ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/85/18 Справа № 192/1246/18 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2018 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 20 серпня 2018 року про відмову в задоволенні клопотання засудженого про умовно-дострокове звільнення,

за участю:
прокурора ОСОБА_7
в режимі відеоконференції:
засудженого ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ:

Обставини, встановлені рішенням суду першої інстанції, короткий зміст оскаржуваного рішення.
Оскаржуваною ухвалою відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для визнання засудженого таким, що належно ставиться до праці, оскільки останній хоча і працює, проте наявні заохочення, застосовані до нього, не носять систематичного характеру та застосовані не за весь період відбування покарання. Судом встановлено, що ОСОБА_6 в листопаді 2010 року був звільнений умовно-достроково на невідбутий строк 9 місяців 17 днів, проте належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та вчинив нові умисні злочини.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі засуджений просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та звільнити його умовно-достроково від відбування покарання. Зазначає, що судом не враховано його каяття у вчинених злочинах, ставлення до режиму відбуття покарання та до праці. Працює в паросиловому цеху у дві зміни, має чотири заохочення та одне стягнення, що погашене та вважає, що до нього можливо застосувати умовно-дострокове звільнення від відбуття покарання.
Позиції учасників судового провадження.
В судовому засіданні засуджений підтримав подану ним апеляційну скаргу та з підстав, викладених в ній, просив її задовольнити,ухвалу суду першої інстанції скасувати та задовольнити його клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Прокурор в судовому засіданні заперечувала проти задоволення апеляційної скарги засудженого, посилаючись на її безпідставність, просила ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, вважаючи її законною та обґрунтованою, а в задоволенні апеляційної скарги відмовити.
Мотиви апеляційного суду.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Згідно ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.
Зі змісту частини другої статті 50 КК України слідує, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Відповідно до ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.
Таким чином, з вищенаведеної статті вбачається, що головною передумовою для звільнення особи умовно-достроково є не формальний сплив певного строку покарання та стан здоров`я засудженого, а факт виправлення засудженої особи, яке вона довела своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці за весь час відбування покарання, а також досягнення цілей покарання.
Перевіривши доводи апеляційної скарги засудженого, апеляційний суд вважає, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону судом першої інстанції виконані належним чином.
Так, з матеріалів провадження та технічної фіксації судового розгляду вбачається, що суд першої інстанції повно, всебічно та об`єктивно розглянув клопотання засудженого, дослідив необхідні матеріали провадження та особової справи і дійшов обґрунтованих висновків, що засуджений не довів своє виправлення, тому не може бути звільнений умовно-достроково.
Відповідно до ст. 6 КВК України виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.
Як вбачаться із роз`яснень Верховного Суду України щодо правильного та однакового застосування вказаної норми закону України про кримінальну відповідальність, які містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 26.04.2002 року № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення і для цього дані беруться в їх сукупності.
Згідно матеріалів провадження та характеристики ОСОБА_6 за період перебування у Дніпропетровському слідчому ізоляторі характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав, з 04.02.2016 року відбуває покарання в ДУ Солонянська виправна колонія (№89), де характеризується посередньо, допустив одне стягнення, яке погашене за плином часу та чотири заохочення у 2017 та 2018 роках. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом з метою уникнення покарання. До виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться не завжди сумлінно через особисту неорганізованість. Безвідповідально відноситься до виконання робіт із благоустрою установи, не вбачає суспільної необхідності у їх виконанні. Відповідно до КВК України, ОСОБА_6 не бере участі в організації виховних заходів, які проводяться в установі, в реалізації програм диференційованого виховного впливу, в роботі самодіяльних організацій та не входить до складу ради колективу засуджених, не прагне до підвищення наявного загальноосвітнього рівня. Засуджений працевлаштований в паросиловий цех установи.
08.07.2016 року комісією установи відмовлено засудженому в застосуванні зміни умов тримання відповідно до статей 100, 101 КВК України як особі, що не стала на шлях виправлення.
10.03.2017 року комісією установи відмовлено засудженому в застосуванні змін умов тримання відповідно до ст. 82 КК України як особі, що не стала на шлях виправлення.
17.11.2017 року комісією установи відмовлено засудженому у застосуванні умовно-дострокового звільнення відповідно до ст. 81 КК України як особі, що не стала на шлях виправлення.
Окрім цього, ОСОБА_6 раніше судимий, 23 листопада 2010 року був звільнений умовно-достроково на невідбутий строк 9 місяців та 17 днів, однак належних висновків для себе не зробив та знову вчинив нові умисні тяжкі злочини. Засуджений хоча і мав чотири заохочення за підсумками 2, 3 кварталів 2017 року та 1, 2 кварталів 2018 року, однак вони не носять систематичного характеру, а також мав одне стягнення у 2016 року, яке хоча і погашене, однак, на думку апеляційного суду, в сукупності з іншими даними не може свідчити про сумлінну поведінку засудженого за весь час відбування покарання.
Враховуючи, що умовно-дострокове звільнення застосовується в кожному конкретному випадку індивідуально, вирішується на розсуд суду і відноситься до дискреційних повноважень суду, апеляційний суд дійшов висновку, що для досягнення цілей покарання умовно-дострокове звільнення в даному випадку є передчасним.
Таким чином, ухвала суду є законною та обґрунтованою і підстав для її зміни чи скасування апеляційний суд не вбачає.
Керуючись ст. 81 КК України, ст. 7, 9, 404, 405, 407, 412, 415 КПК України, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 20 серпня 2018 року про відмову в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення, залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

_____________________ ______________________ _____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4