Справа № 750/9637/18
Провадження № 1-кс/750/3898/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 вересня 2018 року м. Чернігів

Слідчий суддя Деснянського районного суду м. Чернігова ОСОБА_1 , розглянувши клопотання ОСОБА_2 про повернення тимчасово вилученого майна в кримінальному провадженні №0000463 від 04.02.2014, -

в с т а н о в и в:

13.09.2018 року до Деснянського районного суду м. Чернігова надійшло клопотання про повернення тимчасового вилучення в кримінальному провадженні №0000463 від 04.02.2014.
Клопотання мотивоване положеннями ст. ст. 168,169,170,171 КПК України на порядок тимчасового вилучення майна, припинення тимчасового вилучення майна, накладення арешту на майно та клопотання про арешт майна.

В даному випадку клопотання мотивоване саме бездіяльністю слідчого, що стало підставою для даного звернення з таким клопотанням, і полягає така бездіяльність у неповерненні слідчим тимчасово вилученого майна, однак жодного посилання на ст. 303 КПК дане клопотання не містить.

Частина 1 статті 303 КПК України регулює право на оскарження зокрема бездіяльності слідчого, прокурора, що виникає у особи, лише у разі нездійснення слідчим, прокурором тих чи інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК строк.

Отже, необхідно встановити такі обставини: які дії слідчий зобов`язаний був вчинити згідно КПК України і не вчинили, а також вчинення таких дій повинно бути обумовлене визначеним цим Кодексом строком.

Так, за ст. ст. 168, 169, 170, 171 України, на які посилається ОСОБА_2 , як на підставу звернення до слідчого судді з клопотанням про повернення тимчасово вилученого майна, не є тією нормою, яка регламентує порядок подання та розгляду такого клопотання.

Відповідно до ч. 1 ст. 306 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду.
Разом з тим, діюче законодавство, а саме глава 26 КПК України у ч. 1 ст. 303 КПК розмежовує 8 конкретно визначених позицій щодо можливого, абсолютно різного за правовим змістом, оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування, де у пунктах 1-8 цієї норми закону перераховані наступні, такі як:
1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - що може бути оскаржено заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна;
2) рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником;
3)рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;
4)рішення прокурора про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником;
5)рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;
6)рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;
7) рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;
8)рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Зазначене передбачає окремий специфічний вид їх розгляду у судових засіданнях, котрі відрізняються колом учасників процесу, порядком розгляду, строком того, а крім того, відповідно до положень ч.1 ст. 304 КПК України передбачається і строк, протягом якого можливе подання такої скарги щодо названих рішень, дій чи бездіяльності (протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії, або бездіяльності). Особа, яка подала клопотання вказує на яке саме бездіяльність СВ ЧВП ГУНП в Чернігівській області має бути подана така скарга, одночасно з цим, подана скарга не містить жодного посилання на ст. 303 КПК України. Тобто, на жодну із інституцій, перерахованих у ст. 303 КПК України, клопотання посилань не містить.
Законом не передбачені інші форми реагування суду на таку ситуацію, як пересилання клопотання, виділення його в частині, усунення недоліків, тощо, в зв`язку з тим, що це не є компетенцією суду і не може бути виконане тим, оскільки є предметом волевиявлення саме особи, яка подала таку і не перешкоджає її праву на подальший судовий захист у встановленому законом порядку.
Виходячи з наведеного, подане клопотання не підлягає розгляду саме в цьому суді, котрий не наділений правом самостійно визначити його вид та обрати вид процесу, у зв`язку з чим, його належить повернути особі, яка його подала.
Зазначена ухвала не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді після усунення зазначеного вище, в порядку, передбаченому КПК України.
Керуючись ст. ст. 303, 304 КПК України,

у х в а л и в:

Клопотання ОСОБА_2 повернути, як таке, що не підлягає розгляду в цьому суді.
Копію ухвали разом із клопотанням направити особі, яка його подала.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до апеляційного суду Чернігівської області протягом 5 днів з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1