Справа № 502/1935/17
УХВАЛА
02 серпня 2018 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченої ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Ізмаїльської місцевої прокуратури Одеської області про продовження строку дії запобіжного заходу застосованого до обвинуваченої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вигляді особистого зобов`язання по кримінальному провадженню № 0001086 від 11.08.2017 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України,-
В С Т А Н О В И В:
В провадженні Кілійського районного суду Одеської області знаходиться обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001086 від 11.08.2017 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України.
02.08.2018 року від Ізмаїльської місцевої прокуратури Одеської області надійшло клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу застосованого до обвинуваченої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вигляді особистого зобов`язання по кримінальному провадженню № 0001086 від 11.08.2017 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України строком на два місяці.
В судовому засіданні прокурор Ізмаїльської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_3 , підтримав клопотання про продовження строку запобіжного заходу застосованого до обвинуваченої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вигляді особистого зобов`язання по кримінальному провадженню № 0001086 від 11.08.2017 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України. В обґрунтування клопотання прокурор зазначив, що Прокуратурою області розслідувалось кримінальне провадження за № 0001086 від 11.08.2017 року за ч. 3 ст. 368 КК України.
ОСОБА_4 обвинувачується у скоєнні умисного тяжкого корупційного злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від п`яти до десяти років.
Крім цього, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину при виконанні безпосередніх службових обов`язків головного державного інспектора відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів Управління з питань праці в Одеській області, тобто перебування на займаній нею посаді і сприяло вчиненню кримінального правопорушення.
Крім того, перебуваючи на посаді головного державного інспектора відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів Управління з питань праці в Одеській області, з метою уникнення відповідальності, ОСОБА_4 може негативно вплинути повному, всебічному та неупередженому дослідженню обставин кримінального провадження, оскільки орган, у якому вона займає посаду, обслуговує населення на адміністративній території суду та свідків у кримінальному провадженні.
Окрім цього, ОСОБА_4 перебуваючи на посаді, може впливати на інших учасників кримінального провадження, з метою схилити їх до зміни показів, оскільки відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України судом сприймаються лише покази, надані безпосередньо суду, так наприклад на понятих, яких ще не допитано в якості свідків у судовому засіданні.
Також, ОСОБА_4 перебуваючи на посаді, може протиправно перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, із застосуванням свого службового становища, та через працівників інших контролюючих та правоохоронних органів Кілійського району Одеської області, з якими у неї є дружні стосунки та з якими вона працює.
Окрім цього, стороною обвинувачення установлено, що 12.02.2018 року за вихідним № 15-18-04 Головним державним інспектором відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів ОСОБА_4 направлено до Приморської сільради запит в якому вона вказує що «В Кілійському районному суді знаходиться справа відносно КП «Оздоровча база відпочинку «Глобус» розташованого за адресою: Одеська область, Кілійський район, село Приморське, вул. Курортна. Просимо надати інформацію щодо роботи КП «Оздоровча база відпочинку «Глобус», оскільки підприємство розташоване в рекреаційній зоні села Приморське та має сезонний характер роботи. Прошу надати інформацію в яких місяцях 2018 року КП «Глобус» фактично буде працювати, беручи до уваги що зараз не сезон і підприємство не працює».
Таким чином, ОСОБА_4 в своєму запиті вказує що в Кілійському районному суді перебуває кримінальне провадження по вказаній базі відпочинку і з метою проведення подальших перевірок вона просить надати інформацію, щоб здійснювати вплив на директора бази відпочинку ОСОБА_6 . При цьому, вказаний запит до Приморської сільради можливо розцінювати впливом на директора ОСОБА_6 через Приморську сільраду.
При цьому, під час розгляду попереднього клопотання ОСОБА_4 під звукозапис повідомила що дійсно робила такий запит, та не заперечувала з приводу цього.
Беручи до уваги викладене, у сторони обвинувачення є всі підстави вважати, що продовження даного запобіжного заходу буде сприяти розгляду справи та не надасть можливість ОСОБА_4 здійснювати вплив на ОСОБА_6 .
Також прокурор зазначав, що почався літній сезон і на теперішній час відкривається для відпочинку дітей база відпочинку « ІНФОРМАЦІЯ_2 » директором якої є ОСОБА_6 і з метою тиску ОСОБА_4 може здійснити перевірку вказаного закладу.
Таким чином, враховуючи те, що запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання змінений ОСОБА_4 18.06.2018 року закінчується 17.08.2018 року, а кримінальне провадження до цієї дати завершити не можливо, оскільки на теперішній час не допитано усіх свідків у даному кримінальному провадженні, прокурор просив суд продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, строком на два місяці.
Захисник ОСОБА_5 та обвинувачена ОСОБА_4 , в судовому засіданні заперечували проти клопотання прокурора.
В судовому засіданні встановлено, що на підставі ухвали Кілійського районного суду Одеської області від 18.06.2018 року ОСОБА_4 змінено запобіжний захід із застави на особисте зобов`язання. Термін дії запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання визначено на строк два місяці з моменту оголошення даної ухвали, тобто до 17 серпня 2018 року включно.
Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Відповідно до ч. 6 ст. 194 КПК України, обов`язки можуть бути покладені на обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.
Згідно з положеннями ч. 6 ст. 182 КПК України, з моменту звільнення підозрюваного, обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної слідчим суддею, судом в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, підозрюваний, обвинувачений, заставодавець зобов`язані виконувати покладені на них обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
Судом встановлено, що кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 здійснюється впродовж тривалого часу, протягом якого ОСОБА_4 сумлінно виконувала покладені на неї обов`язки, не порушуючи обраного запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання.
Крім того, судом встановлено, що строк дії обов`язків, покладених на обвинувачену спливає.
Особисте зобов`язання полягає у покладенні на обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 203 КПК України, ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію після закінчення строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження в порядку, передбаченому КПК України.
Між тим, слід звернути увагу, що запобіжний захід не є мірою покарання, а спрямований на забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків; запобігання спробам будь-якого перешкоджання здійсненню кримінального провадження; забезпечення можливості виконання процесуальних рішень. При цьому одного лише посилання на можливість протидії підозрюваним досудовому розслідуванню є недостатнім, воно повинно підтверджуватись відповідними матеріалами, які містять незаперечні фактичні дані про таке. А спроби таким чином компенсувати недоліки та неповноту досудового розслідування шляхом жорсткості запобіжного заходу не можуть бути виправдані жодною метою.
Крім того, тяжкість обвинувачення не може слугувати єдиним обґрунтуванням продовження запобіжного заходу, тому, окрім кваліфікації, слід визначати ризики (ст. 177 КПК України), інакше судові рішення не відповідатимуть вимогам практики ЄСПЛ і нормам КПК, оскільки в іншому випадку порушується вимога щодо дотримання законності у сфері обмеження права на свободу у кримінальному провадженні.
Вирішуючи питання про продовження строку запобіжного заходу, слід враховувати вимоги ст. 5 Конвенції, зокрема правову позицію ЄСПЛ у рішенні від 12.01.2012 року у справі «Тодоров проти України», відповідно до якої для тримання під вартою повинні бути винятково вагомі причини, при цьому тільки тяжкість вчиненого злочину, складність справи та серйозність обвинувачень не можуть вважатися достатніми причинами для тримання особи під вартою протягом тривалого строку.
Відповідно до п. 3 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи упродовж розумного строку чи звільнення із під варти. Таке звільнення має бути обґрунтоване гарантіями явки до суду. При цьому, відповідно до встановленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухилення від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).
Більше того, Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень (зокрема «Харченко проти України», «Єлоев проти України», «Фельдман проти України») неодноразово акцентував увагу на тому, що доцільність продовження строків тримання під вартою, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Відповідно кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у право особи на свободу. Таким чином, зі спливом певного часу саме тільки існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, і органи досудового розслідування чи прокурор мають навести інші підстави для продовження строку тримання під вартою. До того ж такі підстави мають бути чітко вказані.
Проаналізувавши обставини з урахуванням ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, враховуючи, що обвинувачена раніше не судима, має постійне місце проживання, на утриманні знаходиться малолітня дитина, а також враховуючи те, що запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання закінчується 17.08.2018 року, а кримінальне провадження до цієї дати завершити не можливо, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання прокурора Ізмаїльської місцевої прокуратури Одеської області про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.
Також суд вважає необхідним при продовженні запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відповідно до ст. 194 ч. 5 КПК України покласти на обвинувачену відповідні зобов`язання.
Керуючись ст. 177, 179, 182, 194, 201, 203 КПК України, суд -
У Х В А Л И В:
Клопотання прокурора Ізмаїльської місцевої прокуратури Одеської області про продовження строку дії запобіжного заходу застосованого до обвинуваченої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вигляді особистого зобов`язання задовольнити.
Продовжити строк запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно обвинуваченої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Кілія Одеської області, громадянки України, освіта вища, не одруженої, маючої на утриманні неповнолітню дитину, працюючої на посаді головного державного інспектора відділу з питань дотримання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно правових актів Управління з питань праці в Одеській області, проживаючої та зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судиму, строком на два місяці.
Покласти на обвинувачену ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки:
-прибувати до суду за першою вимогою;
-повідомляти суд про зміну місця свого проживання;
Термін дії запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання продовжити на строк два місяці з моменту оголошення даної ухвали, тобто до 30 вересня 2018 включно.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Кілійського районного суду ОСОБА_1