Постанова

Іменем України
24 травня 2018 р.

м. Київ

справа № 494/1464/14-к

провадження № 51-787км18

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря
судового засідання ОСОБА_4 ,

за участю:
прокурора ОСОБА_5 ,
засуджених ОСОБА_6 ,
ОСОБА_7 ,
та їх захисників ОСОБА_8 ,

ОСОБА_9 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні за касаційною скаргою захисника ОСОБА_9 в інтересах засудженого ОСОБА_7 на вирок Комінтернівського районного суду Одеської області від 06 липня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 28 лютого 2017 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000132, за обвинуваченням

ОСОБА_6 , громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Берізки, Одеської області, проживаючого по АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.

ОСОБА_7 , громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.

Зміст оскаржуваних судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини

Вироком Комінтернівського районного суду Одеської області від 06 липня 2016 року засуджено:

ОСОБА_6 за ч. 3 ст. 187 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років з конфіскацією майна, яке є його власністю.

ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 187 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років з конфіскацією майна, яке є його власністю.

Вирішено питання судових витрат і речових доказів.

Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 28 лютого 2017 року вирок місцевого суду щодо ОСОБА_6 і ОСОБА_7 залишено без зміни.

Згідно з вироком суду ОСОБА_6 і ОСОБА_7 визнано винуватими і засуджено за таких обставин.
28 березня 2014 року, приблизно о 01 год., ОСОБА_7 за попередньою змовою зОСОБА_6 та за пропозицією останнього, з метою вчинення розбійного нападу направленого на заволодіння грошовими коштами потерпілих ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , для особистого збагачення прибули до домоволодіння, що знаходиться за адресою:АДРЕСА_1 , де перелізши через паркан, опинились у дворі та сховавшись в приміщенні гаражу, почали спостерігати за обстановкою. Для реалізації свого злочинного наміру, боячись бути викритими потерпілими, вони заздалегідь приготували маски із шапок чорного кольору, в яких зробили прорізи для очей та одягли на голови. Дочекавшись поки домоволодіння покинуть сторонні особи, а потерпілі вимкнуть світло та ляжуть спати, ОСОБА_6 взявши із собою раніше заготовлену мотузку, а ОСОБА_7 з приміщення гаражу - металевий кухонний ніж, діючи згідно плану злочинних дій та заздалегідь розподілених ролей, через незачинене вікно проникли до кімнати вищевказаного домоволодіння, в якій відпочивав ОСОБА_11 та застосувавши до нього насильство, яке не є небезпечним для життя і здоров`я особи, що виразилося в нанесенні ОСОБА_7 одного удару кулаком в голову ОСОБА_11 та послідуючого тримання за руки, а ОСОБА_6 у зв`язуванні рук і ніг потерпілого, з наступним перевертанням його обличчям до подушки. В ході опору, ОСОБА_7 було порізано ножем палець правої руки ОСОБА_11 , чим спричинено йому легкі тілесні ушкодження. Продовжуючи свої злочинні дії прослідували до іншої кімнати, в якій відпочивала ОСОБА_10 та скориставшись тим, що потерпіла спала, діючи умисно, ОСОБА_6 і ОСОБА_7 за попередньою змовою, напали на останню, зв`язавши їй руки заздалегідь підготовленою мотузкою, спричинивши при цьому легкі тілесні ушкодження у вигляді трьох крововиливів правої верхньої кінцівки і одного крововиливу лівої верхньої кінцівки, від чого вона прокинулась. ОСОБА_7 , з метою дізнання, у потерпілої де лежать гроші в сумі 70000грн став залякувати її, при цьому приставив до горла потерпілої металевий кухонний ніж і погрожував їй застосуванням фізичного насильства, небезпечного для її життя та здоров`я. ОСОБА_10 сприймаючи вказані дії, як пряму загрозу своєму життю та здоров`ю, усвідомлюючи, що погрози за таких обставин можуть бути виконані, повідомила їм, що гроші знаходяться в тумбочці в кімнаті, де перебуває ОСОБА_11 . ОСОБА_6 з метою заволодіння грошима прослідував до вказаної кімнати, де заволодів майном потерпілих, яке знаходилось в жіночій сумці, чорного кольору, а саме: грошовими коштами в сумі 7000 грн., а також документами, які не представляють матеріальної цінності, а ОСОБА_7 заволодів SIM-карткою оператора мобільного зв`язку «Київстар», яка належала потерпілій, витягнувши її з мобільного телефону останньої. Після чого залишивши ОСОБА_10 та ОСОБА_11 у зв`язаному стані, ОСОБА_6 і ОСОБА_7 через незачинене вікно кімнати, з місця скоєння злочину зникли, розпорядившись майном, здобутим в ході розбійного нападу, як своїм власним.

Вимоги касаційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала

У касаційній скарзі захисник ОСОБА_9 порушує питання про зміну судових рішень щодо ОСОБА_7 в частині призначеного покарання та просить його пом`якшити. При цьому зазначає про те, що судами не в повній мірі враховано кількість обставини, які пом`якшують покарання, а саме, що ОСОБА_7 в ході слідства та в суді сприяв розкриттю злочину, щиро розкаявся, просив пробачення у потерпілих, відшкодував їм завдані збитки та останні не мали до засудженого претензій. Крім того вказує на те, що ОСОБА_7 є молодою особою, раніше не судимий. Вважає, що призначення йому більш м`якого покарання, ніж передбачено санкцією статті буде дійсно необхідним і цілком достатнім для виправлення його підзахисного та попередженням скоєння нових злочинів.

Позиції інших учасників судового провадження

Засуджені ОСОБА_6 і ОСОБА_7 та їх захисники ОСОБА_8 і ОСОБА_9 відповідно касаційну скаргу останнього підтримали та просять її задовольнити.
Прокурор ОСОБА_5 вважає, що касаційна скарга захисника є необґрунтованою та просить залишити її без задоволення.

Мотиви Суду

Заслухавши доповідь судді, доводи учасників судового провадження, перевіривши матеріали провадження та доводи, наведені у касаційних скаргах, колегія суддів дійшла такого висновку.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.

Правильність встановлення фактичних обставин справи, доведеність винуватості та юридична кваліфікація дій ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 187 КК України у касаційній скарзі не заперечуються та не є предметом перегляду суду касаційної інстанції.

Щодо доводів касаційної скарги про суворість призначеного покарання засудженому ОСОБА_7 , то колегія суддів дійшла наступного висновку.

Відповідно до ст. 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Призначаючи ОСОБА_7 покарання в межах мінімальної санкції ч. 3 ст. 187 КК України суд врахував тяжкість вчиненого злочину, який є тяжким, дані про особу засудженого, у тому числі й ті, які наведені у касаційній скарзі захисника, зокрема, що ОСОБА_7 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, на спеціальних обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, характеризується незадовільно, пом`якшуючу покарання обставину щире каяття, усунення заподіяної шкоди.

Призначене судом ОСОБА_7 покарання є необхідним і достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів, а доводи захисника, викладені у касаційній скарзі, щодо невідповідності призначеного засудженому покарання тяжкості злочину та його особі, внаслідок суворості, є необґрунтованими.

Одночасно в касаційній скарзі захисника не наведено таких обставин та даних про особу ОСОБА_7 , які б не були враховані при призначенні останньому покарання і свідчили про можливість пом`якшення призначеного йому покарання, а тому колегія суддів вважає, що підстави для пом`якшення призначеного ОСОБА_7 покарання відсутні.
Та обставина, що ОСОБА_7 відшкодував шкоду потерпілим ОСОБА_10 і ОСОБА_11 не є достатньою підставою для пом`якшення призначеного апеляційним судом покарання.

Також не знайшли свого підтвердження доводи касаційної скарги про те, що дії ОСОБА_7 , який частково визнавав свою вину у вчиненні злочину, були спрямовані на надання допомоги органам досудового розслідування і суду у встановленні істини в провадженні, з`ясуванні фактичних обставин, які мають істотне значення для розкриття злочину, а тому твердження захисника про те, що ОСОБА_7 сприяв розкриттю злочину, щиро розкаявся, є голослівними.

Всі доводи щодо суворості призначеного покарання, які аналогічні доводам апеляційної скарги захисника, належно перевірено апеляційним судом, на них надано вмотивовані відповіді, ухвала суду відповідає вимогам ст. 419 КПК України.

Крім цього, з матеріалів кримінального провадження та звукозапису судового засідання убачається, що до суду апеляційної інстанції з апеляційними скаргами зверталися захисник ОСОБА_12 в інтересах засудженого ОСОБА_6 та захисник ОСОБА_13 в інтересах засудженого ОСОБА_7 , останній апеляційну скаргу не подавав, тому доводи захисника ОСОБА_9 про те, що суд апеляційної інстанції залишаючи скаргу засудженого ОСОБА_7 без задоволення не перевірив належним чином усі доводи та не дав на них вичерпної відповіді, є також безпідставними.

Істотних порушень кримінального процесуального закону чи неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, які були б безумовними підставами для скасування чи зміни судових рішень, колегією суддів не встановлено, а тому підстави для задоволення касаційної скарги відсутні.

Керуючись статтями 433, 436, 441, 442 КПК, п. 15 «Перехідні положення» КПК (в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII), Суд

у х в а л и в:

Вирок Комінтернівського районного суду Одеської області від 06 липня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 28 лютого 2017 року щодо ОСОБА_7 залишити без зміни, а касаційну скаргу захисника ОСОБА_9 в інтересах засудженого ОСОБА_7 без задоволення.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3