Справа № 1-22/2009
Провадження № 1-в/346/101/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2018 р. м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області клопотання ОСОБА_4 , про вирішення питання щодо скасування арешту майна, -

В С Т А Н О В И В:

Терьохін, звернувшись до суду із даним клопотанням посилається на те, що вироком Коломийського міськрайонного суду від 30 червня 2009 року його визнано винним за ст.ст. 186 ч. 5, 289 ч. 3, 15 ч. 2, 289 ч. 3 КК України та призначено покарання у виді трьох років позбавлення волі з конфіскацією майна. Вказаний вирок набрав законної сили 17 липня 2009 року.

В ході досудового розслідування по вказаній кримінальній справі відповідно до постанови слідчого від 02 вересня 2008 року було накладено арешт на все належне йому майно та постановою слідчого від 11 липня 2008 року на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 .

Вказана частина квартири належить йому на праві власності, а вироком суду не вирішено питання щодо її долі. Законних підстав для її подальшої конфіскації, знищення чи залишення під арештом не має.

Просить скасувати арешт, накладений на вищевказану частину квартири, а клопотання розглянути у його відсутності.

В судовому засіданні прокурор не заперечив щодо задоволення даного клопотання.

Суд, вислухавши думку прокурора, перевіривши матеріали справи, вважає, що подане клопотання підлягає до задоволення виходячи з наступного.

У відповідності до п. 9 Розділу XI Перехідних положень до КПК України запобіжні заходи, арешт майна, відсторонення від посади, застосовані під час дізнання та досудового слідства до дня набрання чинності цим Кодексом, продовжують свою дію до моменту їх зміни, скасування чи припинення у порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом.
Тому дане клопотання підлягає розгляду в порядку КПК 1960 року.
Судом встановлено, що постановою слідчого 02 вересня 2008 року накладено арешт на все, належне ОСОБА_5 , майно. Протоколом опису майна, складеним 06 вересня 2008 року оперуповноваженим УБОЗ УМВС в Івано-Франківській області ОСОБА_6 в присутності свідків, встановлено, що майно, яке підлягає арешту відсутнє.

Постановою слідчого СВ «ОЗ» СУ УМВС в Івано-Франківській області від 11 липня 2008 року накладено арешт на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_5 на підставі договору міни від 11 травня 1999 року, зареєстрованого за № Д-510.

Згідно витягу про реєстрацію в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 19680582 від 14 липня 2008 року на вказану квартиру накладений арешт.

Відповідно до вимог п.8 ч.1 ст. 324 КПК України 1960 року постановляючи вирок, суд повинен вирішити що зробити з майном, описаним для забезпечення цивільного позову і можливої конфіскації майна.
Під час постановлення вироку 30 червня 2009 року судом це питання не вирішене.
Статтею 409 КПК України 1960 року передбачено, що питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку, включаючи визначення розміру і розподілення судових витрат, якщо суд не вирішив цих питань, вирішуються судом, який постановив вирок.
На підставі наведеного та керуючись п. 9 розділу ХІ «Перехідні положення» Кримінально-процесуального кодексу України, ст.ст. 324, 409 КПК України (в редакції 1960 року), суд, -
ПОСТАНОВИВ :

Клопотання задовольнити.
Скасувати арешт, накладений 11 липня 2008 року постановою слідчого слідчого відділу «ОЗ» СУ УМВС в Івано-Франківській області ОСОБА_7 на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 , що належать на праві власності ОСОБА_4 .
На постанову може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Івано-Франківської області протягом семи діб з моменту її проголошення через Коломийський міськрайонний суд.

Суддя: ОСОБА_1