Справа № 317/2867/18
№/п 1-в/317/291/2018
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 жовтня 2018 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3

представника адміністрації ДУ «БВК (№ 99)» ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

захисника засудженого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконферензв`язку заяву захисника засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Воскресенка Приазовського району Запорізької області, українця, громадянина України, який має неповну середню освіту, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , до арешту проживав за адресою: АДРЕСА_1 , про заміну не відбутої частини покарання більш м`яким,-

В С Т А Н О В И В:

До Запорізького районного суду Запорізької області надійшла клопотання захисника засудженого ОСОБА_5 про заміну не відбутої частини покарання більш м`яким, яке уточнювалось 16.10.2018 року.

В судовому засіданні 16.10.2018 року в обґрунтування клопотання захисник засудженого адвокат ОСОБА_6 , зазначив, що ОСОБА_5 засуджений 26.05.2011 року Приазовським районним судом Запорізької області за ч.2 ст. 146, ч.4 ст. 189, п.п.6,12 ч.2 ст. 115 КК України до 12 років позбавлення волі з належного йому конфіскацією майна. На даний час ОСОБА_5 відбуває покарання в ДУ «Біленьківська виправна колонія (№99)». На виробництві виправної установи ОСОБА_5 працевлаштований не допускає порушень режиму відбування покарання, підтримує соціальні зв`язки з рідними, виконує всі передбачені законом вимоги персоналу установи, має заохочення. Також захисник зазначив, що засуджений ОСОБА_5 винуватість свою визнає в повному обсязі та розкаюється у скоєному, на підставі вищевикладеного адвокат ОСОБА_6 просив суд застосувати відносно засудженого ОСОБА_5 заохочувальну норму, передбачену ст. 82 КК України у вигляді заміни не відбутої частини покарання більш м`яким обмеженням волі.

Засуджений ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав клопотання свого захисника, зазначив, що він дійсно став на шлях виправлення та визнає свою винуватість у скоєному, щиросердно розкаюється, просив суд задовольнити клопотання захисника в повному обсязі.

Прокурор не заперечував проти клопотання захисника засудженого ОСОБА_5 , оскільки всі наявні характеризуючи матеріали свідчать про те, що ОСОБА_5 став на шлях виправлення та заслуговує на пільгу, передбачену с. 82 КК України.

Представник адміністрації ДУ «БВК (№ 99)» ОСОБА_7 заперечував проти клопотання захисника засудженого ОСОБА_5 , вважає його передчасним, однак обґрунтувати своє заперечення не зміг.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши думки сторін, суд вважає, що клопотання захисника засудженого ОСОБА_5 підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 був засуджений вироком Приазовським районним судом Запорізької області від 26.05.2011 за ч. 2 ст. 146, ч.4 ст. 189, п.п.6,12 ст. 70 КК України до 12 років позбавлення волі з конфіскацією майна, що є власністю засудженого. Ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 11.06.2016 року зараховано у строк відбування покарання термін попереднього ув`язнення з 10.08.2010 року по 23.11.2011 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Виходячи з цього початок строку відбування покарання: 10.08.2010 року, кінець строку: 27.04.2021 року.

Засуджений ОСОБА_5 в місцях позбавлення волі знаходиться з 10.08.2010 року. Під час тримання у Запорізькому слідчому ізоляторі, характеризувався посередньо. Порушення вимог режиму тримання не допускав. Заохочень та стягнень не мав.

З 15.11.2011 року тримався у Вільнянському слідчому ізоляторі, характеризувався негативно. Допустив три порушення режиму тримання, які виразились у між камерному зв`язку . Стягнення були накладені до набрання вироком законної сили та погашені у встановленому законом порядку.

З 15.12.2011 року відбуває покарання в ДУ «Біленьківська виправна колонія (№99)». За одноразове порушення встановлених вимог мав одне стягнення правами начальника установи, яке було зняте у встановленому законом порядку. За сумлінну поведінку та ставлення до праці заохочувався 9 разів правами начальника колонії та 4 рази правами начальника відділення СПС.

На виробництві установи працевлаштований на дільниці «Поліетилен», різноробочим, що підтверджується довідкою про працевлаштування.

Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом, але робить це з метою отримати поблажливість.

У скоєному злочині вину визнає повністю, розкаюється.

За вироком суду має солідарний позов на суму 100 000,00 гривень, однак в бухгалтерії виправної установи виконавчі листи не знаходяться.

На профілактичному обліку не перебуває.

Суду також надана медична довідка начальника медичної частини ДУ «БВК (№99)» ОСОБА_8 від 14.09.2018 року, згідно якої вбачається, що засуджений ОСОБА_5 працездатний, за станом здоров`я можлива заміна не відбутої частини покарання більш м`яким у вигляді обмеження волі.

У відповідності до ст. 82 КК України, особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, не відбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати не відбутого строку покарання, призначеного вироком. Заміна не відбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Водночас, суд звертає увагу на те, що під виправленням розуміється процес позитивних змін, які відбуваються в особистості засудженого та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Виправлення полягає в тому, щоб шляхом примусового впливу на засудженого внести корективи в його соціально-психологічні властивості, нейтралізувати негативні настанови, змусити додержуватися положень закону про кримінальну відповідальність, а ще краще, нехай навіть під страхом покарання, прищепити повагу до закону. Досягнення такого результату визнається юридичним виправленням, що само по собі важливий результат застосування покарання, суттєвий показник його ефективності.

Висновок суду про виправлення засудженого повинен базуватися на врахуванні даних про його поведінку в цілому та відношенню до праці за весь період знаходження у виправних установах, а не за час, що безпосередньо передує розгляду подання. Суд не може не врахувати, що примірна поведінка це не тільки пасивна форма поводження засудженого, що полягає в утриманні від порушення режиму відбування покарання, а й активна форма поведінки, котра за своєю суттю є намагання своєю діяльністю виправити вину за скоєне кримінальне правопорушення.

Згідно наданих суду адміністрацією ДУ «БВК (№ 99)» матеріалів особової справи та характеристики на засудженого, суд вважає, що засуджений ОСОБА_5 довів те, що він став на шлях виправлення та заслуговує на пільгу передбачену ст. 82 КК України.

Керуючись ст. 82 КК України, ст. 539 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву захисника засудженого ОСОБА_5 про заміну не відбутої частини покарання більш м`яким задовольнити в повному обсязі.

Замінити не відбуту частину покарання засудженому ОСОБА_5 більш м`яким покаранням, у вигляді обмеження волі, на строк - 2 роки 6 місяці 11 днів.

Ухвала суду може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом семи днів з дня її оголошення.

У разі подання апеляції прокурором, виконання зупиняється.

Суддя ОСОБА_1