Справа № 709/642/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2018 року смт. Чорнобай

Чорнобаївський районний суд Черкаської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у приміщенні Чорнобаївського районного суду Черкаської області кримінальне провадження № 0000158, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24 лютого 2018 року, за обвинуваченням
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, який народився в с. Мохнач Чорнобаївського району Черкаської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , маючого середню освіту, непрацюючого, неодруженого, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, раніше несудимого, учасником бойових дій, ліквідатором аварії на ЧАЕС, інвалідом та депутатом не являється, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ,
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора - ОСОБА_4 ,
представника потерпілої сторони - ОСОБА_5 ,
обвинуваченого - ОСОБА_3 ,
захисника - ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и в:

Обвинувачений ОСОБА_3 14 лютого 2018 року, перебуваючи в кварталі № 10 відділ 8 Великобурімського лісництва ДП "Золотоніське лісове господарство", що розташований в межах Мохнацької сільської ради неподалік с. Мохнач Чорнобаївського району Черкаської області і відноситься до території природно-заповідного фонду, а саме ландшафтного заказника загальнодержавного значення "Сулинський", який входить до складу національного природного парку "Нижньосульський" та відповідно до ст. 3 Закону України "Про природно-заповідний фонд України" є об`єктом природно-заповідного фонду України, з метою незаконної порубки дерев, в особистих цілях, за допомогою бензопили марки "Кедр БП-45-3,0", умисно, з корисливою метою, без будь-якого на те дозволу та відповідних документів, всупереч встановленому законом порядку охорони, раціонального використання та відтворення лісу, вчинив самовільну порубку одного дерева, а саме: породи сосна з діаметром зрізу дерева біля кореневої шийки відповідно 22 x 23 = 22,5 см, вартістю 6066,00 гривень. Після цього, з метою використання самовільно зрізаної деревини у власних цілях, продовжив розпилювання зрізаного дерева на менші колоди, які поскладав на дерев`яний віз та перевіз їх гужовим транспортом до свого нежилого домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , де розпиляні колоди були виявлені правоохоронними органами 24 лютого 2018 року. Згідно з розрахунком розміру шкоди, заподіяної порушенням законодавства про природно-заповідний фонд, внаслідок незаконної рубки дерев на території природно-заповідного фонду, а саме ландшафтного заказника загальнодержавного значення "Сулинський", який входить до складу національного природного парку "Нижньосульський", обрахованої відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 24 липня 2013 року № 541 "Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної порушенням законодавства про природно-заповідний фонд", загальний розмір збитків, спричинених державним інтересам, становить 6066,00 гривень.

Суд визнає доведеним наведене формулювання обвинувачення та кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 246 КК України, а саме як незаконна порубка дерев, вчинена на території природно-заповідного фонду.
У даному кримінальному провадженні 23 березня 2018 року між прокурором ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_3 укладено угоду про визнання винуватості згідно з вимогами

ст.ст. 468, 469, 472 КПК України.

Відповідно до змісту угоди про визнання винуватості прокурор ОСОБА_4 та підозрюваний ОСОБА_3 дійшли згоди щодо формулювання підозри і кваліфікації дій за

ч. 1 ст. 246 КК України.

Згідно з угодою про визнання винуватості підозрюваний ОСОБА_3 повністю визнав свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні і зобов`язався: беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні; у разі виявлення, надати інформацію територіальному відділенню поліції про вчинення іншими особами кримінальних правопорушень у сфері незаконної вирубки дерев.

Сторони угоди про визнання винуватості також погодились на призначення покарання підозрюваному ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 246 КК України у виді 1 (одного) року обмеження волі; на підставі ст. 75 КК України погодили звільнити від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку 1 (один) рік та відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Крім того, прокурор ОСОБА_4 та підозрюваний ОСОБА_3 визначили наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України, а також наслідки невиконання угоди про визнання винуватості і окремо умисного невиконання угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 476 КПК України.

Прокурор ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні вважала, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК України і КК України, просила угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому ОСОБА_3 узгоджене в угоді про визнання винуватості покарання.

Обвинувачений ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України, в обсязі підозри. Просив угоду про визнання винуватості затвердити та призначити узгоджене покарання.

Захисник ОСОБА_6 не заперечував проти затвердження угоди про визнання винуватості.

Представник потерпілої сторони ОСОБА_5 проти затвердження угоди про визнання винуватості не заперечував.

Суд, заслухавши доводи сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди про визнання винуватості сторонами є добровільним та не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді про визнання винуватості. Судом з`ясовано, що будь-яких скарг обвинувачений ОСОБА_3 під час кримінального провадження не подавав.

Перевіривши угоду про визнання винуватості на відповідність вимогам КПК України та КК України, суд встановив, що кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 246 КК України є правильною. Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений

ОСОБА_3 визнав себе винним, відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, що в силу вимог ч. 4 ст. 469 КПК України передбачає можливість укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні.

Умови угоди про визнання винуватості відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи та інтереси сторін і інших осіб.

Судом встановлені обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди про визнання винуватості є добровільним. Взяті обвинуваченим ОСОБА_3 на себе за угодою про визнання винуватості зобов`язання очевидно можливі для виконання.

За таких обставин, враховуючи пом`якшуючу обставину, а саме щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, відсутність обтяжуючих обставин, особу обвинуваченого

ОСОБА_3 , який за місцем проживання характеризується позитивно, раніше несудимий, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, а також те, що даним кримінальним правопорушенням не завдано шкоди правам та інтересам окремих осіб, воно не набуло значного суспільного резонансу, що суспільний інтерес виражається в зменшенні рівня злочинності, запобіганні, виявленні та припиненні кримінального правопорушення і забезпеченні швидкого досудового розслідування та судового розгляду, суд вбачає наявність фактичних підстав для доведення винуватості обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України, та затвердження угоди про визнання винуватості.

За вчинене кримінальне правопорушення обвинувачений ОСОБА_3 підлягає покаранню, яке узгоджене сторонами в угоді про визнання винуватості.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави слід стягнути витрати на залучення експерта у розмірі 1859,00 гривень.

Запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_3 не застосовувався.
Керуючись ст.ст. 314, 369-371, 373, 374, 475 КПК України, суд -

з а с у д и в:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 23 березня 2018 року, укладену між прокурором ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_3 .

Визнати винним ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України.

Призначити ОСОБА_3 узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 23 березня 2018 року покарання за ч. 1 ст. 246 КК України у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.
Згідно зп.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Речові докази, а саме:

- бензинову пилку марки "Кедр БП-45-3,0", що передана на зберігання в кімнату для збереження речових доказів Чорнобаївського ВП Золотоніського ВП ГУНП в Черкаській області, - повернути власнику;

- 1 зріз з дерева формою близькою до овальної, максимальними розмірами 465x450 мм, мінімальною товщиною 44 мм, максимальною товщиною 145 мм на торцевій поверхні відобразилися дві площини, які мають форму близьку до півкулі, розмірами 440x205 мм та 455x245 мм, де остання площина розташована вище попередньої площини на висоту від 10 мм до 105 мм, зріз з колоди дерева формою близькою до овальної, максимальними розмірами 450x460 мм, мінімальною товщиною 85 мм, максимальною товщиною 190 мм, торцева поверхня даного зрізу, коричневого кольору, має форму близьку до овалу, найбільшими розмірами 450x460 мм, на торцевій поверхні відобразилися дві площини, які мають форму близьку до півкіл, розмірами 460x220 мм та 415x215 мм, де остання площина розташована вище попередньої площини на висоту від 15 мм до 105 мм, що передані на зберігання в кімнату для збереження речових доказів Чорнобаївського ВП Золотоніського ВП ГУНП України в Черкаській області - знищити;

- 5 колод дерев: перша довжиною 2,68 м, діаметром з одного краю 32,5 см, з іншого 35 см;

друга довжиною 2,35 м, діаметром з одного краю 32 см, з іншого 29 см; третя довжиною 2,77 м, діаметром з одного краю 36 см, з іншого краю 34,5 см; четверта довжиною 2,36 м, діаметром з одного краю 28,5 см, з іншого краю 29 см; 5 довжиною 3,73 м, діаметром з одного краю 37 см, з іншого краю 48 см, які передано на відповідальне зберігання до Великобурімського лісництва

ДП "Золотоніське лісове господарство" - конфіскувати в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експерта у розмірі 1859,00 гривень.

Запобіжний захід до ОСОБА_3 не застосовувався.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Черкаської області через Чорнобаївський районний суд Черкаської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди про визнання винуватості може бути оскаржений в апеляційному порядку:

1)обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;
2)прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору та представнику потерпілої сторони.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1