Справа № 451/880/18
Провадження № 1-кп/459/312/2018
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2018 р. Червоноградський міський суд Львівської області

в складі: головуючого-судді ОСОБА_1

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8

представника потерпілого ОСОБА_9

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду у місті Червонограді кримінальне провадження № 0000340 від 29.07.2018 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, раніше судимого, востаннє 16.01.2018 р. вироком Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області за ч. 2 ст. 190 КК України до штрафу у розмірі 850 грн.,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

30.07.2018 р. до суду надійшов даний обвинувальний акт з відповідними додатками, серед яких дві угоди про примирення між потерпілими ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та підозрюваним від 23.06.2018 р.

Прокурор у судовому засідання висловилася за затвердження угод про примирення.

Потерпілі ОСОБА_7 , ОСОБА_8 вказали, що угоду про примирення з обвинуваченим підтримують, пояснивши, що шкода їм компенсована частково.

Представник потерпілої ОСОБА_6 угоду про примирення підтримав, вказавши, що останній відшкодована шкода.

Обвинувачений зазначив, що свою вину визнає, розуміє наслідки укладання угод, просить їх затвердити.

Вислухавши учасників провадження, вивчивши матеріали справи, суд прийшов до такого висновку.

Як видно з обвинувального акту, ОСОБА_4 ставиться у вину те, що він 28.07.2017 р. у період часу з 14:00 год. по 15:00 год., перебуваючи у м. Радехів Львівської області, діючи умисно, з корисливих мотивів, повторно, з метою протиправного заволодіння коштами, шляхом обману та зловживання довірою, за допомогою послуг мобільного зв`язку зателефонував на стаціонарний телефон НОМЕР_1 , що закріплений за ОСОБА_10 , а пізніше зі свого мобільного телефону із абонентським номером ПрАТ «МТС Україна» НОМЕР_2 зателефонував на мобільний номер потерпілої ОСОБА_10 , який йому вдалося дізнатись у ході первинної телефонної розмови з останньою, ввів її в оману під приводом того, що її зять ОСОБА_11 потрапив у ДТП, збивши людину, яка у свою чергу, перебуває у лікарні та для того, щоб зятя не посадили у тюрму, потрібні грошові кошти. У подальшому, отримавши у ході телефонної розмови від ОСОБА_10 інформацію про те, що вона проживає за адресою АДРЕСА_2 , домовились про те, що остання повинна передати грошові кошти. Приблизно о 15:00 год. того ж дня ОСОБА_4 прибув за вказаною адресою, де зустрівся з із ОСОБА_10 та у ході зустрічі отримав від неї грошові кошти у сумі 400 дол. США, що в еквіваленті становить 10360 грн., 150 євро, що в еквіваленті становить 4542 грн., та 5000 грн., на загальну суму 19902 грн., спричинивши матеріальну шкоду потерпілій ОСОБА_10 на вказану суму.

Такі дії обвинуваченого кваліфіковані як шахрайство, тобто заволодіння чужим майном, шляхом обману та зловживання довірою, вчинене повторно, тобто як злочин, що передбачений ч. 2 ст. 190 КК України.

Крім цього, ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що він 18.08.2017 р. близько 11:00 год. перебуваючи у м. Радехів Львівської області, діючи умисно, з корисливих мотивів, повторно, з метою протиправного заволодіння коштами, шляхом обману та зловживання довірою, використовуючи мобільний зв`язок, зателефонував на стаціонарний телефон НОМЕР_3 , що закріплений за ОСОБА_7 , та у ході телефонної розмови, ввівши в оману його дружину ОСОБА_8 , під приводом того, що її рідний брат ОСОБА_12 спричинив у ДТП, збивши людину, та для того, щоб не розпочинати відносно нього кримінальне провадження, потрібно надати грошові кошти у сумі 3000 євро. Проте у ході даної розмови ОСОБА_7 відповіла, що такої суми коштів не має, а може надати 1500 євро. У подальшому зі свого мобільного телефону із абонентським номером ПрАТ «МТС Україна» НОМЕР_4 ОСОБА_4 зателефонував на мобільний номер потерпілої ОСОБА_8 , який йому вдалося дізнатися у ході первинної телефонної розмови, з якою домовився про зустріч у м. Радехів на вул. Стоянівській. Приблизно через 20-30 хв., прибув за вказаною адресою (поблизу ІНФОРМАЦІЯ_2 ), де зустрівся із ОСОБА_8 та отримав від останньої грошові кошти у сумі 1500 євро, що в еквіваленті становить 44745 грн., спричинивши матеріальну шкоду потерпілій ОСОБА_8 на вказану суму.

Такі дії обвинуваченого кваліфіковані як шахрайство, тобто заволодіння чужим майном, шляхом обману та зловживання довірою, вчинене повторно, тобто як злочин, що передбачений ч. 2 ст. 190 КК України.

Під час досудового розслідування 23.06.2018 р. між підозрюваним ОСОБА_4 та потерпілою ОСОБА_6 і потерпілими ОСОБА_7 та ОСОБА_8 укладено дві окремі угоди про примирення, де сторони узгодили покарання обвинуваченому у виді одного року позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробувальним терміном один рік.

Відповідно до ч. 2 ст. 88 КК України судимість має правове значення у разі вчинення нового злочину, а також в інших випадках, передбачених законами України

Як видно з матеріалів справи, обвинувачений неодноразово судимий:

1) 29.02.2000 р. Франківським районним судом м. Львова за ч. 2 ст. 140, ч. 2 ст. 215-3, ч. 1 ст. 145, ст. 42 КК України до двох років позбавлення волі з конфіскацією майна, звільнений 19.07.2000 р.;

2) 25.09.2001 р. Галицьким районним судом м. Львова за ст. 15, ст. 185 КК України до штрафу розміром 300 грн.;

3) 24.06.2004 р. Личаківським районним судом м. Львова за ст. 15, ч. 3 ст. 289, ст. 69, ст. 70 КК України до шести років позбавлення волі, 13.08.2007 р. звільнений умовно-достроково;

4) 24.06.2010 р. Залізничним районним судом м. Львова за ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 357, ст. 70, ст. 71 до дев`яти років позбавлення волі з конфіскацією майна, 31.12.2015 р. звільнений умовно-достроково;

5) 16.01.2018 р. Кам`янка-Бузьким районним судом Львівської області за ч. 2 ст. 190 КК України до штрафу у розмірі 850 грн.

При цьому, матеріали справи не містять відомостей та доказів про сплату останнім даного штрафу.

Крім цього, згідно з довідкою № 17-22052018/46025 від 22.05.2018 р., обвинувачений 15.05.2018 р. був оголошений Стрийським ВП ГУНП у Львівській області у державний розшук за ухилення від слідства у рамках кримінального провадження № 0001899 від 25.10.2017 р. за ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 353 КК України.

За загальним правилом, визначеним ч. 1 ст. 471 КПК України, в угоді про примирення зазначаються, з поміж іншого, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, строк її відшкодування чи перелік дій, не пов`язаних з відшкодуванням шкоди, які підозрюваний чи обвинувачений зобов`язані вчинити на користь потерпілого, строк їх вчинення.

У відповідності до пп. 2, 3 ч. 7 ст. 474 КПК України суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо: умови угоди не відповідають інтересам суспільства; умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Фактичні обставини справи у світлі викладених норм процесуального права свідчать про відсутність підстав для затвердження обох угод про примирення між обвинуваченим та потерпілими.

Так, умови обох угод в частині узгодженого покарання зі звільненням від його відбування з випробуванням не відповідають інтересам суспільства з огляду на такі обставини й факти як: попередні судимості обвинуваченого ОСОБА_4 за вчинення корисливих злочинів проти власності; відсутність відомостей й доказів про виконання вироку Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 16.01.2018 р.; перебування обвинуваченого у розшуку по іншому кримінальному провадженні за підозрою у вчиненні шахрайства; рецидивний характер його діянь.

Крім цього, умови угоди про примирення між потерпілими ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та обвинуваченим від 23.06.2018 р. порушують права та інтереси потерпілих, оскільки завдану шкоду їм у повній мірі не відшкодовано, а в угоді не зазначено строк її відшкодування, що позбавляє останніх гарантій отримання такого відшкодування.

За наведених вище обставин, фактів та міркувань суд має обов`язок відмови у затвердженні обох угод про примирення.

Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 314, п.п. 2, 3 ч. 7 ст. 474 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у затвердженні угод про примирення, що укладені 23 червня 2018 року між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілими ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду Львівської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1