Справа № 534/263/18
Провадження № 1-кп/534/78/18

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 вересня 2018 року Комсомольський міський суд
Полтавської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1
з участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
потерпілої ОСОБА_4
представника потерпілої ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
- в скоєнні кримінального правопорушення , передбаченого ч.2 ст.286 КК України,
встановив:
02 серпня 2016 року, приблизно о 15 годині 00 хвилин, в світлий час доби, по сухому асфальтобетонному покриттю вул. Чайковського с. Дмитрівка м. Горішні Плавні в напрямку від автодороги Фрунзівка-Дмитрівка-Горішні Плавні до вул. Шевченка, керуючи мопедом АЛЬФА моделі ZS50F державний номер НОМЕР_1 , порушуючи вимоги п.2.1 а) Правил дорожнього руху України, де вказано: водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії, не маючи посвідчення водія, рухався водій ОСОБА_6 .
В цей же час, по ґрунтовій стежці від цвинтаря, на проїзну частину вул. Чайковського в районі будинку № 21, керуючи велосипедом ARDIS виїхала ОСОБА_4 , яка перетинала дорогу справа наліво по напрямку руху мопеду.
Під час руху у вказаному напрямку, в заданій дорожній обстановці, водій ОСОБА_6 , порушивши п.п. 10.1 та 12.3, Правил дорожнього руху України, де відповідно вказано:
п. 10.1 Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху,
п. 12.3. У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди,
не застосував своєчасних заходів гальмування із збереженням прямолінійного руху, допустив наїзд на велосипедиста ОСОБА_4 .
В результаті наїзду у велосипедиста ОСОБА_4 згідно з висновком додаткової судово-медичної експертизи № 109 від 08.02.2017 року виявлені тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми у вигляді гематоми лівої скроневої ділянки, саден голови, перелому вилицевої кістки зліва, перелому скроневої кістки зліва з переходом на основу черепа, крововиливу під тверду мозкову оболонку, внутрішньо мозкової гематоми; забій сечового міхура; саден лівої кисті, гематоми правого стегна, які за ступенем тяжкості відносяться до тілесних ушкоджень тяжкого ступеню, за ознакою небезпеки для життя в момент спричинення.
Згідно з висновком комплексної транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи № 818/819 від 31.10.2017 в момент первинного контактування мопед АЛЬФА моделі ZS50F номерний знак НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_6 своєю передньою частиною контактував з передньою лівою частиною велосипеда ARDIS під керуванням ОСОБА_4 . Кут між повздовжніми вісями мопеда АЛЬФА моделі ZS50F державний номер НОМЕР_2 та велосипеду ARDIS (векторами швидкості руху) в момент первинного контакту становив порядку 145±5 градусів.
В даній дорожній обстановці водій ОСОБА_6 мав технічну можливість запобігти ДТП.
В даній дорожній обстановці дії водія ОСОБА_6 не відповідали вимогам п.п.10.1, 12.3 Правил дорожнього руху України і з технічної точки зору знаходилися в причинному зв`язку з виникненням даної пригоди.
Потерпіла ОСОБА_4 показала суду, що 02.08.2016, приблизно о 15 годині 00 хвилин вона поверталась з роботи на велосипеді «АRDIS». На її голові була надіта біла хустка, коли вона виїзжала з грунтової стежки, біля цвинтаря, на проїздну частину АДРЕСА_3 , вона побачила приблизно на відстані 40 м мопед, що їхав швидко. Коли мопед наблизився на небезпечну відстань, вона окликнула обвинуваченого по імені , оскільки впізнала його , але мопед, під керуванням ОСОБА_6 , врізався в її велосипед. Через декілька хвилин до неї підбігли односельці, подружжя ОСОБА_8 . Після ДТП, вона зуміла зайти до хати , обмити обличчя від крові, сусіди викликали швидку допомогу, і після цього її паралізувало, вона втратила свідомість. В звязку з ДТП, вона тривалий час знаходилась на стаціонарному лікуванні, їй проводилось декілька операцій, і була призначена інвалідність ІІ групи. Обвинувачений ОСОБА_6 , в добровільному порядку, через її дочку передав кошти на лікування у сумі 5500 грн. В наслідок ДТП, в неї дуже погіршився зір, тепер вона ходить в окулярах та змушена по два рази на рік лікуватися в умовах стаціонару. Вона визнає, що виїзжала на головну дорогу і мопед побачила на достатній відстані, тому розраховувала що встигне проїхати, вона почала гальмувати, коли побачила мопед, але він їхав прямо на неї, хоча вона переїхала на свою сторону дороги і була на відстані 1,2-1,3 м. від середини дороги. Внаслідок ДТП вона отримала тяжку черепну травму, яка повністю змінила її життя. На 8 місяців вона була прикута до ліжка, потім, вчилася ходити, їй була встановлена друга група інвалідності, хоча до ДТП загальними захворюваннями вона не страждала, вела активний спосіб життя, виконувала різні роботи по дому, працювала на городі. Матеріальної допомоги, яку їй надав обвинувачений не вистачало на її лікування , внаслідок чого були витрачені її кошти, кошти її сім`ї та рідних.
Винність ОСОБА_6 підтверджується також дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами :
- протоколом огляду місця ДТП від 02.08.2016 з фотаблицями і схемою, згідно яких оглянуто місце ДТП, зафіксовано мопед, яким керував ОСОБА_6 та велосипед, яким керувала ОСОБА_4 , відносно проїзної частини дороги;
- протоколом огляду транспортного засобу від 02.08.2016, з фото таблицями до протоколу огляду, згідно якого зафіксовано зовнішні пошкодження на велосипеді «АRDIS», яким керувала ОСОБА_4 , а саме: деформовано передній брудозахисний щиток велосипеда, та інші пошкодження в передній частині велосипеду ;
- протоколом огляду транспортного засобу від 02.08.2016,з фото таблицями до протоколу огляду, згідно якого зафіксовано зовнішні пошкодження на мопеді «Альфа», яким керував ОСОБА_6 , а саме: розбито скло передньої фари, відбито кріплення заднього вида зліва, деформовано ліва підніжка;
- протоколом проведення слідчого експерименту від 07.09.2017 з фото таблицями і схемою за участю обвинуваченого ОСОБА_6 , та його захисника, в ході якого обвинувачений, на місці ДТП детально розказав і показав яким чином він скоїв наїзд на велосипедиста ОСОБА_4 , на вулиці Чайковського в с. Дмитрівка 02.08.2016 року, та про механізм завдання їй тілесних ушкоджень;
- протоколом проведення слідчого експерименту від 07.09.2017 з фото таблицями і схемою за участю потерпілої ОСОБА_4 , та її представника, в ході якого потерпіла, на місці ДТП детально розказала і показала яким чином на неї був скоєний наїзд мопеда, під керуванням ОСОБА_6 , на вулиці Чайковського в с. Дмитрівка 02.08.2016 року, та про механізм завдання їй тілесних ушкоджень;
- висновком судово-медичної експертизи № 109 від 08.02.2017, згідно якої при проведенні судово медичної експертизи ОСОБА_4 , на момент судово-медичної експертизи, з урахуванням даних медичної документації, у потерпілої виявлені наступні тілесні ушкодження: закрита черепно мозкова травма, у вигляді: гематоми лівої скроневої ділянки, садин голови, перелому вилицевої кістки зліва, перелому скроневої кістки зліва, з переходом на основу черепа, крововиливу під тверду мозкову оболонку, внутрішньо мозкової гематоми; забій сечового міхура; саден лівої кісті, гематоми правого стегна, які утворилися від дії тупих твердих предметів невиключено в результаті ДТП, можливо в указаний строк, про що свідчать їх характер, та за ступенем тяжкості відносяться до тілесних ушкоджень тяжкого ступеню, за ознакої небезпеки для життя в момент спричинення;
- протоколом огляду від 07.09.2017 року, згідно якого, проводилось копіювання на DVD-R диски відеозапису, що знаходиться на відеокамері «PANASONIC HC-V550», який виконувався під час проведення слідчих експериментів з потерпілою ОСОБА_4 та участю водія ОСОБА_6 та відеозаписами слідчого експерименту ;
- речовими доказами: мопедом ALPHA державний номер НОМЕР_2 , велосипедом «АRDIS», які передані на зберігання власникам.
Вина обвинуваченого у вчиненні встановленого судом кримінального правопорушення повністю доведена дослідженими в судовому засіданні доказами, що містяться в матеріалах кримінального провадження, які є належними і допустимими.
Суд кваліфікує дії ОСОБА_6 за ч.2 ст. 286 КК України, оскільки він скоїв необережні дії, які виразились у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяли потерпілій тяжке тілесне ушкодження.
Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.
Злочин, вчинений обвинуваченим, відносяться до категорії тяжких злочинів .
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого суд визнає частковове відшкодування потерпілій майнової шкоди , завданої злочином, а також порушення Правил дорожнього руху України потерпілою, оскільки як вбачається з висновку комплексної судової транспортно трасологічної та авто технічної експертизи в даній дорожній обстановці , при обставинах пригоди , дії водія велосипеда ОСОБА_4 не відповідали вимогам п.п.10.2 «Правил дорожнього руху України » і з технічної точки зору знаходились в причинному зв`язку з виникненням даної пригоди .
Обставин , що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено .
Відповідно до п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 р. № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» при призначенні покарання за відповідною частиною ст. 286 КК суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб (пішоходів, водіїв транспортних засобів, працівників, відповідальних за технічний стан і правильну експлуатацію останніх, тощо), а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, та особу винного.
Призначаючи покарання, суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, п.2 постанови Пленуму Верховного суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» (із змінами) враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також обставини злочину, тяжкість його наслідків, думку потерпілих.
Призначаючи міру покарання ОСОБА_6 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним правопорушення , дані про особу обвинуваченого, який не одружений, раніше не судимий і вперше притягається до кримінальної відповідальності, до адміністративної відповідальності не притягувався, працює, позитивно характеризується за за місцем роботи та проживання , на обліках у нарколога та психіатра не перебуває, молодий вік обвинуваченого, з урахуванням думки потерпілої , який не наполягала на суворому покаранні і просила визначити його на розсуд суду, досудової доповіді органу пробації згідно якої низькі ризики вчинення обвинуваченим повторного кримінального правопорушення та він не становить небезпеку для суспільства , приходить до переконання з урахуванням особи обвинуваченого про можливість і необхідність призначення йому покарання покарання в межах санкції статті , по якій кваліфіковані дії обвинуваченого у вигляді позбавлення волі , яке буде необхідним і достатнім для його виправлення і попередження вчинення ним нових злочинів. За таких обставин при призначенні покарання обвинуваченому суд вбачає підстави для застосуванням ст.75 КК України .
Вирішуючи питання про обрання обвинуваченому додаткової міри покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, суд бере до уваги положення п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 р. № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» відповідно до якого позбавлення права керувати транспортними засобами можна застосовувати як додаткове покарання незалежно від того, що особу вже було позбавлено такого права в адміністративному порядку. Однак призначення цього покарання особі, яка взагалі не мала права керувати транспортними засобами, є неможливим. В зв`язку з викладеним, суд не застосовує до обвинуваченого передбачене ч.2 ст. 286 КК України позбавлення права керування транспортними засобами, оскільки обвинувачений ОСОБА_6 не має посвідчення водія та не мав права керувати транспортними засобами.
Підстав для застосування ст.ст.69,69-1 КК України суд не вбачає.
Обвинувачений ОСОБА_6 цивільний позов потерпілої в частині матеріальної та моральної шкоди визнав частково. Вважає, що потерпілій частково відшкодовані витрати на лікування Дмитрівською сільською радою , а розмір моральної шкоди є значно завищеним.
Згода обвинуваченого ОСОБА_6 на відшкодування Дмитрівській сільській раді завданої йоо діями шкоди , як такої , що має правове значення , в будь якій формі не зафіксовані в матеріалах справи , як того вимагає ст. 127 КПК України.
Вирішуючи цивільний позов потерпілої в частині компенсації моральної шкоди, суд керується нормами ст.ст. 28, 328 КПК України, ст.ст. 23, 1167 ЦК України. Враховуючи характер вчиненого відносно потерпілої злочину, його наслідків, характеру, глибини та тривалості моральних страждань потерпілої ОСОБА_4 , пов`язаних з вчиненням проти неї протиправних дій ОСОБА_6 , суттєвості змін в життєвих стосунках, додаткових зусиль для організації її життя, виходячи при цьому з вимог розумності, виваженості та справедливості, суд визначає розмір компенсації моральної шкоди у розмірі 150 000 грн .
Відповідно до ч.1, 3 ст. 1206 ЦК України, особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину.
З огляду на викладене, позови прокурора в інтересах держави в особі фінансового управління виконавчого комітету Горішньоплавнівської міської лікарні в сумі 3251 грн 54 коп та в інтересах держави в особі Полтавської обласної клінічної лікарні ім. М.В. Скліфосовського в сумі 6432 грн 09 коп. до ОСОБА_6 про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілих від кримінального правопорушення - підлягають до задоволення. Вказані позови визнані ОСОБА_6 в повному обсязі.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 не обирався.
Питання про речові докази вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.
Судові витрати пов"язані з проведенням комплексної судової транспортно трасологічної та авто технічної експертизи відповідно до вимог ст.124КПК України підлягають до стягнення з обвинуваченого на користь держави в сумі 4952 грн 00 коп.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 373- 375 КПК України, суд,
У Х В А Л И В :
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні правопорушення , передбаченого ч.2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді 3 років 3 місяців позбавлення волі з без позбавлення прав керування транспортними засобами.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 рік .
На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки:
-не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу уповноваженого органу з питань пробації;
-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи;
-періодично з`являтися для реєстрації в уповноважений орган з питань пробації.
Після набрання вироком законної сили , речові докази по справі , а саме : мопед ALPHA державний номер НОМЕР_2 повернути законному володільцю ОСОБА_6 ; велосипед ARDIS повернути законному володільцю ОСОБА_4 .
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_4 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави 4952 грн 00 коп судових витрат по справі за проведення комплексної судової транспорно трасологічної та автотехнічної експертизи в Полтавському відділенні Харківського НДІСЕ .
Цивільні позови прокурора задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави в особі Фінансового управління виконавчого комітету Горішньоплавнівської міської ради 3251грн. 54 коп. на відшкодування витрат держави на стаціонарне лікування потерпілої від злочину ОСОБА_4 .
Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави в особі Полтавської обласної клінічної лікарні імені М.В. Скліфасовського 6432грн. 09 коп. на відшкодування витрат держави на стаціонарне лікування потерпілої від злочину ОСОБА_4 .
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до апеляційного суду Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Комсомольський міський суд Полтавської області.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні. Після проголошення вироку учасники судового розгляду мають право отримати його копію, подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Після проголошення вироку учасники судового розгляду мають право отримати його копію, подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.
Суддя підпис ОСОБА_1
Згідно з оригіналом:
Суддя ОСОБА_1