Справа № 473/2936/18
Номер провадження 1-кс/473/971/2018

УХВАЛА

"27" вересня 2018 р. слідчий суддя Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області -- ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

заявника ОСОБА_3

розглянув скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Вознесенського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 від 31.08.2018 року про закриття кримінального провадження № 0001506 від 08.08.2018 року

В С Т А Н О В И В :

24 вересня 2018 року заявник ОСОБА_3 звернувся до суду із скаргою на постанову слідчого СВ Вознесенського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 від 31.08.2018 року про закриття кримінального провадження внесеного до ЄРДР за 0001506 від 08.08.2018 року за його заявою за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

В скарзі посилається на те, що дана постанова є передчасною, крім того в постанові слідчий помилково іменує його ОСОБА_5 , тоді як його прізвище ОСОБА_3 . В скарзі заявник просить скасувати постанову слідчого СВ Вознесенського ВП ГУНП України у Миколаївській області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_3 скаргу підтримав, просив задовольнити її у повному обсязі.

В судове засіданні слідчий СВ Вознесенського ВП ГУНП України у Миколаївській області ОСОБА_4 не з`явилася.

Прокурор Вознесенської місцевої прокуратури не з`явився. Відповідно до ч.3 ст. 306 КПК України відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Заслухавши пояснення заявника, дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, суд приходить до такого.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч.2 ст.9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до ч.4 ст.38 КПК України орган досудового розслідування зобов`язаний застосувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Відповідно до ч.1ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення, час, місце спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення, вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат.

Згідно положень п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження.

Відповідно до ч.2 ст.91 КПК України доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

З постанови слідчого про закриття кримінального провадження вбачається, що вона не відповідає вимогам діючого законодавства, оскільки містить невідповідність в написанні прізвища заявника, а саме зазначено, що 07.08.2018 року до чергової частини Вознесенського ВП надійшла заява від ОСОБА_3 про те, що 07.08.2018 року за місцем його мешкання йому ОСОБА_6 спричинив тілесні ушкодження. Однак в подальшому слідчий зазначає прізвище заявника як ОСОБА_5 .

Крім того, суд не може погодитися з даним висновком слідчого, оскільки жодних слідчих дій слідчим Вознесенського ВП ГУНП ОСОБА_4 здійснено не було, натомість 31.08.2018 року була винесена постанова про закриття кримінального провадження.

Слідчий суддя вважає, що під час проведення досудового розслідування слідчим порушено засаду кримінального провадження законність, оскільки досліджено обставини кримінального провадження невсебічно та неповно, неправильно оцінено докази, що не забезпечило прийняття обґрунтованого та законного рішення.
На підставі викладеного, керуючись п.1 та п.3 ч.2 ст. 307 КПК України

ПОСТАНОВИВ :

Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Вознесенського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 від 31.08.2018 року про закриття кримінального провадження № 0001506 від 08.08.2018 року - задовольнити .

Постанову слідчого СВ Вознесенського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 від 31.08.2018 року про закриття кримінального провадження за номером 0001506 від 08.08.2018 року скасувати.

Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення слідчого не може бути оскаржена в апеляційному порядку, відповідно до ч.3 ст.307 КПК України, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.

Слідчий суддя: ОСОБА_1