Провадження № 1-кп/679/66/2018
Справа № 679/692/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2018 року Нетішинський міський суд Хмельницької області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

законного представника

неповнолітньої обвинуваченої ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

неповнолітньої обвинуваченої ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м.Нетішин кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000095 по обвинуваченню неповнолітньої ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Біла Церква Київської області, громадянки України, українки, з середньою освітою, студентки Нетішинського професійного ліцею, не одруженої, , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

05 квітня 2018 року близько 11 години 00 хвилин ОСОБА_7 , перебуваючи у загальному коридорі першого поверху будинку, що по просп.Незалежності у м. Нетішині Хмельницької області, побачила у одній з дитячих колясок мобільний телефон та з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, умисно, шляхом вільного доступу таємно викрала належний ОСОБА_4 мобільний телефон марки Samsung Galaхe Grand Prime, моделі SM-G531H/DS (SEK) вартістю 1800 гривень із сім-картами оператора мобільного зв`язку «Київстар» вартістю 20 гривень, на рахунку якої були кошти в сумі 50 гривень, та «лайфселл» вартістю 20 гривень, картою пам`яті об`ємом 4 Гб вартістю 50 гривень у чохлі вартістю 100 гривен, після чого розпорядилася викраденим майном на власний розсуд.

Своїми незаконними діями ОСОБА_7 заподіяла потерпілій ОСОБА_4 матеріальної шкоди на загальну суму 2040 гривень.

Вказані дії ОСОБА_7 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

29 травня 2018 року між потерпілою ОСОБА_4 та неповнолітньою обвинуваченою ОСОБА_7 , за участі її законного представника ОСОБА_5 та захисника адвоката ОСОБА_6 укладено угоду про примирення, згідно якої обвинувачена повністю визнала свою винуватість у вчиненні зазначеного вище діяння. Сторони погодилися на призначення покаранная ОСОБА_7 за ч.1 ст. 185 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян , що становить 850 гривень.

В підготовчому судовому засіданні потерпіла ОСОБА_8 підтримала угоду про примирення, укладену з обвинуваченою ОСОБА_7 , просила суд її затвердити та пояснила, що укладення угоди з її сторони є цілком добровільним і вона розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені п.2 ч.1 ст. 473 КПК України. Також вказала на те, що заподіяна їй шкода обвинуваченою відшкодована, матеріальних претензій до неї вона не має.

Неповнолітня обвинувачена ОСОБА_7 в судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованого їй злочину визнала повністю та підтвердила вищевказані обставини скоєння злочину, підтримала угоду про примирення з потерпілою і просила її затвердити. При цьому пояснила, що укладення угоди є цілком добровільним, вона повністю розуміє права, передбаченні п.1 ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені п.1 ч.1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом. При цьому, обвинувачена повідомила, що вона отримує доходи у виді стипендії і має можливість виконати узгоджене покарання, тобто сплатити штраф.

Законний представник неповнолітньої обвинуваченої та захисник просили суд затвердити угоду, посилаючись, що її умови не порушують прав неповнолітнього обвинуваченого та відповідають вимогам закону.

Прокурор вважає за можливе затвердження угоди про примирення, укладену між потерпілою та обвинуваченою, і така угода не суперечить вимогам закону, кваліфікація кримінального правопорушення є правильною, умови угоди не порушують прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб.

Заслухавши думку учасників судового засідання, суд приходить до висновку, що угода про примирення підлягає затвердженню, з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 і ч.3 ст. 469 КПК України за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження № 0000095, дії обвинуваченої ОСОБА_7 обґрунтовано кваліфіковані за ч.1 ст.185 КК України. Дане діяння відповідно до ст. 12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості.

В судовому засіданні, в присутності законного представника та захисника, судом з`ясовано, що неповнолітня обвинувачена ОСОБА_9 в повній мірі розуміє права, визначені п.1 ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п.1 ч.1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.

Судом встановлено, що потерпіла розуміє наслідки затвердження даної угоди, визначені п.2 ч.1 ст. 473 КПК України.

За таких обставин, суд дійшов до переконання, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При вирішенні питання про відповідність угоди вимогам КПК України та закону, суд, враховує, що умови угоди про примирення не суперечать вимогам КПК України та закону, правова кваліфікація дій кримінального правопорушення вірна, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб, не встановлено підстав вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися, не встановлено очевидної неможливості виконання обвинуваченою взятих на себе зобов`язань за угодою, а також відсутні фактичні підстави для невизнання винуватості.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_7 , містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України.

Також судом встановлено, що зміст, умови та порядок укладення угоди про примирення відповідають вимогам ст.ст. 469, 471 КПК України, міра покарання, узгоджена потерпілою та обвинуваченою, визначена у межах санкції ч. 1 ст.185 КК України.

Підстав для відмови у затвердженні угоди про примирення, передбачених ч.7 ст.474 КПК України, не встановлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

В якості обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченої, суд враховує її щире каяття, активне сприяння органам досудового слідства у розслідуванні злочину, повне відшкодування завданої матеріальної шкоди, неповнолітній вік обвинуваченої, вчинення злочину жінкою в стані вагітності.

З врахуванням всіх обставин справи та особи обвинуваченої, суд вважає, що узгоджене сторонами покарання відповідає не тільки тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставинам справи, але й особі обвинуваченої, є обґрунтованим та буде відповідати цілям покарання.

На підставі вищевикладеного, суд прийшов до висновку про можливість затвердження угоди про примирення, укладеної між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_7 , а також призначення останній остаточної узгодженої сторонами міри покарання.

Керуючись ст.ст.373, 374, 468, 469, 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про примирення укладену 29 травня 2018 року між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_7 .

Неповнолітню ОСОБА_7 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, і призначити їй узгоджене в угоді про примирення покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави 572 гривні витрат на проведення судово-товарознавчої експертизи.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до апеляційного суду Хмельницької області через Нетішинський міський суд шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Роз`яснити учасникам судового провадження їх право на отримання в суді копії вироку.

Головуючий: ОСОБА_1