Справа № 405/2938/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" травня 2018 р. м. Кропивницький

слідчий суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1 , секретар ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у кримінальному провадженні № 0000013, клопотання прокурора військової прокуратури Кіровоградського гарнізону ОСОБА_3 про продовження строку тримання під домашнім арештом підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Велика Виска Маловисківського району Кіровоградської області, зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 3 ст. 368 КК України, за участю прокурора ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , підозрюваного ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:

прокурор звернувся до слідчого судді з клопотанням про продовження строку тримання під домашнім арештом підозрюваному ОСОБА_4 .
Органом досудового розслідування ОСОБА_4 повідомлено про підозру в тому, що згідно наказу ОСОБА_7 секретаря директора Департаменту персоналу Міністерства юстиції України ОСОБА_4 призначено на посаду виконувача обов`язків начальника Державної установи «Кропивницька установа виконання покарань (№ 14)» Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції.
Відповідно до ст. ст. 3, 8, 19, 29, 68 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю; права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність.
В Україні визнається і діє принцип верховенства права, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.
Згідно з ст. 43 Конституції України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.
Згідно ч. 2 ст. 2 Закону України «Про державну службу», посадовими особами вважаються керівники та заступники керівників державних органів та їх апарату, інші державні службовці, на яких законами або іншими нормативними актами покладено здійснення організаційно-розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій.
Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 6 Закону України «Про державну службу», посади керівників структурних підрозділів міністерств, інших центральних органів виконавчої влади та інших державних органів, їх заступників, керівників територіальних органів цих державних органів та їх структурних підрозділів, їх заступників відносяться до категорії «Б».
Згідно до п. 2 примітки до ст. 368 КК України службовими особами, які займають відповідальне становище, у ст. ст. 368, 368-2, 369 та 382 цього Кодексу є особи, зазначені у п. 1 примітки до ст. 364 цього Кодексу, посади яких згідно із ст. 6 Закону України «Про державну службу» належать до категорії «Б», судді, прокурори і слідчі, а також інші, крім зазначених у п. 3 примітки до цієї статті, керівники і заступники керівників органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх структурних підрозділів та одиниць.
Пунктом 1 примітки до ст. 364 КК України визначено, що службовими особами у ст. ст. 364, 368, 368-2, 369 цього Кодексу є особи, які постійно, тимчасово чи за спеціальним повноваженням здійснюють функції представників влади чи місцевого самоврядування, а також обіймають постійно чи тимчасово в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на державних чи комунальних підприємствах, в установах чи організаціях посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, або виконують такі функції за спеціальним повноваженням, яким особа наділяється повноважним органом державної влади, органом місцевого самоврядування, центральним органом державного управління із спеціальним статусом, повноважним органом чи повноважною особою підприємства, установи, організації, судом або законом.
Таким чином, майор внутрішньої служби ОСОБА_4 , перебуваючи на посаді виконувача обов`язків Державної установи «Кропивницька установа виконання покарань (№ 14)» Південного міжрегіонального територіального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України згідно п. 2 Примітки до ст. 368 КК України, являється службовою особою, яка займає відповідальне становище.
У відповідності до п. 4.5 Правил внутрішнього розпорядку слідчих ізоляторів Державної кримінально-виконавчої служби України, затверджених Наказом Міністерства юстиції України №460/5 від 18.03.2013 визначено перелік продуктів харчування, які забороняється передавати ув`язненим та засудженим, а також користуватись та зберігати при собі, де окрім іншого, продукти харчування у скляній або металевій тарі, з простроченим терміном реалізації, консервовані продукти із м`яса, риби, овочів, фруктів, виготовлені в домашніх умовах, готові страви, продукти, що потребують додаткового приготування шляхом термічної обробки, продукти, які швидко псуються і потребують зберігання у спеціальних умовах.
Однак, на порушення вищевказаних вимог нормативно-правових актів, ОСОБА_4 , будучи службовою особою, яка займає відповідальне становище виконувачем обов`язків начальника державної установи покарань «Кропивницька установа виконання покарань (№14)» Південного міжрегіонального територіального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, став на шлях злочинної діяльності за наступних обставин.
Так, 22 лютого 2018 року ОСОБА_4 , будучи службовою особою, яка займає відповідальне становище, з корисливих мотивів та з метою особистого незаконного збагачення за рахунок інших осіб, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, оголосив протиправну вимогу молодшому інспектору відділу режиму і охорони Державної установи «Кропивницька установа виконання покарань (№14)» Південного міжрегіонального територіального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України ОСОБА_8 систематичного надання йому, ОСОБА_4 , неправомірної вигоди у вигляді грошових коштів за не вчинення в її інтересах дій з використанням наданої йому влади та службового становища шляхом не переведення на іншу посаду та не звільнення ОСОБА_8 із Державної установи «Кропивницька установа виконання покарань (№14)» Південного міжрегіонального територіального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України взагалі. Крім того, ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_8 про те, що остання повинна незаконно одержувати грошові кошти від цивільних осіб, які передають заарештованим у Державній установі «Кропивницька установа виконання покарань (№14)» заборонені передачі та посилки, та у подальшу вказані грошові кошти передати ОСОБА_4 .
Таким чином, ОСОБА_4 , умисно створив умови, за яких ОСОБА_8 була вимушена надавати йому неправомірну вигоду з метою запобігання шкідливим наслідкам щодо своїх прав і законних інтересів, а саме втрати місця роботи.
В свою чергу, усвідомлюючи протиправний характер дій ОСОБА_4 , 23 лютого 2018 року ОСОБА_8 звернулась до працівників правоохоронного органу з відповідною заявою про вчинення злочину.
Так. у період із 23 лютого 2018 року по 13 березня 2018 року ОСОБА_4 , під час телефонних розмов та особистих зустрічей із ОСОБА_8 , неодноразово оголошував останній протиправну вимогу щодо надання ОСОБА_4 неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів, які необхідно отримувати від цивільних осіб під час передачі заборонених продуктів та посилок заарештованим.
03 березня 2018 року, у невстановлений досудовим розслідуванням час, ОСОБА_4 , перебуваючи в кімнаті прийому передач та надання побачень в адміністративній будівлі Державної установи «Кропивницька установа виконання покарань (№14)», що знаходиться за адресою: м. Кропивницький, вул. Куропятникова, 50-б, одержав від ОСОБА_8 неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів у сумі 4700 грн., за не вчинення в її інтересах дій з використанням наданої йому влади та службового становища шляхом не переведення на іншу посаду та не звільнення ОСОБА_8 із Державної установи «Кропивницька установа виконання покарань (№14)» Південного міжрегіонального територіального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України взагалі, отримані нібито від цивільних осіб під час передачі заборонених продуктів та посилок заарештованим у Державній установі «Кропивницька установа виконання покарань (№14)».
В подальшому, 06 березня 2018 року, у невстановлений досудовим розслідуванням час, ОСОБА_4 , перебуваючи в кімнаті прийому передач та надання побачень в адміністративній будівлі Державної установи «Кропивницька установа виконання покарань (№14)», що знаходиться за адресою: м. Кропивницький, вул. Куропятникова, 50-б, одержав від ОСОБА_8 неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів у сумі 2700 грн., за не вчинення в її інтересах дій з використанням наданої йому влади та службового становища шляхом не переведення на іншу посаду та не звільнення ОСОБА_8 із Державної установи «Кропивницька установа виконання покарань (№14)» Південного міжрегіонального територіального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України взагалі, отримані нібито від цивільних осіб під час передачі заборонених продуктів та посилок заарештованим у Державній установі «Кропивницька установа виконання покарань (№14)».
13 березня 2018 року близько 15 год. 20 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи в кімнаті прийому передач та надання побачень в адміністративній будівлі Державної установи «Кропивницька установа виконання покарань (№14)», що знаходиться за адресою: м. Кропивницький, вул. Куропятникова, 50-б, одержав від ОСОБА_8 неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів у сумі 3700 грн., а загалом 11 100 грн., за не вчинення в її інтересах дій з використанням наданої йому влади та службового становища шляхом не переведення на іншу посаду та не звільнення ОСОБА_8 із Державної установи «Кропивницька установа виконання покарань (№14)» Південного міжрегіонального територіального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України взагалі, отримані нібито від цивільних осіб під час передачі заборонених продуктів та посилок заарештованим у Державній установі «Кропивницька установа виконання покарань (№14)».
Цього ж дня, злочинна діяльність ОСОБА_4 , спрямована на систематичне вимагання та одержання неправомірної вигоди від молодшого інспектора відділу режиму і охорони Державної установи «Кропивницька установа виконання покарань (№14)» ОСОБА_8 , припинена, у зв`язку із затриманням правоохоронними органами у порядку ст. 208 КПК України.
Таким чином, майор внутрішньої служби ОСОБА_4 , будучи виконувачем обов`язків начальника державної установи покарань «Кропивницька установа виконання покарань (№14)» Південного міжрегіонального територіального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України, тобто службовою особою, яка займає відповідальне становище, в порушення вищевказаних нормативно-правових актів, 03 березня 2018 року, у невстановлений досудовим розслідуванням час, діючи умисно, з корисливих мотивів та метою незаконного збагачення, вимагав та одержав від молодшого інспектора відділу режиму і охорони Державної установи «Кропивницька установа виконання покарань (№14)» ОСОБА_8 неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів у сумі 4700 грн., за не вчинення в її інтересах дій з використанням наданої йому влади та службового становища шляхом не переведення на іншу посаду та не звільнення ОСОБА_8 із Державної установи «Кропивницька установа виконання покарань (№14)» Південного міжрегіонального територіального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України взагалі, отримані нібито від цивільних осіб під час передачі заборонених продуктів та посилок заарештованим у Державній установі «Кропивницька установа виконання покарань (№14)».
?він же, 06 березня 2018 року, у невстановлений досудовим розслідуванням час, діючи умисно, з корисливих мотивів та метою незаконного збагачення, вимагав та одержав від молодшого інспектора відділу режиму і охорони Державної установи «Кропивницька установа виконання покарань (№14)» ОСОБА_8 неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів у сумі 2700 грн., за не вчинення в її інтересах дій з використанням наданої йому влади та службового становища шляхом не переведення на іншу посаду та не звільнення ОСОБА_8 із Державної установи «Кропивницька установа виконання покарань (№14)» Південного міжрегіонального територіального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України взагалі, отримані нібито від цивільних осіб під час передачі заборонених продуктів та посилок заарештованим у Державній установі «Кропивницька установа виконання покарань (№14)».
?він же, 13 березня 2018 року, у невстановлений досудовим розслідуванням час, діючи умисно, з корисливих мотивів та метою незаконного збагачення, вимагав та одержав від молодшого інспектора відділу режиму і охорони Державної установи «Кропивницька установа виконання покарань (№14)» ОСОБА_8 неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів у сумі 3700 грн., а загалом 11 100 грн., за не вчинення в її інтересах дій з використанням наданої йому влади та службового становища шляхом не переведення на іншу посаду та не звільнення ОСОБА_8 із Державної установи «Кропивницька установа виконання покарань (№14)» Південного міжрегіонального територіального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України взагалі, отримані нібито від цивільних осіб під час передачі заборонених продуктів та посилок заарештованим у Державній установі «Кропивницька установа виконання покарань (№14)», чим вчинив одержання службовою особою, яка займає відповідальне становище, неправомірної вигоди для себе за невчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду будь-якої дії з використанням наданої їй влади та службового становища, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди, тобто у кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 368 КК України.
11.05.2018 року строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні продовжено військовим прокурором Південного регіону України до трьох місяців, тобто до 13.06.2018 року.

Прокурором з клопотання стверджується, що 14.05.2018 року спливає строк домашнього арешту підозрюваного ОСОБА_4 , по кримінальному провадженню № 0000013, однак закінчити розслідування до вказаного часу не є можливим, оскільки для всебічного, повного й неупередженого розслідування всіх обставин кримінального провадження необхідно виконати ряд слідчих (розшукові) дії.
На виконання зазначеного обсягу роботи потрібен додатковий термін не менше одного місяця, в зв`язку з чим виникла необхідність в порушенні клопотання про продовження строку домашнього арешту підозрюваному ОСОБА_4 .
Прокурор під час розгляду клопотання зазначив про необхідність продовження строку тримання особи під домашнім арештом, оскільки по оголошеній обґрунтованій підозрі, існують ризики, яких не можливо запобігти шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, до завершення досудового розслідування необхідно провести ряд слідчих (розшукових) дій
Захисник в судовому засіданні не заперечував проти задоволення даного клопотання, при цьому просив визначити певний період доби, а саме в нічній час, протягом якого його підзахисному заборонено залишати житла, оскільки останньому необхідно відвідувати лікарню, крім того, прокурором висловлюються загальні твердження, без належної правової аргументації, щодо неможливості запобіганню заявленим ризикам, шляхом застосуванню більш м`якого запобіжного заходу.

Підозрюваний підтримав позицію захисника.
Заслухавши учасників, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя прийшов до наступних висновків.
Так, згідно ч.6 ст.181 КПК України у разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому ст.199 цього Кодексу.
Частинною 3 ст.199 КПК України визначено, що в клопотанні про продовження строку тримання під вартою мають бути вказані обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явились нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовження строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині 3 ст.199 КПК України, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою (ч.5 ст.199 КПК України).
Встановлено, що 14.03.2018 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда (справа №405/1640/18, 1-кс/405/749/18) від 15.03.2018 щодо підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на строк до 14.05.2018, який полягає у цілодобовій забороні залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , на строк до 14.05.2018.
11.05.2018 року строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні продовжено військовим прокурором Південного регіону України до трьох місяців, тобто до 13.06.2018 року.

Під час розгляду клопотання слідчий суддя встановив наявність обґрунтованої підозри за ч. 3 ст. 368 КК України, причетність ОСОБА_4 до неї, що підтверджується наданими матеріалами клопотання, які містять протокол додатковим протоколом допиту свідка, протоколом затримання особи. Підозрюваної у вчиненні злочину, повідомленням про підозру, (а.к. 10-12, 13-17, 18-25).
У той же час, слідчим суддею відзначається, що термін «обґрунтована підозра», згідно практики Європейського суду з прав людини (далі-ЄСПЛ) у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року, означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення.
При цьому, практика ЄСПЛ не вимагає, щоб на момент обрання запобіжного заходу у органу досудового розслідування були чіткі докази винуватості особи, яку повідомлено про підозру.
Так, у справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984 року ЄСПЛ вказав, що комісія наголошує, що питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою.
Наявні матеріали на думку слідчого судді свідчать, що існують факти та інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що ОСОБА_4 міг вчинити кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 368 КК України.
До того ж, слідчим суддею встановлено існування наступних ризиків, передбачених:
- п.1 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме можливість підозрюваним ухилятися від кримінальної відповідальності, оскільки через тяжкість кримінального правопорушення по якому оголошено про підозру, зібраних у справі доказів та можливе покарання у разі доведення його провини, свідчать про те, що останній може вчинити спробу направлену на ухилення від кримінальної відповідальності та суду;

- п.2 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме можливість підозрюваним знищити, сховати або спотворити будь яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення,

- п.3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливість підозрюваним впливати на свідків, які в судовому засіданні ще не допитувалися.

Інші ризики матеріалами клопотання не доведені.
Викладене у своїй сукупності, свідчить, що заявлені ризики, передбачені п.п.1,2 та 3 ч.1 ст.177 КПК України не зменшилися, завершення досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під домашнім арештом наразі неможливе у зв`язку з необхідністю проведення слідчих (розшукових) дій, а тому необхідність в раніше обраному відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжному заході домашній арешт не відпала, та вказує про наявність достатніх підстав вважати, що за матеріалами означеного кримінального провадження по відношенню до ОСОБА_4 існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, а інший, більш м`який запобіжний захід (особисте зобов`язання), на думку слідчого судді не забезпечать запобігання встановленим ризикам та виконанню підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.
Водночас, слідчий суддя оцінює суворість можливого покарання ОСОБА_4 та визнає за реальну небезпеку можливість його ухилення від правосуддя у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж домашній арешт.
Вищезазначені обставини є виправданими та необхідними елементами (ризиками), що визначають та виправдовують потребу в подальшому триманні підозрюваної під домашнім арештом, а тому вважаю за необхідне продовжити строк домашнього арешту підозрюваному ОСОБА_4 в межах строку досудового розслідування, тобто до 13.06.2018 року.
При цьому, слідчий суддя вважає за можливе змінити період доби протягом якого підозрюваному ОСОБА_4 заборонено залишати квартиру АДРЕСА_2 , а саме з 21.00 год. до 06.00 год. наступного дня, оскільки підозрюваний наданий час потребує стаціонарного лікування, на підтвердження чого надав виписку із медичної карти стаціонарного хворого № 3459 кардіологічного відділення.
Керуючись ст.ст.176-178, 181,184, 194, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

клопотання прокурора військової прокуратури Кіровоградського гарнізону ОСОБА_3 про продовження строку тримання під домашнім арештом підозрюваному ОСОБА_4 задовольнити частково.

Продовжити строк тримання під домашнім арештом підозрюваному ОСОБА_4 з 11.05.2018 року до 13.06.2018 року, який полягає в забороні для нього залишати в період часу з 21 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. наступного дня квартиру АДРЕСА_2 .

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 на строк до 13.06.2018 року наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, до прокурора та суду за першою вимогою;
- не відлучатися із населеного пункту, у якому він зареєстрований та проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
- утримуватись від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні, за винятком участі в процесуальних діях.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Дата закінчення дії ухвали слідчого судді визначити до 13.06.2018 року.

Ухвалу передати до Кропивницького ВП ГУ НП України у Кіровоградській області для виконання.

Орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому або суду, якщо запобіжний захід застосовано під час судового провадження (ч.4 ст.181 КПК України).

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Кіровоградської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Ленінського
районного суду м. Кіровограда ОСОБА_9