АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/784/354/18Головуючий у суді першої інстанції: ОСОБА_1
Категорія: п. 9 ч. 1 ст. 309 КПК України Доповідач апеляційного суду: ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

9 липня 2018 року м. Миколаїв

Апеляційний суд Миколаївської області у складі:

Головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в рамках кримінального провадження № 0002880 матеріали за апеляційною скаргою третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 21 червня 2018 року про арешт майна.

Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_7 ,

третя особа, щодо майна якої вирішується

питання про арешт, ОСОБА_6 ,

представник третьої особи, щодо майна якої

вирішується питання про арешт, ОСОБА_8 .

Короткий зміст вимог апеляційної скарги третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт.
Просить скасувати ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 21 червня 2018 року і ухвалити нове рішення, якими відмовити у задоволенні клопотання про арешт майна.

Короткий зміст рішення слідчого судді суду першої інстанції.

Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 21 червня 2018 року задоволено клопотання слідчого СУ ГУ НП в Миколаївській області про арешт майна.
Накладено арешт на грошові кошти в сумі 6824,21 грн., що перебувають на розрахунковому рахунку № НОМЕР_1 в акціонерному товаристві «Ощадбанк» (надалі АТ «Ощадбанк») МФО 300465, відкритому на ім`я ОСОБА_6 .

Узагальнені доводи апеляційної скарги третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт.
Вважає, що рішення слідчого судді прийняте із недотриманням норм кримінального процесуального законодавства України.

Стверджує, що слідчим суддею було порушено порядок розгляду клопотання про арешт майна, який передбачений частиною 1 статті 172 Кримінального процесуального кодексу України (надалі - КПК України).

Вказує, що Центральним районним судом м. Миколаєва розглядається позовна заява про визнання недійним рішення про переобрання голови правління, а також до Єдиного реєстру досудових розслідувань (надалі ЄРДР) внесено відомості про службове підроблення новообраним правлінням ОСББ «Парусний 11».

Встановлені слідчим суддею суду першої інстанції обставини.

Слідчим управлінням ГУНП в Миколаївській області розслідується кримінальне провадження №0002880 за відомостями про заволодіння грошовими коштами ОСББ «Парусний 11».
6 червня 2018 року слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на грошові кошти в сумі 6824, 21 грн., що перебувають на розрахунковому рахунку № НОМЕР_1 в АТ «Ощадбанк» МФО 300465, відкритому на ім`я ОСОБА_6 , як на майно, що отримано внаслідок вчинення злочину.
Задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя дійшов висновку про достатність підстави вважати, що майно, на яке слідчий просив накласти арешт, відповідає критеріям ст. 170 КПК України.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

Заслухавши доповідача про зміст оскаржуваної ухвали, доводи викладені в апеляційній скарзі, пояснення третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт та його представника на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора про залишення оскаржуваної ухвали без змін, вивчивши матеріали судового та кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, суд визнає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Як передбачено пунктом 1 частини 2 статті 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Згідно вимогам частини 3 статті 170 КПК України, у випадку передбаченому пунктом 1 частини 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до вимог частини 1 статті 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно частини 10 статті 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому КПК порядку на гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
При вирішенні питання про арешт майна, а саме грошових коштів в сумі 6824,21 грн., що перебувають на розрахунковому рахунку відкритому на ім`я ОСОБА_6 , слідчим суддею додержані вимоги ст. 170 173 КПК України.
Так, виходячи з даних витягу з кримінального провадження, до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001367 внесені дані за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 191 КК України. 18 квітня 2018 року матеріали кримінального провадження №0002880 та № 0001367 об`єднані в одне провадження під номером №0002880.
Згідно даним кримінального провадження, в органах досудового розслідування достатньо підстав вважати, що грошові кошти в сумі 6824,21 грн., що перебувають на розрахунковому рахунку відкритому на ім`я ОСОБА_6 , могли використовуватись у привласненні грошових коштів ОСББ «Парусний 11».
З огляду на обставини встановлені у кримінальному провадженні, враховуючи вимоги частини 1 та частини 2 статті 170 КПК України щодо завдання та мети арешту майна, слідчий суддя при постановленні рішення вірно врахував, що зазначені грошові кошти відповідають критерію речового доказу та на підставі ст. 170 КПК України підлягають арешту.
За такого, є такими що не заслуговують на увагу твердження апелянта щодо безпідставності накладення арешту на грошові кошти в сумі 6824,21 грн., що перебувають на розрахунковому рахунку № НОМЕР_1 в АТ «Ощадбанк» НОМЕР_2 , відкритому на ім`я ОСОБА_6 .
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону слідчим суддею в ході судового провадження судом апеляційної інстанції не виявлено.
Доводи апелянта щодо порушення положень КПК України в силу неповідомлення та, відповідно, розгляду клопотання без його участі, враховуючи положення частини 2 статті 172 КПК України, є безпідставними, так як таке неповідомлення відповідало меті забезпечення арешту майна.
Щодо неможливості розпоряджатися грошовими коштами, про що посилається апелянт в апеляційній скарзі, то суд апеляційної інстанції, виходячи із даних матеріалів кримінального провадження, вважає, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у його права та інтереси з метою виконання завдань кримінального провадження.
З урахуванням викладеного, апеляційний суд не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді, про що просить апелянт.
Керуючись ст. 376, 405, 407, 422, 424, 532 КПК України,
п о с т а н о в и в:

Ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 21 червня 2018 року про арешт майна залишити без змін, а апеляційну скаргу третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, ОСОБА_6 , - без задоволення.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді: