печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 вересня 2018 року м. Київ

Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

законного представника ОСОБА_5 ,

старшого інспектора сектору ювенальної превенції відділу превенції Печерського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого слідчого відділення відділу поліції (з обслуговування центральної частини міста Києва) Печерського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Конотоп, Сумської області, громадянина України, з повною загально середньою освітою, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України,

В С Т А Н О В И В:
Слідчий слідчого відділення відділу поліції (з обслуговування центральної частини міста Києва) Печерського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_8 за погодженням прокурора Київської місцевої прокуратури №6 міста Києва ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Обґрунтовуючи клопотання слідчий посилається на те, що в провадженні слідчого відділу Печерського УП ГУ НП у місті Києві знаходяться матеріали кримінального провадження № 0003969 від 06.09.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України. Зокрема, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні групою осіб тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років, на даний час існують ризики того, що він, перебуваючи на волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення, у зв`язку з чим виникла необхідність у застосуванні до останнього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання.

Підозрюваний, його законний представник та захисник заперечили щодо задоволення клопотання. Просили відмовити у його задоволенні, врахувавши відсутність обґрунтованої підозри та недоведеність ризиків передбачених ст. 177 КПК України.

Законний представник зазначила, що підозрюваний виховувався у неповній сім`ї без батька. Крім того відносно нього є вирок суду щодо позбавлення волі, на виконання якого вони очікують.

Старший інспектор сектору ювенальної превенції відділу превенції Печерського УП ГУ НП в м. Києві вказав, що неповнолітній підозрюваний не перебуває на обліку у секторі ювенальної превенції УП ГУ НП в м. Києві.

Заслухавши думку прокурора, підозрюваного, його законного представника та захисника, інспектор сектору ювенальної превенції відділу превенції Печерського УП ГУ НП в м. Києві, дослідивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, слідчий суддя дійшов такого висновку.

Під час судового розгляду встановлено, що в провадженні слідчого відділу Печерського УП ГУ НП у місті Києві знаходяться матеріали кримінального провадження № 0003969 від 06.09.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

06.09.2018 року, приблизно о 05 годині 30 хвилин, ОСОБА_4 , разом з ОСОБА_9 , перебуваючи неподалік кафе «Білий Налив», що розташоване за адресою: м. Київ, вул. Хрещатик, 23, зустріли раніше незнайомого їм ОСОБА_10 , з яким на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків розпочали конфлікт, що супроводжувався нецензурною лайкою.

В ході конфлікту, ОСОБА_4 , продовжуючи нецензурно висловлюватись, бажаючи самоутвердитися шляхом приниження інших осіб, з мотивів явної неповаги до суспільства, грубо порушуючи громадський порядок, з особливою зухвалістю, наніс рукою удар ОСОБА_10 в область обличчя, від якого останній упав та через декілька хвилин піднявся.

Одразу ж, ОСОБА_9 , продовжуючи нецензурно висловлюватись, бажаючи самоутвердитися шляхом приниження інших осіб, з мотивів явної неповаги до суспільства, грубо порушуючи громадський порядок, з особливою зухвалістю, наніс рукою удар ОСОБА_10 в область тулуба, від якого останній знову упав.

Після того, як ОСОБА_10 піднявся, ОСОБА_4 та ОСОБА_9 , продовжуючи свої умисні хуліганські дії, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, з особливою зухвалістю, удвох разом наносили ОСОБА_10 удари ногами та руками по тулубу та обличчю.

В цей час, ОСОБА_4 дістав з власного одягу заздалегідь заготовлений для нанесення тілесних ушкоджень предмет у вигляді ножа, яким наніс декілька ударів ОСОБА_10 в область тулуба, чим заподіяв останньому тілесні ушкодження. При цьому, ОСОБА_9 тримав ОСОБА_10 за шию, маючи намір подолати опір останнього та сприяючи застосуванню ОСОБА_4 предмета у вигляді ножа під час нанесення ударів ОСОБА_11 .

06.09.2018 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про те, що він підозрюється у вчиненні у грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувались особливою зухвалістю, із застосуванням предмета, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень, групою осіб (хуліганство), тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

06.09.2018 підозрюваного ОСОБА_4 було затримано за ст. 208 КПК України.

07.09.2018 о 08 год. 00 хв. ОСОБА_4 вручені копія клопотання та матеріалів на його обґрунтування відповідно до ч. 2 ст. 184 КПК України.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного, слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Виходячи з наявних матеріалах даних, з пояснень підозрюваного, протоколів допиту підозрюваного, свідків, протоколів огляду місця події, протоколу пред`явлення особи для впізнання, висновків експерта слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 296 КК України.

Проте, згідно з п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім, ніж до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує тяжкість покарання за ч. 4 ст. 296 КК України, особу підозрюваного, його вік, сімейний стан, стан здоров`я, матеріальне становище, стійкість соціальних зв`язків та доходить висновку, що докази та обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 перебуваючи на волі, може переховуватись від органу розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, у зв`язку з чим виникла необхідність у застосуванні до останнього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Між тим, відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Відповідно до ч. 2 ст. 492 КПК України затримання та тримання під вартою можуть застосовуватися до неповнолітнього лише у разі, якщо він підозрюється або обвинувачується у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину, за умови, що застосування іншого запобіжного заходу не забезпечить запобігання ризикам, зазначеним у статті 177 цього Кодексу.

Оскільки прокурор не довів обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, а саме недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, слідчий суддя дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання прокурора та застосування більш м`якого запобіжного заходу підозрюваному, ніж той, який зазначений у клопотанні, а саме цілодобового домашнього арешту, що обумовлено віком підозрюваного, тим, що він не навчається, очікує виконання вироку суду щодо реальної міри покарання та котрий згідно зі ст. 181 КПК України полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово.

Окрім цього, обираючи відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, вважаю за необхідне відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на нього такі обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора із встановленою періодичністю;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

При цьому, обираючи відносно неповнолітнього ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, слідчий суддя враховує положення ч. 2 ст. 492 КПК України та практику Європейського суду з прав людини, викладеної у рішенні від 27 листопада 2008 року у справі «Свершов проти України», відповідно до якої взято до уваги, що обираючи відносно неповнолітнього підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, хоча захисник закликав враховувати його вік, органи влади ніколи не приймали до уваги цей факт, коли виносили рішення про тримання його під вартою, що, серед іншого, суд вважає достатнім для висновку про наявність порушення пункту 3 статті 5 Конвенції про захист прав людини.

Керуючись ст. 177-179, 181, 193, 194, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:
У задоволенні клопотання слідчого слідчого відділення відділу поліції (з обслуговування центральної частини міста Києва) Печерського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , цілодобовий домашній арешт, що полягає в забороні підозрюваному залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 , строком на два місяці до 6 листопада 2018 року включно.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Покласти на підозрюваного такі обов`язки:

- прибувати до визначеної слідчого, прокурора із встановленою періодичністю;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Визначити строк дії ухвали по 6 листопада 2018 року включно.

Ухвалу в частині продовження домашнього арешту щодо направити для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Звільнити підозрюваного ОСОБА_4 негайно в з-під варти в залі суду.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1