ІМЕНЕМ УКРАЇНИ УХВАЛА КИЇВСЬКОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ
18 жовтня 2018 року місто Київ
Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
Головуючого судді ОСОБА_1
Суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
При секретареві ОСОБА_4 ,
За участю прокурора ОСОБА_5 ,
розглянувши матеріали подання відносно ОСОБА_6 , про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком з апеляційними скаргами адвоката ОСОБА_7 та адвоката ОСОБА_8 в інтересах засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва 22 грудня 2017 року, -
в с т а н о в и в :
Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 22 грудня 2017 року задоволено клопотання Солом`янського районного сектору Київського міського відділу з питань пробації про скасування звільнення від відбування покарання з випробовуванням і направлення засудженого ОСОБА_6 для відбування призначеного покарання вироком Солом`янського районного суду міста Києва від 21.06.2016 на строк у виді 5 років позбавлення волі.
На обґрунтування суд послався на те, що перебуваючи на обліку у Солом`янському відділі кримінально виконавчої інспекції в місті Києві ОСОБА_6 зарекомендував себе з негативної сторони, а саме, не зявлявся для реєстрації без поважних причин, про що йому було винесено застереження у виді письмового попередження про можливість скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування призначеного судом покарання. При цьому, засуджений ОСОБА_6 , ігноруючи раніше винесені застереження продовжував порушувати встановлений йому судом обов`язок, зокрема, не зявившись для реєстрації, за що засудженому було винесено третє застереження.
Крім того, як вбачається з рапортів інспектора Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_10 в ході перевірки адреси АДРЕСА_1 , засуджений ОСОБА_6 не проживає.
У зв`язку зі вчиненням засудженим ОСОБА_6 дій, що свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд першої інстанції прийшов до висновку про направлення його для відбування покарання призначеного вироком Солом`янського районного суду міста Києва від 21.01.2016 року.
Не погодившись із вказаною ухвалою суду, вважаючи її незаконною та такою, що винесена з порушенням норм процесуального права, захисники ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які діють в інтересах засудженого ОСОБА_6 , подали апеляційні скарги в обґрунтування яких зазначають наступне.
Захисник ОСОБА_7 зазначає, що неявка ОСОБА_6 до Солом`янського сектору Київського міського відділу з питань пробації була допущена з поважних причин, адже засуджений перебував на лікуванні, що підтверджується документом довідкою від лікаря - психіатра. Крім того, засуджений ОСОБА_6 при особистому спілкуванні з інспектором повідомляв про місце свого перебування та зміну місця проживання. Оскільки, Кременчуцький і його захисник не були присутні на судовому засіданні 22 грудня 2017 року, суд не був обізнаний про ці факти.
В свою чергу, адвокат ОСОБА_8 в своїй апеляційній скарзі зазначає, що суд розглянув клопотання та виніс ухвалу за відсутності засудженого, його захисника та представника Солом`янського районного сектору Київського міського відділу з питань пробації, порушивши, таким чином, принцип змагальності сторін та свободи в поданні ОСОБА_6 та його адвокатом до суду своїх доказів і у доведенні перед судом своєї переконливості.
Підсумовуючи доводи апеляційних скарг апелянти просять: - адвокат ОСОБА_7 - ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 22 грудня 2017 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні подання Солом`янського районного сектору Київського міського відділу з питань пробації про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого ОСОБА_6 для відбування призначеного судом покарання за вироком Солом`янського районного суду у м. Києві від 21. 01.2016 року на строк у виді п`яти років позбавлення волі; адвокат ОСОБА_8 , - оскаржену ухвалу скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Маючи на увазі, що адвокати ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , як і ОСОБА_6 неодноразово були встановленим порядком повідомлені про часта місце апеляційного розгляду і жодного разу не прибули, адвокат ОСОБА_7 черговий раз про перенесення апеляційного розгляду клопотання не заявляв, а адвокат ОСОБА_8 до початку цього засідання надав письмове клопотання про апеляційний розгляд без його участі, явка всіх трьох в апеляційне засідання не є обов`язковою, судова колегія розглядає кримінальне провадження за апеляційними скаргами адвокатів без їх та їхнього довірителя участі.
Заслухавши доповідь судді, виступ прокурора проти задоволення апеляційних вимог, провівши судові дебати, перевіривши та обговоривши доводи апелянтів в сукупності з матеріалами кримінального провадження та особової справи ОСОБА_6 , судова колегія визнає наступне.
Доводи адвоката ОСОБА_8 про істотне порушення прав учасників провадження в результаті розгляду судом першої інстанції клопотання Солом`янського районного сектору Київського міського відділу з питань пробації відносно ОСОБА_6 без участі не лише самого ОСОБА_6 , а й ініціатора клопотання, а тільки за участю прокурора, як підставу для скасування прийнятого судового рішення і направлення провадження на новий розгляд до суду першої інстанції не логічні, не обгрунтовані, неспроможні, а тому не можуть бути взяті до уваги, бо саме внаслідок багаторазових неявок ОСОБА_6 в засідання суду першої інстанції, як і в апеляційне засідання, для забезпечення явки якого судом вживалися всі можливі, передбачені чинним кримінальним процесуальним кодексом заходи, включно з оголошенням приводу засудженого, і саме тому суд прийшов до висновку про необхідність розглядати клопотання без участі ОСОБА_6 .
Адвокати ОСОБА_8 та ОСОБА_7 уклали угоди про здійснення захисту ОСОБА_6 відповідно наявних у матеріалах провадження документів з 16 березня 2018 року(а. с. 79), тобто перший з них - уже після розгляду клопотання, та з 12 грудня 2016 року(а. с. 16).
При цьому адвокат ОСОБА_7 , не зважаючи на своєчасне встановленим порядком повідомлення його про час та місце розгляду клопотання, в судові засідання, призначені на 12 грудня 2016 року, 6 лютого, 6 березня, 21 квітня, 13 червня, 15 серпня, 6 вересня, 10 жовтня, 22 грудня 2017 року (а. с. 18, 22-23, 26, 28, 31, 42-42, 49, 59, 63-64) не прибув, клопотань про відкладення розгляду на іншу дату, повідомлень про поважність причин неявки в суд не надавав, лише щодо засідання від 12 грудня 2016 року надавши клопотання про його відкладення у зв`язку із зайнятістю в інших процесах.
Представники Солом`янського районного сектору Київського міського відділу з питань пробації також були повідомлені своєчасно встановленим порядком про кожне зі згаданих вище судових засідань, але не прибували, про поважність причин неявки не повідомляли, клопотань про відкладення розгляду справи на інший термін не заявляли, їх участь в розгляді клопотання не є обов`язковою, а позиція відома з матеріалів особової справи та самого клопотання.
За таких обставин, а також зважаючи на загальну вимогу дотримання розумних строків провадження, слід визнати, що суд прийшов до правильного висновку про необхідність розглянути клопотання за відсутності ОСОБА_6 , його захисника та представника сектору.
Як видно з матеріалів особової справи ОСОБА_6 , 29 березня 2016 року він дав підписку, в якій власноручно вказав, що йому зрозумілі покладені на нього обов`язки, в тому числі і повідомляти інспекцію про зміну місця проживання та роботи та йому пояснені наслідки невиконання покладених на нього обов`язків(а. о. с. 12).
Відповідно до листка реєстрації, з 11 встановлених днів явки на реєстрацію, Кременчуцький не з`являвся у п`яти випадках, і лише в одному з них, а саме 5 березня 2016 року він надав на підтвердження поважності причин неявки довідку про перебування на стаціонарному лікуванні з приводу флегмони правого передпліччя та кисті(а. с. 23, 24), а не у зв`язку з психічним захворюванням, як пише в апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 . При цьому, за неявки 16 червня та 4 серпня 2018 року Кременчуцький був двічі попереджений про можливі наслідки такої поведінки, включно зі скасуванням випробувального терміну та направленням для відбування покарання, призначеного вироком суду, однак і після цього він не прибував для реєстрації на 18 серпня та 1 вересня 2016 року(а. о. с. 17).
Більше того, при перевірках за вказаним ОСОБА_6 місцем проживання у місті Києві, встановлено, що будинок АДРЕСА_1 є гуртожитком та костелом,мешканці яких ОСОБА_6 не знають, про його місце перебування їм нічого не відомо, а його контактний номер мобільного телефону вимкнено(а. о. с. 27, 33-36, 37-39). В подальшому було встановлено іншу адресу проживання ОСОБА_6 (а. о. с. 40-41), але і там його реально знайдено не було.
Лише внаслідок здійснення приводу 19 серпня 2016 року ОСОБА_6 було доставлено у кримінально-виконавчу інспекцію, де він власноручно написав пояснення про неприбуття до інспекції 18 числа того ж місяця через перебування на роботі, але ніякими документами цього підтвердити не може. (а. о. с. 44). На цих підставах йому було оголошене попередження ( а. о. с. 46)
2 вересня 2016 року ОСОБА_6 знову був доставлений в інспекцію, де дав пояснення, що знову не прибув на реєстрацію, бо запізнився, у зв`язку з чим йому було оголошене чергове попередження (а. о. с. 45, 47).
Таким чином, не зважаючи на пояснення йому покладених на нього обов`язків, в тому числі щодо повідомлення інспекції про зміну місця проживання, періодичну явку для реєстрації до інспекції у встановлені дні, а також щодо правових наслідків порушення цих обов`язків, ОСОБА_6 свідомо, без поважних причин, принаймні п`ять разів не з`являвся для реєстрації, а також не повідомляв про зміни ним місця проживання, що свідчить про його ухилення від виконання покладених на нього вироком суду обов`язків та підтверджує висновок суду першої інстанції про необхідність скасувати випробувальний термін і направити його для відбування визначеного вироком покарання.
Доводи захисників про істотне порушення права на захист ОСОБА_6 розглядом клопотання без його та його захисника, на той час ОСОБА_7 , безпредметні, не ґрунтуються на матеріалах кримінального провадження, суперечать загально визнаній судовій практиці та чинному законодавству, бо, як було вказано вище, суд направляв відповідні повідомлення про час та місце розгляду клопотання за всіма відомими місцями перебування ОСОБА_6 та адвоката ОСОБА_7 , але в жодному випадку жоден з них в засідання не прибував, клопотань про відкладення розгляду на інші дати не заявляв, за винятком одного з одинадцяти засідань, наданого адвокатом.
При цьому мається на увазі також, що і повідомлення про явки в апеляційній засідання направлялись тричі ОСОБА_6 та його захисникам адвокатам ОСОБА_7 і ОСОБА_8 , в першому випадку лише від адвоката ОСОБА_7 надійшло клопотання про перенесення апеляційного розгляду у зв`язку з перебуванням за межами України, в останньому випадку клопотання адвоката Горба про апеляційний розгляд без його участі, а від ОСОБА_6 жодних повідомлень і клопотань не надходило.
Між тим, ці обставини в черговий раз стверджують невиконання ОСОБА_6 покладених на нього обов`язків повідомляти суд про зміну місця проживання та правильність висновків суду першої інстанції про скасування випробувального терміну та направлення ОСОБА_6 для відбування визначеного вироком щодо нього покарання.
Сам по собі факт свідомого порушення засудженим покладеного на нього вироком обов`язку не покладає на суд апеляційної інстанції обов`язку організовувати розшуки засудженого, здійснювати його привід чи вирішувати питання про обрання до нього запобіжного заходу.
На підставі всього вказаного вище, судова колегія в задоволенні апеляційних скарг захисників відмовляє, а тому, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418 КПК України, колегія суддів, -
п о с т а н о в и л а :
Апеляційні скарги захисників адвокатів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в інтересах засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 22 грудня 2017 року, якою задоволено клопотання Солом`янського районного сектору Київського міського відділу з питань пробації, скасовано випробувальний термін, встановлений ОСОБА_6 вироком Солом`янського районного суду міста Києва від 21 січня 2016 року та його направлено для відбування покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років залишити без задоволення, а вказану ухвалу суду першої інстанції, - без змін.
Ухвала набирає законно сили негайно після проголошення, касаційному оскарженню не підлягає.

Судді: