Справа № 209/843/18
Провадження № 1-кп/209/238/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2018 року Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська
Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
за участі: - секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
потерпілого - ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002161 від 18 грудня 2017 року відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська (нині Дніпро), українець, громадянин України, який має професійно-технічну освіту, одружений, має на утриманні малолітню дитину - сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:

- 16 липня 2002 Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська за ст. 309 ч. 1 КК України до 1 року позбавлення волі; згідно ст. 75 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік;

18 березня 2003 Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська за ст. 185 ч. 2, 185 ч. 3, 185 ч. 5, 69, 70 КК України до 4 років позбавлення волі. Згідно ст. 71 КК України приєднано невідбутий строк по вироку від 16.07.02 та до відбуття визначено 4 роки 1 місяць. З зарахуванням тримання під вартою 15.11.2002. Звільнено 15.12.2006 з Синельниківської ВК Дніпропетровської області (№94), по відбуттю строку покарання;

-19.01.2012 Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ст. 307 ч. 2, 69 КК України до 1 року 8 місяців 23 дні позбавлення волі; згідно ст. 72 ч. 5 КК України в строк відбуття покарання зараховано час тримання під вартою з 08.09.09 - 31.05.2011 та вважати його відбувшим покарання повністю;

обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,-
ВСТАНОВИВ:

18.12.2017, приблизно о 13.25 годині (більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_5 , знаходячись у приміщенні ТЦ «Тера» по бул. Будівельників буд. 27-А у м. Кам`янському, біля торгового відділу магазину «Даніліка», побачив на прилавку, ноутбук марки «ASUS Х402», що на праві власності належить потерпілому ОСОБА_4 . В цей час у ОСОБА_5 раптово виник умисел, спрямований на повторне таємне викрадення вказаного майна.

Реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на повторне, таємне викрадення чужого майна, 18.12.2017, приблизно о 13.25 годині (більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_5 знаходячись за вищевказаною адресою, цілковито усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та розуміючи, що своїми діями здійснює безоплатне незаконне вилучення чужого майна поза волею власника, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, умисно, таємно, з корисливих мотивів, викрав ноутбук марки «ASUS Х402», вартістю 4883, 33 (чотири тисячі вісімсот вісімдесят три гривні тридцять три копійки), згідно висновку судової товарознавчої експертизи № 1190 від 15.03.2018, що на праві власності належить потерпілому ОСОБА_4 , який знаходився на прилавку торгового відділу магазину «Даніліка», та вийшов з ТЦ «Тера» у невідомому напрямку, маючи можливість вільно розпорядитися викраденим майном.
У подальшому, ОСОБА_5 , майном ОСОБА_4 , яким заволодів таємно, шляхом вільного доступу, розпорядився на власний розсуд.

Своїми умисними діями, ОСОБА_5 , заподіяв ОСОБА_4 майної шкоди на суму вартістю 4 883, 33 (чотири тисячі вісімсот вісімдесят три грив тридцять три копійки).

Таким чином, ОСОБА_5 , обвинувачується у таємному викраденні чужого майна /крадіжка/, вчиненому повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

22 березня 2018 року потерпілий: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянин України, уродженець м. Дніпродзержинськ (нині м. Кам`янське) Дніпропетровської області, українець, освіта вища, ПП «Яворський І.С.», зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_3 , не судимий, з одного боку, та обвинувачуваний: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянин України, уродженець м. Дніпропетровськ (нині Дніпро)Дніпропетровської області, українець, освіта професійно-технічна, офіційно не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий, з іншого боку, на підставі ст.ст.468,469,471 КПК України уклали угоду про таке:
За матеріалами кримінального провадження № 0002161 від 18.12.2017 року, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань та повідомленню про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 будучи раніше судимий за злочини проти власності, згідно довідки з оперативно-довідкової картотеки від 11.01.2018, судимість в установленому законом порядку не знято і не погашено, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та знову вчинив умисний, корисливий злочин.

18.12.2017, приблизно о 13.25 годині (більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_5 , знаходячись у приміщенні ТЦ «Тера» по бул. Будівельників буд. 27-А у м. Кам`янському, біля торгового відділу магазину «Даніліка», побачив на прилавку, ноутбук марки «ASUS Х402», що на праві власності належить потерпілому ОСОБА_4 . В цей час у ОСОБА_5 раптово виник умисел, спрямований на повторне таємне викрадення вказаного майна.

Реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на повторне, таємне викрадення чужого майна, 18.12.2017, приблизно о 13.25 годині (більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_5 знаходячись за вищевказаною адресою, цілковито усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та розуміючи, що своїми діями здійснює безоплатне незаконне вилучення чужого майна поза волею власника, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, умисно, таємно, з корисливих мотивів, викрав ноутбук марки «ASUS Х402», вартістю 4883, 33 (чотири тисячі вісімсот вісімдесят три гривні тридцять три копійки), згідно висновку судової товарознавчої експертизи № 1190 від 15.03.2018, що на праві власності належить потерпілому ОСОБА_4 , який знаходився на прилавку торгового відділу магазину «Даніліка», та вийшов з ТЦ «Тера» у невідомому напрямку, маючи можливість вільно розпорядитися викраденим майном.
У подальшому, ОСОБА_5 , майном ОСОБА_4 , яким заволодів таємно, шляхом вільного доступу, розпорядився на власний розсуд.

Своїми умисними діями, ОСОБА_5 , заподіяв ОСОБА_4 майної шкоди на суму вартістю 4 883, 33 (чотири тисячі вісімсот вісімдесят три грив тридцять три копійки).

Таким чином, ОСОБА_5 , обвинувачується у таємному викраденні чужого майна /крадіжка/, вчиненому повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Сторони визнають вірність кваліфікації дій ОСОБА_5 погоджуються на призначення покарання ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді (двох) років позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з випробуванням, на підставі ст. 75 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_5 розуміє, що відповідно до ч. 1 ст. 473 КПК України наслідком укладання та затвердження означеної угоди про примирення є:
1) для обвинуваченого обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 і 424 цього кодексу та відмова від здійснення прав, передбачених пунктом 1 частини четвертої статті 474 цього кодексу;
2) для потерпілого - обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 і 424 цього кодексу та позбавлення права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди.
Обвинувачений ОСОБА_5 розуміє зміст положень ч. 1 та ч. 5 ст. 474 КПК України, а саме те, що він має право на судовий розгляд в рамках судового провадження по справі, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, та він має такі права: мовчати та факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення; подати клопотання про виклик свідків та подавати докази, що свідчать на його користь; розуміти характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим; наслідки укладання та затвердження угоди, передбаченні ст. 473 цього кодексу; характер кожного обвинувачення від покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Обвинувачений ОСОБА_5 розуміє наслідки невиконання цієї угоди, передбаченою ст. 476 КПК України, зокрема те, що у разі невиконання угоди про примирення потерпілий має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку, яким затверджена угода.
Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності за ч. 2 ст. 185 КК України.

Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, який згідно ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє положення ч. 5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він беззастережно визнає себе винним, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Також, під час підготовчого судового засідання судом з`ясовано у потерпілого ОСОБА_4 , що він цілком розуміє наслідки затвердження угоди про примирення, передбачені статтею 473 КПК України.

В судовому засіданні суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також, судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам КПК України і КК України, зокрема вимогам ст. 65 КК України щодо узгодженого покарання, умови угоди відповідають інтересам суспільства в забезпеченні швидкого судового провадження, виявленні та припиненні більшої кількості кримінальних правопорушень та попередження нових злочинів.

Обвинувачений ОСОБА_5 погоджується на призначення узгодженої ним міри та виду покарання.

Підстав для відмови в затвердженні угоди судом не встановлено.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим і призначення обвинуваченому ОСОБА_5 узгодженої сторонами міри покарання.

Процесуальні витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи в сумі 170 грн. 00 коп. підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_5 на підставі ст. 124 ч.2 КПК України.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 не обирався.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 373, 374, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про примирення між потерпілим та обвинуваченим від 22 березня 2018 року, укладену між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

Визнати винним ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Згідно ч. 1 ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_5 такі обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання;

Згідно ч. 2 ст. 76 КК України додатково покласти на засудженого ОСОБА_5 обов`язок:
-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 не обирався.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави документально підтверджені витрати на проведення судової товарознавчої експертизи у сумі 170 гривень.

Речовий доказ: відеозапис з камер спостереження магазину "Даніліка" за 18.12.2017 року, який долучений до матеріалів кримінального провадження 00002161 зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Вирок на підставі угоди про примирення може бути оскаржений до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок підлягає негайному врученню потерпілому, обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1