Справа № 405/7266/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.09.2018 рокуколегія суддів Ленінського районного суду м. Кіровограда в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі: ОСОБА_4

за участю прокурора: ОСОБА_5

захисника: ОСОБА_6

обвинуваченого: ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницький кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0010498 від 15.09.2017 року, за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.115 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:

В судовому засіданні захисник ОСОБА_7 ОСОБА_6 заявив клопотання про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт. Вказав, що ОСОБА_7 вже більше року перебуває під вартою. Окрім того, ОСОБА_7 має місце, де він може відбувати домашній арешт, а саме квартира за адресою: АДРЕСА_1 , господар якої не має заперечення проти відбування ОСОБА_7 вказаної міри запобіжного заходу та між ними укладено договір оренди.

Обвинувачений ОСОБА_7 підтримав клопотання захисника.

В судовому засіданні прокурор заперечив, зазначивши, що ризики застосування запобіжного заходу тримання під вартою не відпали та не зменшилися.

Заслухавши учасників кримінального провадження, суд прийшов до висновку щодо відсутності підстав для зміни запобіжного заходу обвинуваченому, виходячи з наступного.

При розгляді клопотання судом взято до уваги позицію Європейського суду з прав людини, яка висвітлена в рішенні ЄСПЛ від 20.05.2010 р. у справі «Москаленко проти України», в якому зазначено, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину.

Суд зазначає, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні замаху на кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.115 КК України, яке відноситься до категорії особливо тяжкого злочину.

Розглядаючи клопотання, суд приймає до уваги обставини, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема те, що ОСОБА_7 є не одружений, не працюючий, не маючий утриманців, раніше судимий, що свідчить про відсутність у обвинуваченого міцних соціальних зв`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для справи; незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Приймаючи до уваги викладені обставини, враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_7 , обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, суд прийшов до переконання про наявність ризику, передбаченого ч. 1 ст.177 КПК України, а саме: можливість переховування від суду з метою уникнення відповідальності за вчинене

Окрім того, враховуючи, що по справі не допитані потерпілий та свідки, суд приходить до висновку про наявність ризику незаконного впливу на потерпілого та свідків, встановленого ч.1 ст.177 КПК України.

Можливість проживання ОСОБА_7 по АДРЕСА_1 на підставі договору оренди з власником житла не зменшує ступеню ризиків встановлених судом та не забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_7 .

Наведене свідчить, про відсутність підстав для зміни запобіжного заходу та задоволення клопотання захисника.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 177, 178, 194 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Відмовити в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на інший запобіжний захід.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_2