Справа № 185/741/16-к
Провадження № 1-кс/185/144/16
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 січня 2016 року м. Павлоград

Слідчий суддя Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , в присутності підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Павлоградського ВП ГУ НП в Дніпропетровській області підполковника поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с. Вербове Павлоградського району Дніпропетровської області, освіта повна середня, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , без постійного місця проживання, маючого судимість,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:
28 січня 2016 року до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області звернулася старший слідчий СВ Павлоградського ВП ГУ НП в Дніпропетровській області підполковник поліції ОСОБА_4 з клопотанням, погодженим з прокурором Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.01.2016 року за № 0000195, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 .

Відповідно до зазначеного клопотання, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , маючи не зняту та не погашену в установленому законодавством порядку судимість за вчинення умисного корисливого злочину проти власності, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та в період дії іспитового строку скоїв новий корисливий злочин проти власності за наступних обставин.

Так, 25.01.2015 року приблизно о 01.00 год. ОСОБА_5 прийшов за місцем проживання свого знайомого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_2 , де у ОСОБА_5 виник злочинний умисел на таємне спільне з ОСОБА_7 викрадення чужого майна, а саме речей, які знаходились у квартирі АДРЕСА_3 , яка належить ОСОБА_8 , приміщення якої на той час було в непридатному для постійного або тимчасового проживання людей, а тому в квартирі ніхто не проживав.

З цією метою ОСОБА_5 запропонував ОСОБА_7 вчинити вказану крадіжку, на що останній дав свою згоду.

У вказаний день, тобто 25.01.2016 року приблизно о 01.10 год. з метою реалізації свого спільного злочинного умислу, заздалегідь взяв з собою знаряддя скоєння злочину викрутку, вищевказані особи прийшли до будинку АДРЕСА_4 , де реалізуючи свій спільний з ОСОБА_7 злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням в інше приміщення, ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, 25.01.2016 року близько 01.15 год., керуючись корисливим мотивом, переслідуючи мету незаконного збагачення за рахунок чужого майна, скориставшись тим, що в цей час за ними ніхто не спостерігає та їх дії є таємними, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 , шляхом зламу метало пластикового вікна, проникли до квартири АДРЕСА_3 , де з приміщення квартири таємно викрали майно ОСОБА_8 , а саме: із зальної кімнати зварювальний апарат марки «Мастер ММ 250 С» в коробці вартістю 2 500,00 грн., із ванної кімнати перфоратор марки ««Stern Planer EP 650А» вартістю 900,00 грн., лобзик ручний електричний ПМЗ-600Э,»Фіолент» вартістю 800,00 грн., болгарку марки «Makita 125мм» вартістю 1 000,00 грн., болгарку марки «DWT WS08-115 вартістю 800,00 грн., машинку шліфувальну на 450 Ватт марки «Протон» вартістю 350,00 грн., електричний рубанок на 600 Ватт марки «STERN EP650A вартістю 500,00 грн., дриль марки «Дніпро ДДУ-1150» вартістю 700,00 грн., шуруповерт (дриль електрична) Електромаш ДЭ -650» вартістю 500,00 грн., а всього 8 050,00 грн.

Після чого місце вчинення злочину покинули, вищеперераховане викрадене майно, в пропіленовому мішку віднесли до занедбаного гуртожитку, розташованого по АДРЕСА_5 , де сховали в одній із кімнат.

Продовжуючи реалізовувати свій єдиний злочинний умисел, не маючи фізичної можливості винести все майно з вказаної квартири за один раз, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 знову повернулися до вказаного будинку, через раніше відкрите ними вікно проникли до приміщення вказаної квартири, звідки таємно, викрали майно ОСОБА_8 , а саме: кабель мідний розміром 3х2,5 м у кількості 30 метрів, за ціною 12,00 грн. за 1м на суму 360,00 грн., кабель мідний розміром 2х4 м у кількості 90 м за ціною 13,00 грн. за 1 метр на суму 1 170,00 грн., кабель мідний розміром 2х1,5 м у кількості 50 метрів за ціною 5,50 грн. за 1 м на суму 275,00 грн., кабель телевізійний (в бухті) 100 метрів за ціною 5,0 грн. за 1 м на суму 500,00 грн., кабель телевізійний у кількості 30 м за ціною 5,00 грн. за 1 метр на суму 150,00 грн., переноски у кількості 2 шт. (подовжувач) розміром по 5 метрів за ціною 100,00грн. за одну на суму 200,00 грн., переноску розміром 2х4 м (подовжувач) 20 метрів вартістю 300,00 грн., а всього на загальну суму 2 955,00 грн.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_5 та ОСОБА_7 спричинили ОСОБА_8 матеріальний збиток на загальну суму 11 005,00 грн.

Умисні дії ОСОБА_5 кваліфікуються за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у інше приміщення, вчинена за попередньою змовою групою осіб, повторно.

Вина ОСОБА_5 в інкримінованому йому злочині підтверджується наступними доказами:

- показаннями потерпілого ОСОБА_8 ,

- показаннями свідка ОСОБА_9 ,

- показаннями ОСОБА_7 ,

- протоколом огляду речових доказів - електроінструменту, викраденого у ОСОБА_8 ,

- протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_7 ,

- протоколом проведення слідчого експерименту від 28.01.2016 року, а також іншими матеріалами кримінального провадження.

Беручи до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_5 , знаходячись на свободі може перешкоджати кримінальному провадженню, в якому він підозрюється, не має постійного місця проживання, оцінюючи в сукупності всі зібрані обставини у кримінальному проваджені, є беззаперечні факти про наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що застосування, щодо ОСОБА_5 іншого запобіжного заходу, окрім як арешт, є недоцільним.

На думку слідчого, що погоджено з прокурором, відносно підозрюваного ОСОБА_5 має бути застосований запобіжний захід саме у вигляді тримання під вартою, оскільки підозрюваний вчинив тяжкий злочин та може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Підозрюваний ОСОБА_5 заперечував проти застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просив застосувати до нього більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Захисник підозрюваного ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_6 також заперечував проти застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просив застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Вивчивши клопотання слідчого та матеріали додані до клопотання, з`ясувавши думку осіб, що приймали участь у розгляді клопотання слідчого, зокрема, міркування прокурора та слідчого щодо доведеності наданими слідчому судді доказами обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, підозрюваного, захисника, щодо можливості застосування до ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, передбаченого ст. 176 КПК України, проаналізувавши та зіставивши результаті розгляду клопотання слідчого між собою, та в сукупності з наданим до клопотання обґрунтуванням приходжу до наступного висновку.

Як вбачається з наданих суду матеріалів, у провадженні Павлоградського ВП ГУ НП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000195 від 25.01.2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

27 січня 2016 року о 16-30 год. ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

28 січня 2016 року слідчий Павлоградського ВП ГУ НП в Дніпропетровській області звернувся до суду з клопотання про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятком запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, інших учасників цього ж кримінального провадження;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Окрім того, статтею 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі й вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання раніше застосованих запобіжних заходів та інше.

Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою.

Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним у п. 35 рішення ЄСПЛ "Летельє проти Франції", враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , вагомість наявних доказів вчинення ним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винним у кримінальному правопорушенні, враховуючи його вік, стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, враховуючи, що підозрюваний ОСОБА_5 судимий за злочини проти власності, має не погашену і не зняту судимість за вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23.12.2015 року, не має постійного місця проживання, перебуваючи на свободі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду та вчинити інше кримінальне правопорушення, слідчий суддя дійшов до висновку про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , оскільки інший, менш суворий запобіжний захід, не зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігти наявним ризикам у кримінальному провадженні.

Між тим, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків передбачених цим Кодексом.

Отже, задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Враховуючи матеріальне становище підозрюваного, а саме те, що він не працює, тяжкість правопорушення, за вчинення якого він підозрюється, вважаю за необхідне визначити йому заставу у розмірі 20 розмірів мінімальної заробітної плати, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Окрім цього, застосовуючи щодо підозрюваного ОСОБА_5 альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, вважаю за необхідне відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на нього такі обов`язки:

- прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Відповідно до ч. 4 ст. 202 КПК України підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому перебуває ОСОБА_5 , відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.

Керуючись ст. ст. 176-178, 182-184, 186, 187, 193-194, 196, 197, 202, 205, 309, 372,395 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В :
Клопотання старшого слідчого СВ Павлоградського ВП ГУ НП в Дніпропетровській області підполковника поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів, обчислюючи строк тримання під вартою з 17 години 00 хвилин 25 березня 2016 року.

Строк дії ухвали - до 17 години 00 хвилин 25 березня 2016 року.

Розмір застави визначити у межах 20 мінімальних заробітних плат у сумі 27 560 (двадцять сім тисяч п`ятсот шістдесят) грн. 00 коп., у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у разі внесення застави, обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти днів з моменту її оголошення, а особою, що утримується під вартою - протягом того ж строку з моменту вручення копії ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1

Ухвала мені оголошена, її зміст порядок та строк оскарження роз`яснені, копія вручена.
"__" ___________2016 року о__год.___хв. _________ ОСОБА_5

"__" ___________2016 року о__год.___хв. _________ ОСОБА_6