Справа № 152/742/18
УХВАЛА
іменем України

24 травня 2018 року м. Шаргород

Слідчий суддя Шаргородського

районного суду Вінницької області ОСОБА_1 ,

з участю:

секретаря судового

засідання ОСОБА_2 ,

прокурора Жмеринської

місцевої прокуратури ОСОБА_3 ,

заступника начальника СВ

Шаргородського ВП

Жмеринського ВП ГУНП

у Вінницькій області ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши в залі суду клопотання слідчого СВ Шаргородського ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

встановив:

24.05.2018 року слідчий СВ Шаргородського ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 , погодженим з прокурором Жмеринської місцевої прокуратури ОСОБА_3 .

Клопотання мотивує тим, що ним розглядаються матеріали кримінального провадження №0000121 від 23.05.2018 року за ознаками злочинів, передбачених ч.2 ст.186, ч.3 ст.185 КК України, в ході розгляду яких встановлено, що ОСОБА_5 підозрюється в тому, що 23.05.2018 року приблизно о 13 годині, будучи у стані алкогольного сп`яніння,маючи умисел на здійснення крадіжки, пройшов на територію домоволодіння ОСОБА_6 , яке розташоване в с. Рахни-Лісові, поблизу 1163 км залізнично-дорожної колії станції Рахни, повідомивши своїй співмешканці ОСОБА_7 , що вказаний будинок належить його покійній бабці, відкрив вхідні двері, проник всередину будинку, де у кімнатах виявив четверо дверцят від пічки вартістю 350 грн. кожні, на загальну суму 1400 грн., які демонтував та в подальшому виніс із будинку, після чого спільно із ОСОБА_7 покинув місце події та розпорядився викраденим на власний розсуд.
Також, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 підозрюється в тому, що 23.05.2018 року приблизно о 14 годині, будучи в стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи поблизу 1163 км залізнично-дорожної колії станції Рахни, Шаргородського району, Вінницької області, помітивши ОСОБА_8 , який рухався вздовж колій з велосипедом марки «Славутич-Ардіс», підійшов до нього, наніс декілька ударів в обличчя, від чого останній впав із велосипедом на землю, внаслідок чого спричинив потерпілому тілесні ушкодження: садна в лівій скроневій ділянці, на чолі справа, на правій брові, на переніссі; синці на нижній повіці лівого ока, в ділянці повік правого ока; забій м`яких тканин правої кисті, які відносяться до легких тілесних ушкоджень та не є небезпечними для життя та здоров`я в момент їх заподіяння, вихопив з рук потерпілого велосипед марки «Славутич-Ардіс» вартістю 700 грн. та, не реагуючи на зауваження та прохання потерпілого повернути велосипед, ОСОБА_5 поїхав у невідомому напрямку, після чого на вул. Вишнева в с. Рахни-Лісові, Шаргородського району був затриманий із викраденим майном.
Злочини, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_5 , кваліфікуються за ч.3 ст.185 КК України та ч.2 ст.186 КК України, тобто є тяжкими злочинами.

Просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів.

В обґрунтування клопотання про застосування саме такого виду запобіжного заходу зсилається на те, що ОСОБА_5 , будучи раніше засудженим за вчинення умисних, в тому числі, корисливих злочинів, зокрема 28.05.2004 року Шаргородським районним судом Вінницької області за ч.3 ст.185 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки; 11.11.2004 року Тиврівським районним судом Вінницької області за ст.297 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців; 15.02.2010 року Суворовським районним судом м. Одеси за ч.2 ст.185, ч.2 ст.263 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки; 06.05.2010 року Теофіпольським районним судом Хмельницької області за ч.1 ст.122, ч.1 ст.129 КК України до покарання у виді позбавлення волі на 2 роки 6 місяців; 16.09.2013 року Жмеринським міськрайонним судом за ч.2 ст.185 КК України до покарання виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців; 22.01.2014 року Тиврівським районним судом Вінницької області за ч.2 ст.185 України до покарання у виді 2 років позбавлення волі,підозрюється у вчиненні умисних тяжких корисливих злочинів, при цьому у стані алкогольного сп`яніння, щодо особи похилого віку, що дає підстави вважати, що в подальшому він може продовжити вчинення злочинів, переховуватись від органів досудового розслідування, оскільки не має постійного місця проживання, сім`ї, роботи, може незаконно впливати на потерпілих та свідків, а також перешкоджатиме встановленню істини у кримінальному провадженні.

Вказані обставини, на думку слідчого, свідчать не тільки про наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а і про те, що застосування більш м`якого запобіжного заходу є недостатнім для запобігання вказаним вище ризикам.
Враховуючи, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, поєднаного з насильством, то не вбачає підстав для визначення застави.

При розгляді клопотання заступник начальника СВ Шаргородського ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 його підтримав, зсилаючись на обставини, викладені в клопотанні. Просить задовольнити означене клопотання у повному обсязі.
Прокурор Жмеринської місцевої прокуратури ОСОБА_3 підтримав зазначене клопотання і просить його задовольнити, зсилаючись на те, що метою застосування даного запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання спробам перешкоджанню кримінальному провадженню, оскільки ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисних тяжких корисливих злочинів, передбачених ч.3 ст.185 та ч.2 ст.186 КК України, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до шести років та від чотирьох до шести років, які вчинено у стані алкогольного сп`яніння, один із злочинів щодо особи похилого віку. Крім того, ОСОБА_5 не має постійного місця роботи, вживає спиртні напої, не має сім`ї, постійне місце проживання ОСОБА_5 не відоме, оскільки із довідки Новоміської сільської ради вбачається, що в с. Іскрівка Тиврівського району він зареєстрований, але не проживає протягом останніх 10 років, тому з метою запобігання спробам перешкоджати кримінальному провадженню, переховуватися від органів досудового розслідування та суду, чинити тиск на потерпілих і свідків, вчиняти інші правопорушення, просить застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів без визначення застави, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, пов`язаного із застосуванням насильства щодо потерпілого.

Підозрюваний ОСОБА_5 при розгляді клопотання заперечував щодо його задоволення, просив не обирати щодо нього запобіжний захід у виді тримання під вартою, так як він з`являтиметься на виклики слідчого та прокурора, не вчинятиме злочинів, не чинитиме тиск на потерпілих та свідків, виконуватиме процесуальні обов`язки.
Крім того, підозрюваний ОСОБА_5 при розгляді клопотання пояснив, що визнає себе винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.185 та ч.2 ст.186 КК України, зазначених у повідомленій йому 24.05.2018 року підозрі, щиро розкаюється, вчинив злочини, будучи в стані алкогольного сп`яніння. Він дійсно не працює за трудовим договором, не має постійної роботи, але має тимчасові заробітки. Крім того, він не одружений, але протягом останнього часу співмешкає з ОСОБА_7 , яка мешкає в Одеській області. Приблизно у квітні цього року він приїхав проживати в с. Іскрівка Тиврівського району, де є житловий будинок, що належить його батькові, котрий на теперішній час проживає в с. Михайлівка Шаргородського району. Запевняє, що не вчинятиме злочинів у майбутньому, виправить свою поведінку, оскільки він був неодноразово засуджений до покарання у виді позбавлення волі і відбував покарання в місцях позбавлення волі, не бажає повторно потрапити у місця позбавлення волі.

Слідчий суддя, вислухавши пояснення заступника начальника СВ Шаргородського ВП ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , думку прокурора ОСОБА_3 , дослідивши матеріали кримінального провадження, додані слідчим до клопотання, прийшов до наступного висновку.

Відповідно до вимог ч.1 ст.176 КПК України, запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.

Згідно із ч.4 ст.176 КПК України, запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження судом за клопотанням прокурора.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також, в тому числі, запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; перешкоджати кримінальному провадженню; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Частиною 2 статті 177 КПК України встановлено, що підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

В п.175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 року «Нечипорук і Йонкало проти України» зазначено: «що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (…). Мета затримання для допиту полягає в сприянні розслідуванню злочину через підтвердження або спростування підозр, які стали підставою для затримання (…). Однак, вимога, що підозра має ґрунтуватися на обґрунтованих підставах, є значною частиною гарантії недопущення свавільного затримання і тримання під вартою. Більше того, за відсутності обґрунтованої підозри особа не може бути за жодних обставин затримана або взята під варту з метою примушення її зізнатися у злочині, свідчити проти інших осіб або з метою отримання від неї фактів чи інформації, які можуть служити підставою для обґрунтованої підозри (…)».

З матеріалів, доданих слідчим до клопотання, вбачається, що 23.05.2018 року до ЄРДР внесено повідомлення, що надійшло від ОСОБА_8 про те, що невідома особа здійснила напад на нього, заподіявши йому тілесні ушкодження, заволоділа його велосипедом марки «Ардіс-Славутич»; кваліфікація злочину ч.2 ст.186 КК України; особа, яка повідомлена про підозру, ОСОБА_5 , а також повідомлення про те, що ОСОБА_5 проник до будинку ОСОБА_6 , що розташований на 1163 км. станції Рахни, звідки скоїв крадіжку чотирьох металевих пічних дверцят; кваліфікація злочину ч.3 ст.185 КК України; особа, яка повідомлена про підозру, ОСОБА_5 (а.п.4).
24.05.2018 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.185 та ч.2 ст.186 КК України (а.п.36-37).

ОСОБА_5 , допитаний в якості підозрюваного, визнав себе винуватим у вчиненні злочинів при обставинах, зазначених у повідомленні про підозру (а.п.38).

Крім того, підозрюваний ОСОБА_5 визнав себе винуватим у вчиненні злочинів, надаючи пояснення слідчому судді.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні злочинів також підтверджується протоколами допиту потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_7 (а.п.29, 24, 10-11, 12-13, 14); протоколами огляду місця події від 23.05.2018 року (а.п.6, 28).
З довідок, виданих Новоміською сільською радою Тиврівського району 24.05.2018 року вбачається, що підозрюваний ОСОБА_5 зареєстрований у АДРЕСА_1 , але протягом останніх десяти років не проживає за зареєстрованим місцем проживання, місце його знаходження не відоме, інформацією, що характеризує його особу, сільська рада не володіє (а.п.34).

З довідки ГУНП у Вінницькій області вбачається, що ОСОБА_5 був засуджений і відбував покарання за вчинення умисних злочинів у виді позбавлення волі (а.п.32-33)

ОСОБА_5 23.05.2018 року о 22 годині 30 хвилин затриманий заступником начальника СВ Шаргородського ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.187 КК України в порядку ст.ст.208-211 КПК України (а.п.15-16).

Слідчий суддя вважає, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.185 та ч.2 ст.186 КК України.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, слідчий суддя, суд, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного; 4) наявність у підозрюваного постійного місця роботи, навчання, та інші, встановлені в ч.1 ст.178 КПК України.

Згідно із ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно з вимогами ст.184 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про застосування запобіжного заходу подається до місцевого загального суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника (ч.1 ст.193 КПК України).

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (ч.1 ст.194 КПК України).

Слідчий суддя встановив наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 злочинів, передбачених ч.3 ст.185 та ч.2 ст.186 КК України.

Також, слідчий суддя вважає, що наявні ризики, що ОСОБА_5 перешкоджатиме кримінальному провадженню у зв`язку із тим, що місце проживання підозрюваного не зареєстроване в Шаргородському районі, а за зареєстрованим місцем проживання у с. Іскрівка Тиврівського району він не проживає, що утруднюватиме проведення досудового розслідування та утруднить в майбутньому судове провадження у цьому кримінальному провадженні, а також, наявні ризики вчинення інших злочинів, можливість впливати на свідків та потерпілого, який є особою похилого віку, враховуючи тяжкість покарання за вчинені злочини, підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Слідчий суддя прийшов до переконання, що підозрюваний ОСОБА_5 може вчинити інший злочин, так як після звільнення з місць позбавлення волі, маючи незняту і непогашену судимість за вчинення умисних корисливих злочинів, підозрюється у вчиненні тяжких умисних корисливих злочинів, до того ж, будучи в стані алкогольного сп`яніння.

Також, слідчий суддя враховує вік підозрюваного; відсутність у підозрюваного постійного місця роботи, проживання, міцних соціальних зв`язків, зокрема, сім`ї.

Вказані обставини свідчать про наявність підстав для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання ризикам, передбаченим у ст.177 КПК України.

З аналізу матеріалів кримінального провадження вбачається, що неможливо застосувати до ОСОБА_5 більш м`який запобіжний захід, оскільки він буде недостатнім для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні та прокурором під час розгляду клопотання.

При цьому, слідчий суддя виходить з того, що статтею 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції», і є частиною національного законодавства України, встановлено, що кожна людина має право на свободу і особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, інакше ніж відповідно до процедури, встановленої законом, зокрема, у випадку законного арешту або затримання особи, здійснення з метою її присутності перед компетентним судовим органом на підставі обґрунтованої підозри у вчиненні злочину або якщо обґрунтовано визнається за необхідне запобігти вчиненню нею злочину або її втечі після його вчинення.

Отже, для запобігання ризикам, вказаним у клопотанні, та враховуючи суспільний інтерес, що полягає у виконанні завдань, які передбачені ст.2 КПК України, зокрема, у захисті інтересів суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охороні прав, свобод та інтересів інших учасників кримінального провадження, а також забезпеченні швидкого, повного та неупередженого досудового розслідування та судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до кримінальної відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура, і який, незважаючи на презумпцію невинуватості обвинуваченого, превалює над принципом поваги до свободи особистості, про що зазначено у п.79 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011 року, слідчий суддя вважає виправданим застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та недостатнім застосування щодо нього більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Слідчий суддя зобов`язаний визначити в ухвалі про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою дату закінчення її дії у межах строку, передбаченого КПК України (ч.4 ст.197 КПК України).

Строк дії ухвали слідчого судді про тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів (ч.1 ст.197 КПК України).

Строк тримання під вартою ОСОБА_5 слід вираховувати з моменту затримання, тобто з 23.05.2018 року (а.п.15-16).

За правилами ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Пунктом 2 частини 5 ст.182 КПК України встановлено, що розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину, від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Проте, з огляду на те, що ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, вчиненого із застосуванням насильства, яке спричинило потерпілому тілесні ушкодження, слідчий суддя вважає, що відсутні підстави для визначення застави ОСОБА_5 у межах кримінального провадження, що внесене до ЄРДР за №0000121, виходячи з вимог п.1 ч.4 ст.183 КПК України.

Таким чином, клопотання слідчого СВ Шаргородського ВП ОСОБА_11 підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.176, 177, 178, 182, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 202, 203, 205, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,

ухвалив:

Клопотання слідчого СВ Шаргородського ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Застосувати до підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.185, ч.2 ст.186 КК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Михайлівка Шаргородського району Вінницької області, зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, неодруженого, не працюючого, раніше судимого 28.05.2004 року Шаргородським районним судом Вінницької області за ч.3 ст.185 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки; 11.11.2004 року Тиврівським районним судом Вінницької області за ст.297 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців; 15.02.2010 року Суворовським районним судом м. Одеси за ч.2 ст.185, ч.2 ст.263 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки; 06.05.2010 року Теофіпольським районним судом Хмельницької області за ч.1 ст.122, ч.1 ст.129 КК України до покарання у виді позбавлення волі на 2 роки 6 місяців; 16.09.2013 року Жмеринським міськрайонним судом за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців; 22.01.2014 року Тиврівським районним судом Вінницької області за ч.2 ст.185 України до покарання у виді 2 років позбавлення волі, запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Строк дії даної ухвали визначити в межах шістдесяти днів, тобто по 21 липня 2018 року включно. Строк тримання під вартою ОСОБА_5 вираховувати з моменту його затримання з 23.05.2018 року.

Розмір застави підозрюваному ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000121 не визначати.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення і припиняє свою дію після закінчення строку дії ухвали про застосування запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття провадження в порядку, передбаченому ст.ст. 284, 288, п.2 ч.2 ст.314, ч.6 ст.340, ст.417, п.3 ч.1 ст.346 КПК України.

Копію ухвали вручити підозрюваному ОСОБА_5 негайно після її оголошення.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Вінницької області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Якщо ухвалу слідчого судді постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя Шаргородського районного суду
Вінницької області ОСОБА_1