УХВАЛА
Справа № 521/14560/18

Номер провадження:1-в/521/1482/18

14 вересня 2018 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

представника ПВК №51 ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі спільне клопотання начальника Південної виправної колонії №51 та голови комісії Південної виправної колонії №51 про умовно-дострокове звільнення засудженого:

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Тбілісі, Республіки Грузія, громадянина Грузії, з середньою освітою, не одруженого, до засудження не працював, мешкав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

25.01.2008 року Суворовським районним судом м. Одеси за ст.ст. 122 ч.1 296 ч.2, 70 КК України до 3 років позбавлення на підставі ст.ст. 75, 76 КК України з іспитовим строком на 2 роки.

11.01.2016 року Біляївським районним судом Одеської області за ст.. 185 ч. 3 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України з іспитовим строком на 2 роки.

Засудженого: 05.05.2016 Біляївським районним судом Одеської області за ст.. 185 ч.3, ст.. 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі. Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 30.06.2016 на підставі ст.. 72 ч. 5 КК України зараховано в строк відбування покарання термін попереднього ув`язнення з 05.05.2016 по 30.06.2016 року.

В С Т А Н О В И В:

З клопотання Південної виправної колонії №51, вбачається, що ОСОБА_6 , відбуває міру покарання в ПВК (№51) з 29.07.2016 року. Початок строку покарання - 05.05.2016 року, кінець строку покарання - 09.09.2019 року. За період відбуття покарання ОСОБА_6 , охарактеризував себе посередньо. Провину у скоєнні злочину, визнав у повному обсязі, в скоєнні розкаявся, став на шлях виправлення. Станом на 31.07.2018 року відбув більше 2/3 строку покарання.

Засуджений про місце та час розгляду клопотання Південної виправної колонії №51 щодо умовно-дострокового звільнення був повідомлений своєчасно. Разом з тим надав до суду заяву, в якій просив суд розглядати клопотання без його участі.

Прокурор в судовому засіданні просив суд відмовити в задоволенні клопотання, у зв`язку з тим, що засуджений за період відбування покарання в установі не довів свого виправлення, був засуджений за скоєння, наряду з іншими, тяжкого злочину, а також неодноразово грубо порушував режим утримання.
Представник ПВК №51 підтримав клопотання та просив його задовольнити.
Захисник клопотання підтримала та надала до суду документи, що характеризують особу засудженого, просила суд взяти до уваги, що засуджений ОСОБА_6 , має на утриманні неповнолітню доньку 2016 року народження.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши думку учасників судового засідання, суд вважає, що спільне клопотання начальника Південної виправної колонії №51 та голови комісії Південної виправної колонії №51 про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_6 , задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_6 , на час подання клопотання дійсно відбув 2/3 частини строку призначеного судом покарання, відбуваючи покарання за тяжкий злочин, що є однією з формальних підстав для умовно-дострокового звільнення.
Згідно до ст. 6 КВК України виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві.
Критерієм сумлінної поведінки є неухильне дотримання всіх вимог режиму місця відбування покарання та всіх покладених на засудженого обов`язків. Чесним ставленням до праці є постійна старанність у роботі, прагнення до кращого виконання дорученої роботи, підвищення кваліфікації, бережливе ставлення до матеріалів, обладнання.
Разом с цим, оцінюючи у сукупності всі дані, які можуть служити чинником для визнання поведінки засудженого такою, що свідчить про його виправлення, суд вважає, установою виконання покарань не надано конкретних переконливих даних про те, що процес виправлення ОСОБА_6 , досяг тієї стадії, на якій відбування призначеного покарання перестає бути доцільним і подальше його виправлення можливе в умовах перебування на волі.
При цьому суд враховує, що ОСОБА_6 , протягом відбуття покарання грубо порушував режим утримання, за що має 4 стягнення та має 2 заохочення, що свідчить про його нестабільну поведінку.

Суд також вважає, що висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.
Крім того, суд приймає до уваги той факт, що ОСОБА_6 , був засуджений за скоєння, наряду з іншими, тяжкого злочину.

Таким чином, суд вважає, що звільнення від відбування покарання умовно-достроково, з огляду на притягнення ОСОБА_6 , до кримінальної відповідальності, не буде гарантувати такої цілі покарання як кара, тобто не буде відповідати засадам призначення покарання, визначеним у ст.ст. 50, 65 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 537, 539, 392 КПК України, суд , -

УХВАЛИВ:

В задоволенні спільного клопотання начальника Південної виправної колонії №51 та голови комісії Південної виправної колонії №51 про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_6 відмовити.
Апеляційна скарга, на ухвалу суду, може бути подана протягом семи днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення. Якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Суддя: ОСОБА_1