Справа №750/7145/18
Провадження №1-кс/750/2751/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 липня 2018 року м. Чернігів

Слідчий суддя Деснянського районного суду міста Чернігова ОСОБА_1 , вивчивши клопотання старшого слідчого слідчого відділу Чернігівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області ОСОБА_2 про арешт майна, у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000057 від 06.03.2018 року, -

В С Т А Н О В И В:

13.07.2018 року старший слідчий слідчого відділу Чернігівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області ОСОБА_2 звернулась до суду з клопотанням, яке погоджено прокурором Чернігівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , в якому, з метою недопущення подальшого відчуження майна, просить накласти арешт на житловий будинок АДРЕСА_1 , з надвірними спорудами, загальною площею 50,3 кв.м, заборонивши будь-яке його відчуження.

Вивчивши клопотання про арешт майна з доданими до нього документами, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ч.2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
За змістом абзацу 2 частини 1 ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Так, у клопотанні слідчого ставиться питання про накладення арешту на житловий будинок АДРЕСА_1 , з надвірними спорудами, загальною площею 50,3 кв.м, при цьому слідчий у мотивувальній частині клопотання цитує положення п.1 ч.2, ч.3 ст. 170 КПК України, якими допускається арешт майна будь-якої фізичної або юридичної особи, з метою забезпечення збереження речових доказів, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, однак, в подальшому у клопотанні, такою метою накладення арешту на майно, слідчий вже зазначає як «недопущення подальшого відчуження майна». Разом з тим, у клопотанні не наведено підстав, з яких слід вважати, що вказане майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, можливість використання вказаного майна як доказу у кримінальному провадженні, та з наданих матеріалів не слідує, що вказаний об`єкт є речовим доказом у кримінальному провадженні, оскільки відповідні документи про таке відсутні. Більш того, така мета як «недопущення подальшого відчуження майна» взагалі не передбачена діючими нормами Глави 17 Кримінального процесуального кодексу України.

Крім того, слідчому судді є незрозумілим резолютивна частина клопотання слідчого, зокрема є незрозумілим таке формулювання як «заборонивши будь-яке відчуження», а також автором клопотання не зазначено, кому саме суд має заборонити таке «будь-яке відчуження» майна, оскільки таку особу чи осіб у клопотанні останній не зазначає, хоча мотивувальна частина того містить посилання на ту обставину, що рішенням суду було задоволено позовні вимоги ОСОБА_4 та витребувано з володіння ОСОБА_5 будинок АДРЕСА_1 . При цьому, рішення суду, на яке посилається у клопотанні слідчий, в порушення вимог ч.2 ст. 171 КПК України, до матеріалів клопотання долучено не було, тоді як у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинні бути зазначені документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном, і які також мають бути додані в оригіналі або копіях до матеріалів клопотання, як на підтвердження обґрунтування доводів клопотання.

Недодержання зазначених вимог щодо питань, пов`язаних із заходами забезпечення кримінального провадження, є підставою для повернення клопотання прокурору для усунення недоліків, що випливає зі змісту ч.3 ст. 172 КПК України.

З урахуванням наведеного, клопотання підлягає поверненню прокурору для усунення недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170, 171, 172 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання старшого слідчого слідчого відділу Чернігівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області ОСОБА_2 про накладення арешту на майно повернути прокурору Чернігівської місцевої прокуратури ОСОБА_6 для усунення недоліків.

Встановити строк для усунення недоліків 72 години.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1