АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/1170/18 Справа № 206/1901/17 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 серпня 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_2
суддів: - ОСОБА_3
- ОСОБА_4
за участю секретаря - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі матеріали кримінального провадження № 0000178 за апеляційною скаргою прокурора, який приймав участь при розгляді справи у суді першої інстанції на вирок Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 05 квітня 2018 року, за обвинуваченням:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уроженця с. Жданівка, Магдалинівського району, Дніпропетровської області, громадянина України, не одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,
учасники судового провадження :
прокурор - ОСОБА_8
потерпілий - ОСОБА_9
захисник - ОСОБА_10
обвинувачений - ОСОБА_6

ВСТАНОВИЛА :

Вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 05 квітня 2018 року ОСОБА_6 визнано винним за ч. 2 ст. 286 КК України та призначено покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 (три) роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбуття основного покарання та встановлено іспитовий строк 3 (три) роки. Покладено обов`язки передбачені п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; періодично з`являтися до уповноваженого органу з питань пробації для реєстрації.
Звільнено ОСОБА_6 від відбування призначеного основного покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки та додаткового покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки - на підставі пункту «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році»
Речовий доказ - автомобіль «ЗАЗ 1102», реєстраційний номер НОМЕР_1 повернути за належністю володільцю ОСОБА_11 , компакт диск «TDK DVD-R 4.7GB», сірого кольору, який зберігається при матеріалах кримінального провадження залишити зберігатися в матеріалах кримінального провадження, кросівки чорного кольору, з білою підошвою та логотипом «Nike»- повернути власнику ОСОБА_9 .
Цивільний позов ОСОБА_9 до ОСОБА_6 про відшкодування моральної та матеріальної шкоди завданої кримінальним правопорушенням - задовольнити частково та стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_9 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 1868,08 гривень, в рахунок відшкодування моральної шкоди - 30000,00 гривень та судовий збір у розмірі 704,80 гривень, а всього 32572,88 гривень.
Стягнути з ОСОБА_6 судовий збір на користь держави у розмірі 704,80 гривень. У задоволенні позову в іншій частині - відмовлено.
Вирішено питання стосовно процесуальних витрат.
ОСОБА_6 визнано винним та засуджено за те, що 02 березня 2016 року близько о 23 годині 45 хвилині, ОСОБА_6 , керуючи технічно справним автомобілем «ЗАЗ 1102» реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався у м. Дніпро по вул. Електричній, з боку вул. Гаванської, у напрямку вул. Вознюка.
На шляху руху, ОСОБА_6 , рухаючись по проїжджій частині вул. Електричній, діючи злочинно недбало, не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинен був і міг їх перебачити, грубо порушуючи правила безпеки дорожнього руху, проявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки і її змінам, при виникненні небезпеки для руху у вигляді пішохода ОСОБА_9 , який рухався у попутному з ним напрямку по проїжджій частині, заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди не вжив, внаслідок чого в районі будинку АДРЕСА_2 , допустив на нього наїзд.
В результаті дорожньо-транспортної події пішоходу ОСОБА_9 заподіяні тілесні ушкодження у вигляді: сумісної тупої травми тіла: відкритої черепно-мозкової травми, забію головного мозку 2-го ступеню, субдуральної гематоми малого об`єму в правій лобній області, яка розташована над правою орбітою, перелому кісток основи черепу, пневмоцефалії, синця в параорбітальній області праворуч, садна на верхній повіці правого ока, садна в правій виличній області, забійної рани в тім`яній області практично по центру, синця правої вушної раковини та навколо вушної області, з явищами в посттравматичному періоді гематимпануму праворуч; саден - на правій бічній поверхні черева з частковим переходом на проекцію гребня правої клубової кістки, в надплічній області праворуч, на передній поверхні правого та лівого колінних суглобів з частковим переходом на зовнішні поверхні; двох поверхневих забійних ран - у верхній третині лівого колінного суглобу на тлі садна, які відносяться згідно судово-медичної експертизи № 1394е від 09.04.2016 до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя у момент заподіяння.
Порушення правил безпеки дорожнього руху виразилося в тому, що водій ОСОБА_6 , управляючи автомобілем «ЗАЗ 1102» реєстраційний номер НОМЕР_1 , порушив вимоги п. 12.3 Правил дорожнього руху України, які свідчать: п. 12.3 «У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди»,- невиконання яких, згідно висновків судово-автотехнічної експертизи № 2163-16 від 04.05.2016 та комплексної судово-медичної та судово - автотехнічної експертизи № 70-К від 28.03.2017, знаходиться в причинному зв`язку з наслідками, що настали.
Не погоджуючись з вказаним вироком прокурор, який приймав участь при розгляді справи у суді першої інстанції подав апеляційну скаргу в якій не оспорюючи фактичні обставини кримінального правопорушення, встановлені судом і викладені у вироку, доведеність винуватості обвинуваченого у вчиненні злочину і правильність кваліфікації його діяння, просить вирок суду змінити в частині стягнення з обвинуваченого судового збору у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. Просить виключити з вироку посилання про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_6 судового збору в розмірі 704,80 гривні.
Свої вимоги мотивує тим, що суд першої інстанції, при стягненні судового збору не дотримався вимог ч. 1 та ч. 5 ст. 128 КПК України та задовольняючи заявлений у справі цивільний позов ОСОБА_9 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, стягнув з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь держави суму судового збору в розмірі 704,80 гривні. Проте відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року від сплати судового під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника, які не заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, думку прокурора, який в судовому засіданні підтримав свою апеляційну скаргу в повному обсязі. проаналізувавши доводи, викладені в апеляційній скарзі в судовому засіданні, перевіривши матеріали провадження в межах скарги, обговоривши доводи скарги, та думку осіб, що приймали участь в судовому засіданні, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора, який приймав участь при розгляді справи у суді першої інстанції підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обгрунтованим та вмотивованим, ухвалене з дотриманням вимог матеріального права кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог ст. 94 цього Кодексу, з наведенням належних та достатніх мотивів і підстав його ухвалення.
Відповідно ч. 4 ст. 374 КПК України у резолютивній частині вироку у разі визнання особи винуватою зазначається крім іншого рішення про цивільний позов, інші майнові рішення та підстави цих рішень.
Відповідно до матеріалів кримінального провадження потерпілий ОСОБА_9 подав цивільний позов щодо стягнення стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_9 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 1868,08 гривень, в рахунок відшкодування моральної шкоди - 30000,00 гривень та судовий збір у розмірі 704,80 гривень, а всього 32572,88 гривень. Суд першої інстанції в резолютивній частині свого рішення в порядку ст. 374 КПК України стягнув з ОСОБА_6 на користь держави судовий збір в розмірі 704,80 гривень, що мало наслідком порушення в даному випадку вимог чинного законодавства.
При цьому суд зобов`язаний всебічно, повно й об`єктивно дослідити обставини справи, з`ясувати характер і розмір витрат, зумовлених злочином встановити злочинний зв`язок між діянням і шкодою, що настала, і дати у вироку належну оцінку таким обставинам.
Ці вимоги закону суд першої інстанції при постановленні вироку в частині вирішення цивільного позову представника потерпілої особи до ОСОБА_6 не виконав.
Як вбачається з мотивувальної частини вироку, судом встановлено, що ОСОБА_6 своїми злочинними діяннями завдав потерпілому матеріальну шкоду 1868,08 гривень, в рахунок відшкодування моральної шкоди - 30000,00 гривень та судовий збір у розмірі 704,80 гривень, а всього 32572,88 гривень.
Також згідно ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: 1) позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі; 2) позивачі - у справах про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також смертю фізичної особи; 3) позивачі - у справах про стягнення аліментів; 4) позивачі - у справах щодо спорів, пов`язаних з виплатою компенсації, поверненням майна, або у справах щодо спорів, пов`язаних з відшкодуванням його вартості громадянам, реабілітованим відповідно до Закону України "Про реабілітацію жертв політичних репресій на Україні": 5) особи, які страждають на психічні розлади, та їх представники - у справах щодо спорів, пов`язаних з розглядом питань стосовно захисту прав і законних інтересів особи під час надання психіатричної допомоги: 6) позивачі - у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення;
Таким чином, суд першої інстанції в порушення вимог статей 370, 374 КПК України, належним чином не вмотивував своє рішення в частині стягнення з обвинуваченого суму судового збору, а тому на думку колегії суддів апеляційна скарга прокурора, щодо безпідставності стягнення суми судового збору підлягає задоволенню.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу прокурора, який приймав участь при розгляді справи у суді першої інстанції задовольнити.
Вирок Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 05 квітня 2018 року відносно ОСОБА_6 змінити.
Виключити з вироку стягнення з ОСОБА_6 на користь держави 704,80 гривні в рахунок сплати судового збору.
Сплачений судовий збір повернути потерпілому.
В іншій частині вирок залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.
Ухвалу може бути оскаржено і на неї може бути подана касаційна скарга у Верховний суд протягом трьох місяців з моменту проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції.
Судді Апеляційного суду
Дніпропетровської області