cправа № 570/3566/17
провадження № 1-кс/570/244/2018
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 березня 2018 року

Слідчий суддя Рівненського районного суду Рівненської області ОСОБА_1 ,

з участю прокурора ОСОБА_2 ,

слідчого ОСОБА_3 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в приміщенні Ріненського районного суду Рівненської області /м.Рівне. вул.П.могили, 22 б/ клопотання слідчого СВ Рівненського районного відділення поліції Рівненського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області ОСОБА_5 , погоджене з прокурором, який здійснює нагляд за додержанням законів під час провадження досудового розслідування у формі процесуального керівництва, прокурором Рівненської місцевої прокуратури ОСОБА_6 , по матеріалах досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24 серпня 2017 року за №0001338за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286КК України відносно
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Рига Латвійської Республіки, проживаючого по АДРЕСА_1 ,

про дозвіл на затримання з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою
в с т а н о в и в:
покликаючись на те, що підозрюваний ОСОБА_8 з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності переховується від органів досудового розслідування, а, одержавши відомості про звернення слідчого до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу до початку розгляду клопотання в суді, може не прибути до суду за судовим викликом, слідчий у поданому 26 березня 2018 року клопотанні просить надати дозвіл на його затримання з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
В судовому засіданні слідчий та прокурор підтримали клопотання повністю і по аналогічних мотивах та пояснили суду про обставини, вказані у ньому.
Заслухавши їх доводи, дослідивши надані матеріали кримінального провадження, вважаючи їх достатніми для винесення рішення, слідчий суддя прийшов до таких висновків.
Згідно клопотання, 23 серпня 2017 року близько 20-00 години ОСОБА_7 , керуючи автомобілем "Dodg Intre", реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись зі сторони м.Рівне в напрямку м.Луцьк по автодорозі Устилуг-Луцьк-Рівне на 146 км + 950 м, що в межах с.Бронники Рівненського району Рівненської області, в порушення вимог п.п.10.1, 34.1 Правил дорожнього руху, перетнув горизонтальну дорожню розмітку 1.1., під час зміни напрямку руху не переконався, що це буде безпечним та не створить небезпеки іншим учасникам руху, проявив неуважність до дорожньої обстановки, що склалась, здійснив виїзд автомобіля на зустрічну смугу руху, де допустив зіткнення з автомобілем "ВАЗ 21043", д.р.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_9 , який в результаті ДТП отримав тілесні ушкодження, внаслідок чого ІНФОРМАЦІЯ_2 помер.
Відомості за даним фактом 24 серпня 2017 року внесені до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за №0001338 та розпочато досудове розслідування за попередньою правовою кваліфікації кримінального правопорушення за ч.2 ст.286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло смерть потерпілому.

29 серпня 2017 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчинення цього злочину.
З 01 вересня 2017 року ОСОБА_7 перебуває у розшуку і провадження зупинено.
26 березня 2018 року відносно підозрюваного подане клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Відповідно до п.1 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на свободу та особисту недоторканність, нікого не може бути позбавлено свободи, крім випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.
За змістом ст.131 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Згідно ст.177 КПК України основною метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України. Відповідно до ст.188 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Згідно ч.2 ст.176 КПК України затримання - це тимчасовий запобіжний захід, який застосовується з підстав та у випадку, визначеному цим Кодексом. Отже, з вище вказаних норм закону слідує, що затримання застосовується до підозрюваного та обвинуваченого. Статусу підозрюваного особа набуває з моменту повідомлення їй про підозру в порядку, передбаченому Главою 22 КПК України.
Відповідно до ч.4 ст.189 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у наданні дозволу на затримання підозрюваного з метою його приводу, якщо прокурор не доведе, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання підозрюваного під вартою, а також не доведе, що є достатні підстави вважати, що: підозрюваний переховується від органів досудового розслідування чи суду; одержавши відомості про звернення слідчого, прокурора до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу, підозрюваний до початку розгляду клопотання вчинить дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу (стане переховуватись від органів досудового розслідування; знищити, сховати або спотворити речі чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків, експертів, спеціалістів; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити правопорушення у якому підозрюється). Як вбачається із змісту ч.6 ст.193 КПК України слідчий суддя, суд може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід без присутності підозрюваного лише у разі, якщо він оголошений у міжнародний розшук.
Приймаючи до уваги, що підозрюваний переховується від органів досудового розслідування, його місцезнаходження встановити не виявилось можливим у зв`язку з ухилення підозрюваного від слідства, що свідчить про неможливість запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, щодо нього подане клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Оскільки у його відсутність слідчий суддя не може вирішити це питання, а іншим шляхом забезпечити його участь в судовому засіданні неможливо, тому клопотання прокурора, відповідає вимогам КПК України, про дозвіл на його затримання з метою приводу підлягає задоволенню.
Дана ухвала не є остаточним рішенням, на підставі якого особа може триматися під вартою упродовж строку, визначеного законом та встановленого слідчим суддею. Ця ухвала за своєю суттю є рішенням, на підставі якого особу може бути лише затримано і доставлено до місця кримінального провадження і розгляду питання та прийняття рішення про застосування обраного запобіжного заходу або його заміну, яке і є остаточним. Між тим, наданий дозвіл на затримання особи з метою її приводу для участі в судовому засіданні в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечувальним заходом присутності підозрюваного в залі судового засідання під час вирішення питання про обрання відносно підозрюваного запобіжного заходу в виді тримання під вартою, тому відповідно до ч.5 ст.190 КПК України ухвала оскарженню не підлягає.
Відповідно до п.2.1 рішення Конституційного Суду України від 08 квітня 2015 року №3-рп/2015 ст.6 Конвенції, якою передбачено право на справедливий суд, не встановлено вимоги до держав засновувати апеляційні або касаційні суди. Там, де такі суди існують, гарантії, що містяться у вказаній статті, повинні відповідати також і забезпеченню ефективного доступу до цих судів (п.25 Рішення ЄСПЛ у справі «Делкур проти Бельгії» від 17 жовтня 1997 року та п.65 Рішення ЄСПЛ у справі «Гофман проти Німеччини» від 11 жовтня 2001 року). Отже, позбавлення за даних обставин права на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді є фактично порушенням принципів рівності всіх перед законом і судом та доступу до правосуддя.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст.188-190 КПК України, слідчий суддя
п о с т а н о в и в:
клопотання задоволити.
Надати дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Рига Латвійської Республіки, проживаючого по АДРЕСА_1 , з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу - тримання під вартою.

Затримана на підставі ухвали суду особа не пізніше тридцяти шести годин з моменту затримання повинна бути звільнена або доставлена до суду, який постановив ухвалу про дозвіл на затримання з метою приводу.
Ухвала втрачає законну силу з моменту: 1) приводу підозрюваного, обвинуваченого до суду; 2) закінчення строку дії ухвали, зазначеного в ній, або закінчення шести місяців із дати постановлення ухвали, у якій не зазначено строку її дії; 3) відкликання ухвали прокурором.
Виконання ухвали доручити Рівненському відділенню поліції Рівненському відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області.
Копію ухвали направити для контролю за виконанням прокурору Рівненської місцевої прокуратури.
Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя: ОСОБА_1