В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 липня 2018 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду матеріали кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001502 від 24.11.2014 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Середа Турківського району Львівської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, працюючого водієм у приватного підприємця, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 342 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 , 23 листопада 2014 року, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, вчинив сварку зі своєю колишньою дружиною ОСОБА_5 , яка цього ж дня звернулася до Ужгородського РВУ МВС України в Закарпатській області з письмовою заявою про нанесення тілесних ушкоджень.

Згідно Наказу УМВС України №940 від 22.10.2012 черговим чергової частини Ужгородського РВ УМВС України в Закарпатській області, за місцем проживання ОСОБА_5 скеровано СОГ в складі старшого ДІМ СДІМ майора міліції ОСОБА_6 , старшого слідчого лейтенанта міліції ОСОБА_7 , оперуповноваженого ВКМСД капітана міліції ОСОБА_8 . На запрошення ОСОБА_5 , вищезазначені працівники міліції пройшли в середину будинку, де також знаходився ОСОБА_4 , останній побачивши працівників міліції почав поводити себе агресивно по відношенню до своєї колишньої дружини та працівників міліції, виражаючись нецензурною лайкою та погрожував при цьому фізичною розправою. На неодноразові зауваження працівників міліції ОСОБА_4 не реагував, натомість штовхнув дільничного інспектора міліції ОСОБА_6 в область грудей та наніс йому один удар долонею правої руки в область голови, а саме в ліву частину обличчя.

Після цього ОСОБА_4 було запропоновано проїхати для освідчення на стан алкогольного сп`яніння, та запрошено до Ужгородського РВУ МВС в Закарпатській області для дачі пояснень з приводу вищевказаних обставин на що останній погодився.

Згідно висновку судово-медичного експерта №1082 від 24.11.2014 на момент медичного обстеження на тілі ОСОБА_9 виявлено тілесні ушкодження у виді синця на слизовій оболонці верхньої та нижньої губи зліва. Виникли вказані тілесні ушкодження внаслідок дії тупих твердих предметів по ударному механізму дії, якими могли бути як руки затиснуті в кулак, долоня руки, обуті ноги сторонньої людини. По давності виникнення вищевказані тілесні ушкодження вкладаються в час події, яка мала місце 23.11.2014. Дані тілесні ушкодження потягли за собою розлад здоров`я строком до 6 днів і по цій ознаці, згідно п. 2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я чи незначної стійкої втрати працездатності.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_4 кваліфіковано як вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 342 Кримінального кодексу України, тобто опір працівнику правоохоронного органу під час виконання ним службових обов`язків.

При виконанні судом вимог ст. 348 КПК України обвинувачений ОСОБА_4 зазначив, що йому зрозуміла суть обвинувачення та що він визнає себе винним у вчиненні інкримінованого йому правопорушення та бажає давати показання.

Оскільки прокурор, обвинувачений не заперечили щодо фактичних обставин справи, враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення в повному обсязі за обставин, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги встановлення судом того факту, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин і відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349, ч. 2 ст. 394 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати фактичні обставини, які ніким не оспорюються, у апеляційному порядку, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за обставин, викладених в обвинувальному акті, визнав повністю, щиро розкаявся, та пояснив, що дійсно 23 листопада 2014 року ввечері прийшов випивший з роботи, у нього виник конфлікт з колишньою дружиною, внаслідок чого остання викликала міліцію. Коли прийшла поліція, вже спав. Його розбудили, виник конфлікт з працівником міліції ОСОБА_6 , останній почав скручувати руки, в ході чого ОСОБА_4 штовхнув ОСОБА_6 та наніс один удар в область обличчя. Попросив надати можливість переодягтися, після чого сів до них в машину.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за викладених в обвинувальному акті обставин доведена повністю.

Дії обвинуваченого за ч.2 ст. 342 Кримінального кодексу України кваліфіковані вірно, як опір працівнику правоохоронного органу під час виконання ним службових обов`язків.

При вирішенні питання про призначення покарання, суд враховує ступень тяжкості і характер вчиненого, особу обвинуваченого: який посереднє характеризується за місцем проживання, на наркологічному та психіатричному обліку не перебуває, раніше не судимий. Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття, повне визнання вини, активне сприяння розкриттю злочину; обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 не встановлено.

При таких обставинах суд вважає доцільним призначення обвинуваченому покарання в межах санкції статті, без ізоляції від суспільства, у виді у виді штрафу, і вважає недоцільним призначення йому більш суворого покарання.

Запобіжний захід не обирався.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Судові витрати відсутні.

Речові докази відсутні.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 100, 349, 368 - 370, 373, 374, 394, 395 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 342 КК України та призначити йому покарання за ч.2 ст. 342 КК України у виді у виді штрафу в розмірі ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто в розмірі 1700 (одна тисяча сімсот) грн.
Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1