особу і наявних у справі пом`якшуючих обставин, зокрема щирого каяття, активного сприяння розкриттю злочину, готовності відшкодувати заподіяну шкоду, та призначив йому покарання, яке за своїм розміром є явно несправедливим через суворість.
6. Захисник ОСОБА_7 у касаційній скарзі просить на підставах, визначених пунктами 23 частини 1 статті 438 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), змінити вирок апеляційного суду щодо ОСОБА_8 , застосувати положення статей 69 та 75 КК, і, таким чином, пом`якшити покарання та звільнити засудженого від його відбування з випробуванням. Стверджує, що апеляційний суд не дотримався вимог статей 50 та 65 КК і призначив його підзахисному покарання, яке не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого через суворість. Вважає, що апеляційний суд належним чином не врахував усіх пом`якшуючих покарання обставин, які слугували підставою для призначення ОСОБА_8 більш м`якого покарання ніж передбачено законом, і дійшов необґрунтованого висновку про неможливість його виправлення без ізоляції від суспільства.
Позиції інших учасників судового провадження
7. У судовому засіданні прокурор просив залишити касаційні вимоги сторони захисту без задоволення, вважаючи вирок апеляційного суду законним та обґрунтованим, а призначене покарання справедливим.
8. Засуджений ОСОБА_6 підтримав свою скаргу в повному обсязі та не заперечив проти скарги захисника ОСОБА_7 .
9. Учасникам кримінального провадження було належним чином повідомлено про дату, час та місце касаційного розгляду. Клопотань про його відкладення до суду касаційної інстанції не надходило.
10. Потерпілі ОСОБА_11 та ОСОБА_9 повідомили Суду про те, що вони не бажають брати участь у касаційному розгляді справи.
Оцінка Суду
11. Заслухавши доповідь судді, пояснення сторін, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши наведені у скаргах доводи, Суд дійшов висновку, що подані скарги необхідно залишити без задоволення.
12. Правильність висновків судів про винуватість засуджених в інкримінованих їм злочинах та кримінально-правова оцінка їх діянь у касаційних скаргах не оспорюються.
13. Доводи касаційних скарг сторони захисту про порушення апеляційним судом загальних засад призначення ОСОБА_8 та ОСОБА_6 покарання, на думку Суду, є необгрунтованими.
14. Статтями 50 та 65 КК визначено, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання, воно повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують.
15. Як випливає з положень частини 1 статті 69 КК перехід до іншого, більш м`якого виду покарання можливий лише за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного. Таке рішення має бути належним чином умотивовано.
16. Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 438 та статті 414 КПК підставою для скасування або зміни судових рішень може стати явна несправедливість призначеного покарання. Однак доводи в касаційних скаргах сторони захисту зводяться до незгоди з оцінкою судом апеляційної інстанції фактичних обставин справи і їх значення для визначення виду та розміру призначеного засудженим покарання. Однак переконливих аргументів, які би доводили, що обраний засудженим захід примусу не відповідає тяжкості вчиненого кримінального правопорушення через суворість, в поданих касаційних скаргах не наведено.
17. Разом із цим під час перевірки матеріалів провадження встановлено, що апеляційний суд при виборі виду та розміру покарання врахував усі обставини, які мають правове значення, і дійшов мотивованого висновку, що обраний районним судом кожному із засуджених захід примусу є невиправдано м`яким і не забезпечить досягнення його мети.
18. Апеляційний суд виходив з того, що засуджені разом вчинили умисний тяжкий злочин, а ОСОБА_8 ще й злочин невеликої тяжкості. Водночас суд урахував, що засуджені, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, використовуючи нікчемний привід, діючи спільно та узгоджено, завдали потерпілому численних ударів в різні частини тіла та голови, які призвели до смерті останнього. Зважаючи на ці обставини в сукупності з характером установлених конкретних дій винних осіб, апеляційний суд визнав неможливим досягти мети попередження вчинення нових злочинів й виправлення засуджених без ізоляції їх від суспільства.
19. Не погоджуючись з розміром покарання, призначеного ОСОБА_8 апеляційний суд взяв до уваги, що цей засуджений вчинив два злочини щодо двох осіб, завдав потерпілим більшості ударів, після побиття не вжив заходів щодо надання допомоги потерпілому, який перебував у безпорадному стані.
20. З огляду на тяжкість вчиненого ОСОБА_6 злочину апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку, що неправильне застосування місцевим судом положень статті 69 КК призвело до м`якості заходу примусу, незабезпечення досягнення його мети.
21. Усупереч доводам сторони захисту суд апеляційної інстанції взяв до уваги всі інші обставини та дані про особи винних, у тому числі й ті, на які є посилання в касаційній скарзі. Зокрема, суд урахував позитивні характеристики засуджених, часткове відшкодування заподіяної шкоди, вибачення перед потерпілою ОСОБА_11 . Також не залишилися без оцінки суду визнання ОСОБА_6 своєї вини та його щире каяття, сприяння розкриттю злочинів.
22. Врахувавши зазначене, суд апеляційної інстанції призначив ОСОБА_6 покарання у мінімальному розмірі, а ОСОБА_8 у розмірі, наближеному до мінімального, передбаченому санкцією частини 2 статті 121 КК. Крім того, при визначенні ОСОБА_8 остаточного покарання за сукупністю злочинів суд застосував принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим.
23. Отже, апеляційний суд при призначенні покарання кожному із засуджених не порушив вимог статей 50 та 65 КК.
24. Таким чином у цій справі не встановлено таких обставин, які істотно знижують ступень тяжкості вчинених злочинів і дають підстави для застосування положень статті 69 КК про що йдеться в касаційних скаргах сторони захисту, а тому ці скарги слід залишити без задоволення.
На підставі викладеного, керуючись статтями 433, 436, 441, 442 КПК, Суд
ухвалив:
Вирок Апеляційного суду Полтавської області від 16 березня 2017 року щодо ОСОБА_8 та ОСОБА_6 залишити без зміни, а касаційні скарги засудженого та захисника без задоволення.
Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3