Провадження № 11-кп/780/613/18 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 19 06.06.2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_5 ,

засудженого ОСОБА_6 в режимі відеоконференції під час трансляції з Державної установи «Райківська виправна колонія (№ 73)»,

секретаря судових засідань ОСОБА_7 ,

провівши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційний розгляд за скаргою засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 19 жовтня 2017 року про відмову в застосуванні Закону України «Про амністію у 2016 році» відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого вироком Подільського районного суду міста Києва від 02 червня 2015 року за ч.2 ст.186 КК України, -
ВСТАНОВИЛА:

26 вересня 2017 року засуджений ОСОБА_6 звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з клопотанням про застосування щодо нього Закону України «Про амністію у 2016 році».

19 жовтня 2017 року ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області в задоволенні клопотання ОСОБА_6 відмовлено. Своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що ОСОБА_6 як особа, що має дві судимості за скоєння умисних тяжких злочинів, відповідно до ст.4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» та ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році» права на застосування до нього Закону України «Про амністію у 2016 році» не має.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, засуджений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати до нього Закон України «Про амністію у 2016 році», зазначаючи при цьому, що суд безпідставно не застосував до нього положення Закону України «Про амністію у 2016 році», залишивши поза увагою те, що він є інвалідом другої групи з 2013 року, а також наявність у нього тяжкого захворювання, зокрема туберкульозу легень.
Заслухавши доповідь судді, доводи засудженого, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, доводи прокурора, який заперечив проти апеляційної скарги засудженого, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга засудженого не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.9 Закону України «Про амністію у 2016 році» амністія не застосовується до осіб, зазначених у ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні». Згідно п. «в» ст. 4 зазначеного Закону амністія не може бути застосована до осіб, які мають дві і більше судимості за вчинення умисних тяжких та/або особливо тяжких злочинів, крім випадків індивідуальної амністії.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_6 має дві непогашені та не зняті судимості за тяжкі злочини, а саме ОСОБА_6 засуджений 01 грудня 2003 року вироком Оболонського районного суду міста Києва за вчинення злочинів, передбачених ч.2 ст.15, ч.3 ст.185, ч.3 ст.186 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки. 17 травня 2006 року від відбування зазначеного покарання ОСОБА_6 був звільнений умовно-достроково на 1 рік 1 місяць 22 дні. Також вироком Подільського районного суду міста Києва від 07 вересня 2009 року ОСОБА_6 засуджений за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.

02 червня 2015 року вироком Подільського районного суду міста Києва ОСОБА_6 було засуджено за ч.2 ст.186 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців, від відбування якого ОСОБА_6 просить звільнити його на підставі Закону України «Про амністію у 2016 році». За таких обставин, правових підстав для застосування Закону України «Про амністію у 2016 році» відносно ОСОБА_6 не має.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість прийнятого судом першої інстанції рішення щодо відмови у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про застосування до нього положень Закону України «Про амністію у 2016 році» та про безпідставність поданої ним апеляційної скарги. Сама по собі наявність у засудженої особи відповідного захворювання без комплексу інших умов та відсутності застережень, передбачених зазначеними вище Законами, не є підставою для застосування щодо цієї особи амністії.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -
УХВАЛИЛА:

Ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області 19 жовтня 2017 року, якою відмовлено в застосуванні Закону України «Про амністію у 2016 році» відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити без змін.

Судді:

_______________ _________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4