Справа №760/3305/18
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 травня 2018 року слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на постанову детектива Другого відділу детективів Четвертого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_4 про відмову у визнанні потерпілим в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000001 від 03.01.2018, в порядку п.5 ч.1 ст.303 КПК України,-
ВСТАНОВИВ:
05.02.2018 до суду надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову детектива Другого відділу детективів Четвертого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_4 про відмову у визнанні потерпілим в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000001 від 03.01.2018, в порядку п.5 ч.1 ст.303 КПК України.
В той же час, в судове засідання призначене на 18.05.2018 об 09.30 скаржник не з`явився. При цьому, про час та місце розгляду скарги повідомлений, заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи чи розгляд скарги за його відсутності не подавав.
Відповідно до ч.1 ст.26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених КПК України, в чому полягає принцип диспозитивності кримінального процесу.
Суд, слідчий суддя лише сприяє сторонам у здійсненні їх процесуальних прав.
Кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне остоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх процесуальних позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими КПК України (ч.1 ст.22 КПК України)
Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених КПК України (ч.2 ст.22 КПК України)
Під час кримінального провадження суд не може здійснювати одночасно функції державного обвинувачення захисту та судового розгляду (ч.3 ст.22 КПК України)
На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що в задоволенні скарги слід відмовити, оскільки особи, які звернулися до слідчого судді із даною скаргою ні сама, ні через свого представника в судове засідання на її розгляд не з`явилась, що, за переконанням слідчого судді свідчить про те, що вона фактично втратили цікавість до поданої скарги.
В той же час, слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити, що відмова у задоволенні даної скарги не є перешкодою для звернення ОСОБА_3 повторно до слідчого судді із відповідною скаргою в порядку ст.303 КПК України з урахуванням положень п.3 ч.2 ст.304 КПК України.
Керуючись ст.303 КПК України, слідчий суддя,
УХВАЛИВ:
В задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову детектива Другого відділу детективів Четвертого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_4 про відмову у визнанні потерпілим в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000001 від 03.01.2018, в порядку п.5 ч.1 ст.303 КПК України- відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1