Справа № 751/4162/17 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/614/2018
Категорія - кримінальна Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 червня 2018 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання - ОСОБА_5

з участю: прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

засудженого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Новозаводського районного суду міста Чернігова від 16 квітня 2018 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Цією ухвалою щодо:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз 04.01.2018 року Новозаводським районним судом м. Чернігова за ч.2 ст.185, ст.71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 1 місяць,

відмовлено у задоволенні клопотання про зарахування у строк відбування покарання у виді позбавлення волі терміну його попереднього ув`язнення.

Обґрунтовуючи своє рішення, місцевий суд вказав на відсутність підстав для зарахування засудженому ОСОБА_8 строку попереднього ув`язнення з 17.08.2017 року до моменту набрання вироком законної сили у строк відбування покарання з розрахунку один день попереднього увезення за два дні позбавлення волі, що відповідає положенням ч.5 ст.72 КК України.

Не погодившись із рішенням суду, засуджений ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу суду та призначити новий розгляд у суді першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом закону України про кримінальну відповідальність. Зазначив, що оскільки Закон України від 18.05.2017 року, яким були внесені зміни до ст.72 КК України, погіршив його становище при зарахуванні строку попереднього ув`язнення до строку відбуття покарання, а тому до нього необхідно застосовувати положення ч.2 ст.4, ч.4 ст.5 КК України, тобто застосувати той закон, який поліпшує становище обвинуваченої особи.

Заслухавши доповідь судді; засудженого ОСОБА_8 та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити з наведених вище підстав; думку прокурора, котрий заперечував проти задоволення скарги, вважаючи ухвалу суду законною та обґрунтованою; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Як слідує з матеріалів провадження, вироком Козелецького районного суду Чернігівської області від 17 листопада 2015 року ОСОБА_8 засуджено за ч.2 ст.289, ч.4 ст.70 КК України до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років. На підставі ст.ст.75, 104 КК України, ОСОБА_8 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки та з покладенням обов`язків, передбачених ч.1 ст.76 КК України (а.о.с.7-9).

Ухвалою Апеляційного суду Чернігівської області від 10 лютого 2016 року вищевказаний вирок Козелецького районного суду щодо ОСОБА_8 було змінено, постановлено вважати ОСОБА_8 засудженим за ч.2 ст.289 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років. На підставі ст.104 КК України, ОСОБА_8 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки (а.о.с.4-6).

Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 25 січня 2017 року щодо ОСОБА_8 було скасовано іспитовий строк та останнього направлено для відбування покарання, призначеного вироком Козелецького районного суду від 17.11.2015 року (а.о.с.2-3).

На виконання вироку Козелецького районного суду Чернігівської області від 17.11.2015 року, ОСОБА_8 було затримано 07 березня 2017 року, що підтверджується протоколом затримання (а.о.с.12).

Згідно ухвали Деснянського районного суду м. Чернігова від 16.06.2017 року, яка набрала законної сили 24 червня 2017 року, ОСОБА_8 тимчасово переведено з Первомайської виправної колонії № 117 Харківської області до Чернігівського слідчого ізолятора на час проведення досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0001302 від 16.02.2017 року (а.о.с.68-69).

Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 18.07.2017 року, ухвалено етапувати ОСОБА_8 , який утримується в ДУ «Первомайська виправна колонія № 117», до ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор» на час розгляду кримінального провадження № 0001302 від 16.02.2017 року за його обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України (а.о.с.71).

Відповідно до протоколу особистого обшуку та повідомлення ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор» від 18 серпня 2017 року, ОСОБА_8 прибув до ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор» 17 серпня 2017 року (а.о.с.23-24).

Вироком Новозаводського районного суду м. Чернігова від 04 січня 2018 року ОСОБА_8 засуджений за ч.2 ст.185, ст.71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 1 місяць. Строк відбування покарання за даним вироком ухвалено обчислювати з моменту затримання для виконання вироку Козелецького районного суду Чернігівської області від 17.11.2015 року з «07 березня 2017 року» (а.к.п.120-123).

Ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 16 березня 2018 року вищевказаний вирок Новозаводського районного суду м. Чернігова щодо ОСОБА_8 було залишено без змін (а.к.п.158-162).

Законом України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26 листопада 2015 року № 838-VІІІ було внесено зміни до частини 5 статті 72 Кримінального кодексу, відповідно до якої зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Прикінцевими положеннями вищевказаного Закону передбачено, що цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування (24.12.2015 року) та застосовується до всіх осіб, щодо яких на момент набрання чинності цим Законом, набрав законної сили обвинувальний вирок, покарання за яким не відбуте повністю.

За змістом ч.1 ст.1 Закону України від 30.06.1993 року «Про попереднє ув`язнення», попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Відтак, як слідує із вищезазначеного вироку Новозаводського районного суду м. Чернігова від 04 січня 2018 року, ОСОБА_8 на час ухвалення вказаного судового рішення вже відбував покарання у виді позбавлення волі за вироком Козелецького районного суду від 17.11.2015 року, і зазначений термін не є строком попереднього ув`язнення в рамках даного кримінального провадження.

Відповідно до вимог Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правил складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення» № 2046-VIII від 18.05.2017 року, який набрав чинності 21 червня 2017 року, частину п`яту ст.72 КК України викладено в новій редакції, а саме, попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті.

Стаття 5 Кримінального кодексу України встановлює зворотну дію у часі законів про кримінальну відповідальність, які скасовують злочинність діяння, пом`якшують кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшують становище особи.

Ця ж стаття встановлює, що закон про кримінальну відповідальність, що встановлює злочинність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної сили.

Отже, доводи апелянта про те, що зарахуванню у строк покарання підлягає період з 17 серпня 2017 року по час набрання вироком законної сили, не ґрунтуються на законі, оскільки застосування закону, що втратив чинність, до правовідносин, що виникли після втрати ним чинності, є неприпустимим.

Відтак, місцевий суд при розгляді клопотання ОСОБА_8 належно оцінив всі обставини справи та дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні клопотання засудженого, з чим погоджується і колегія суддів.

Порушень вимог кримінального процесуального закону, які б ставили під сумнів законність та обґрунтованість постановленого у справі судом першої інстанції рішення, не вбачається.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 - залишити без задоволення, а ухвалу Новозаводського районного суду міста Чернігова від 16 квітня 2018 року щодо нього - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4