Провадження № 1-кп/748/211/18
Єдиний унікальний № справи 748/1012/18
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2018 рокум. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , секретар ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, у режимі відеоконференцзв`язку з Новоград-Волинським міськрайонним судом Житомирської області, кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.01.2018 року за №0000001 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новоград-Волинський Житомирської області, громадянина України, не одруженого, раніше не судимого, з вищою освітою, учасника бойових дій, працюючого інженером-лаборантом у ТОВ «Укртестстандрат» (м. Новоград-Волинський Житомирської області), зареєстрованого і фактичного проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України;
з участю прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 , грубо порушуючи встановлений у Збройних Силах України порядок проходження військової служби, будучи зобов`язаним бездоганно і неухильно дотримуватися порядку несення військової служби упродовж встановленого законом строку, виконувати службові обов`язки, завжди бути готовим до захисту держави і виконувати свій військовий обов`язок, 17.10.2017 року, близько 8 год., у порушення вимог ст.ст.17, 65 Конституції України, п.п.1, 2 ст.1, п.4 ст.2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст.11, 16, 28, 127 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст.1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, достовірно знаючи, що він є військовослужбовцем і повинен проходити військову службу, діючи з прямим умислом, з особистих мотивів, в умовах особливого періоду, самовільно залишив розташування військової частини НОМЕР_1 , яка тимчасово дислокувалась у АДРЕСА_2 .
ОСОБА_3 до 5.01.18 р. обов`язки військової служби не виконував та 5.01.18 р. повернувся до розташування військової частини.
Так, старший солдат ОСОБА_3 у наслідок самовільного залишення військової частини не виконував обов`язки військової служби з 17.10.17 р. по 5.01.18 р., будь-яких заходів для повернення на службу до військової частини НОМЕР_1 та продовження несення відповідних обов`язків не вживав, і у зазначений період перебував за адресою проживання: АДРЕСА_1 , де займався особистими справами.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінуємому йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.4 ст.407 КК України визнав повністю, фактичні обставини справи, що викладені у обвинуваченні, не оспорював, у скоєному щиро розкаявся, та по суті обвинувачення пояснив, що дійсно 17 жовтня 2017 року, із-за особистих обставин та зважаючи на тяжкий психологічний стан, який позбавляв його можливості виконувати обов`язки військової служби, самовільно залишив розташування військової частини, яка на той час розташовувалась у смт Гончарівське Чернігівської області, та перебував вдома до 5 січня 2018 року.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити, та порядок їх дослідження, визнавши недоцільним дослідження доказів стосовно усіх фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, враховуючи, що сторонами провадження не оспорюється доведеність вини обвинуваченого та кваліфікація його дій, з`ясувавши правильне розуміння сторонами кримінального провадження змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини справи в апеляційному порядку, суд вважає, що обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_3 знайшло своє підтвердження у судовому засіданні у повному обсязі, а його дії правильно кваліфіковані органом досудового розслідування за ч.4 ст.407 КК України, як самовільне залишення військової частини, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, військовослужбовцем за контрактом.

Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченому, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, відсутність наслідків злочину, особу винного - його вік, сімейний стан, стан здоров`я, освіту, те, що ОСОБА_3 працює, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має статус учасника бойових дій.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд вважає за необхідне визнати щире каяття та статус учасника бойових дій, а обставин, що обтяжують його покарання судом не встановлено.

З урахуванням викладеного, враховуючи наявність у обвинуваченого обставин, що пом`якшують покарання, визнання ним своєї вини, ураховуючи його особу та стан здоров`я, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі на певний строк у межах санкції частини статті, якою передбачена відповідальність за вчинений ним злочин, що є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів, і про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України. У зв`язку зі звільненням ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, слід покласти на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався і відсутні підстави для його обрання до вступу вироку у законну силу. Цивільний позов у справі не заявлявся. Процесуальні витрати відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.370, 371, 373, 374 КПК України, суд, -
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.407 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_3 від відбування покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком один рік та з покладенням відповідно до ст.76 КК України обов`язку періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти в цей орган про зміну місця проживання і роботи.
На вирок може бути подана через суд, який ухвалив судове рішення апеляційна скарга до Апеляційного суду Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Роз`яснити учасникам судового провадження право на помилування, право отримати в суді копію вироку, ознайомитись із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1