Справа № 461/5209/17 Головуючий у 1 інстанції - ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/72/18 Доповідач - ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2018 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши кримінальне провадження № 461/8209/17 про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чебоксари Російської Федерації, зареєстрований і проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.2 ст.15, ч.2 ст. 185 КК України,

з участю секретаря ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

прокурора ОСОБА_9

за апеляційною скаргою заступника прокурора Львівської області ОСОБА_10 на вирок Галицького районного суду м. Львова від 11 грудня 2017 року,

в с т а н о в и л а :

Вироком Галицького районного суду м. Львова від 11 грудня 2017 року ОСОБА_7 засуджений за ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України на два роки позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком два роки та на обвинуваченого покладено обов`язки, передбачені ч.1, п.2 ч.2 ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
ОСОБА_7 визнаний винним у тому, що він 17 серпня 2017 близько 20 год. 15 хв., перебуваючи поблизу ринку «Вернісаж», що на вул. Лесі Українки, 1 у м. Львові, маючи умисел на викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення таємно намагався викрасти сумку, в якій знаходились шістнадцять жилетів з хутра, ринкова вартість яких становить 4574,29 грн. та які належать ОСОБА_11 , однак свого злочинного умислу не довів до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки був затриманий вантажником товару ринку «Вернісаж» ОСОБА_12 .
На вирок суду заступник прокурора Львівської області ОСОБА_10 подав апеляційну скаргу, в якій просить судове рішення скасувати та ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_7 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання - два роки позбавлення волі; у решті вирок суду залишити без змін. Не оспорюючи фактичних обставин кримінального провадження та кваліфікації дій обвинуваченого, вважає, що вирок підлягає скасуванню у зв`язку з неправильним застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідності призначеного ОСОБА_7 покарання ступеню тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок безпідставного застосування ст. 75 КК України. В обґрунтування апеляційних вимог покликається на такі доводи: суд першої інстанції не виконав вимог ч.2 ст. 65, ч.2 ст. 50, ст. 75 КК України; не зазначив, які з наведених обставин справи та дані про особу дають підстави стверджувати про можливість виправлення ОСОБА_7 без відбування покарання з відповідним контролем за ним; суд не врахував ступінь тяжкості вчиненого діяння, а саме те, що ОСОБА_7 неодноразово притягався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних тяжких злочинів проти власності, проте він належних висновків для себе не зробив і, маючи непогашену судимість, скоїв злочин, передбачений ч.2 ст. 15 , ч.2 ст. 185 КК України, який відноситься до злочинів середньої тяжкості. ОСОБА_7 15 разів судимий, в тому числі 10 разів за вчинення злочинів проти власності. 17 серпня 2017 року ОСОБА_7 в день звільнення з місць позбавлення волі вчинив новий корисливий злочин, передбачений ч.2 ст. 15 , ч.2 ст. 185 КК України. Неодноразове відбутття ОСОБА_7 реальних покарань у виді позбавлення волі не запобігло вчиненню ним нового умисного злочину проти власності. Суд, враховуючи щире каяття як обставину, що пом`якшує покарання, не мотивував належним чином, у яких саме діях виражалося відповідне ставлення ОСОБА_7 до скоєного.
Під час апеляційного розгляду прокурор ОСОБА_9 апеляційну скаргу підтримала частково, просить вирок скасувати та призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції.
Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник адвокат ОСОБА_8 апеляційну скаргу заперечили, просять вирок суду першої інстанції залишити без зміни, а апеляційну скаргу без задоволення.
Обвинувачений ОСОБА_7 пояснив, що він змінився, зареєструвався за місцем проживання, працює, виконуватиме усі покладені на нього обов`язки.
Заслухавши доповідь судді, виступ прокурора, обвинуваченого ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_8 , обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи й дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Доведеність вини та кваліфікація дій обвинуваченого за ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України учасниками судового провадження не оспорюються.
Доводи апеляційної скарги про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідність призначеного ОСОБА_7 покарання ступеню тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення та особі обвинуваченого колегія суддів до уваги не бере як безпідставні.
Щодо покарання призначеного ОСОБА_7 , то воно призначене судом відповідно до вимог ст.ст. 65, 66, 67 КК України.
Суд з дотриманням вимог ст. 65 КК України врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини справи, особу обвинуваченого, який раніше притягався до кримінальної відповідальності; щире каяття, як обставину, що пом`якшує покарання, а також відсутність обставин, які обтяжують покарання.
За змістом ст. 75 КК України засуджений може бути звільнений від відбування покарання з випробуванням із врахуванням тяжкості злочину, особи винного та інших обставин справи, якщо суд дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.
Звільняючи ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням, суд першої інстанції врахував і вказав у мотивувальній частині вироку на зазначені в ст. 75 КК України обставини: тяжкість вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують покарання, інші обставини справи.
Саме з врахуванням усіх обставин кримінального провадження: вчинення злочину середньої тяжкості, ступеню здійснення злочинного наміру на стадії незакінченого злочину, усунення заподіяної шкоди, складних життєвих умов, щирого каяття та відсутності обставин, які обтяжують покарання, поведінку обвинуваченого на даний час, направлену на соціальну адаптацію, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про можливість виправлення засудженого без відбування покарання і звільнення його на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком та з покладенням на нього передбачених ч.1, п.2 ч.2 ст. 76 КК України обов`язків.
На даний час ОСОБА_7 має постійне місце проживання, за яким зареєстрований, за період, який минув з часу вчинення злочину, за який він засуджений, інших злочинів не вчиняв, запевняє, що став на шлях виправлення, у вчиненому щиро розкаюється,
З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових підстав для ухвалення нового вироку.
Колегія суддів визнає апеляційну скаргу заступника прокурора Львівської області ОСОБА_10 необґрунтованою і вважає, що призначене ОСОБА_7 покарання у вигляді позбавлення волі та звільнення його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.ст. 75, 76 КК України є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.
Вирок суду є законним і обґрунтованим, а тому підстав для його скасування чи зміни немає.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Вирок Галицького районного суду м. Львова від 11 грудня 2017 року щодо ОСОБА_7 залишити без зміни, а апеляційну скаргу заступника прокурора Львівської області ОСОБА_10 без задоволення.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення.

С у д д і :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4