Єдиний унікальний номер 234/631/18
Номер провадження 11-кп/775/548/2018

УХВАЛА

Іменем України

29 травня 2018 року колегія суддів судової палати з кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення апеляційного суду Донецької області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі: ОСОБА_4 ,

за участю

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченої ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмут Донецької області матеріали кримінального провадження № 000000088 від 27.06.2017 року за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_8 на ухвалу Краматорського міського суду Донецької області від06 березня 2018 року про повернення обвинувального акту прокурору для приведення його у відповідність з вимогами закону щодо ОСОБА_7 ,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 06.03.2018 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 000088 за обвинуваченням ОСОБА_7 за ч.1 ст. 320 КК України повернуто прокурору.

В ухвалі суд вказав, що обвинувальний акт має ряд недоліків, зокрема, що в порушення вимог ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити відомості (серед іншого): 5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення. які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення. Суд зазначив, що відповідальність за злочин, передбачений ч.1 ст. 320 КК України, настає лише в разі коли порушення зазначених правил було істотнім, тобто створювало реальну небезпеку для здоров`я людей або виходу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів чи прекурсорів з-під контролю. Малозначне порушення цих правил відповідно до ч.2 ст. 11 КК України злочином не визнається.

В своїй ухвалі суд першої інстанції прийшов до висновку, що відповідно до вимог ст. 320 ч.1 КК України, в обвинувальному акті не вказані наслідки порушення зазначених правил, не визначено чи це порушення було істотним, тобто створювало реальну небезпеку для здоров`я людей або виходу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів чи прекурсорів з під контролю чи ні, не встановлено умисність чи необережність дій обвинуваченої та не визначено як діяла обвинувачена при скоєнні злочину, як при виконанні службових чи професійних обов`язків, тому на підставі ч.6 ст. 22 КПК України, суд прийшов до висновку, що обвинувальний акт складений з порушеннями КПК України, що позбавить суд законне рішення у даному кримінальномуу провадженні.

В поданій апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції. Вказує, що обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України та містить як фактичні обставини кримінального правопорушення (подія скоєного ОСОБА_7 кримінального правопорушення час, місце, спосіб та інші обставини) та правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на статтю закону України про кримінальну відповідальність (ч.1 ст. 320 КК України), так і формулювання обвинувачення. Вважає, що у обвинувальному акті зазначено, що своїми умисними діями, що виразились у порушенні правил відпуску наркотичних засобів, ОСОБА_7 вчинила кримінальне правопорушення передбачене ч.1 ст. 320 КК України. Тобто, висновки суду щодо порушень допущених при складанні обвинувального акту є помилковим, обвинувальний акт складено у відповідності до ч.2 п.5 ст. 291 КПК України, сформульовано обвинувачення, зокрема зазначено короткий виклад тексту диспозиції кримінально-правової норми, порушення якої інкримінується особі, та зазначено правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальності.

В запереченнях на апеляційну скаргу прокурора, захисник ОСОБА_6 зазначив, що прокурором не доведено обвинувачення відносно ОСОБА_7 , а саме у обвинувальному акті не зазначена загальна вага «кодеїну». Крім того, вважає, що прокурором та слідчим не додержано вимог ч.1ст. 91 КПК України, а саме визначено мотив і мета вчинення кримінального правопорушення, вид та розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення. Зазначає, що обвинуваченням не вказано, що ОСОБА_7 перебувала на посаді фармацевтичного працівника. Також в порушення вимог ст. 109 КПК України, реєстр матеріалів досудового розслідування містить не всі процесуальні дії та процесуальні рішення, проведені під час досудового слідства.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи прокурора ОСОБА_5 , який просив ухвалу суду скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції, пояснення захисника ОСОБА_6 та обвинуваченої ОСОБА_7 , які просили ухвалу суду залишити без зміни, а апеляційну скаргу без задоволення, перевіривши матеріали справи та обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Повертаючи обвинувальний акт прокурору місцевий суд послався на те, що прокурором при складанні обвинувального акту допущено суттєві порушення норм КПК України, які порушують права особи, як обвинуваченого та виключають можливість прийняття судом законного рішення у справі.

Разом з тим, колегія суддів не може погодитись із такими висновками суду першої інстанції.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК.

Зокрема, із системного аналізу вказаної норми закону випливає, що обвинувальний акт повертається прокурору у випадку, коли він не підписаний слідчим, або не затверджений прокурором, в обвинувальному акті містяться положення, що суперечать одне одному, обвинувачення викладене в обвинувальному акті є неконкретним, коли обвинувальний акт містить недопустиму натуралізацію опису статевого злочину, коли в обвинувальному акті відсутні дані про місце перебування обвинувачених, дані про потерпілого, коли в обвинувальному акті немає посилань на аркуші справи, коли до обвинувального акта не долучені додатки, передбачені ч.4 ст.291 КПК, не вручені копії обвинувального акта підозрюваному та його захиснику.

Конкретні вимоги до обвинувального акта містяться у ст.291 КПК України, згідно якої обвинувальний акт має містити відомості: 1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; 2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; 5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; 6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; 7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; 8) розмір витрат на залучення експерта; 9) дату та місце його складення та затвердження.

Перелік вимог до обвинувального акту та додатків, що до нього додаються, встановлений ст.291 КПК України, є вичерпним.

В контексті зазначених норм закону суд, приймаючи рішення за результатами підготовчого судового засідання має виходити і з положень ст. 22, ст.26 КПК України щодо змагальності та диспозитивності кримінального провадження та ст.337 КПК України, яка в подальшому визначає межі судового розгляду, який проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Як вбачається з матеріалів даного провадження, в обвинувальному акті відносно ОСОБА_7 зазначено дані передбачені ч. 2 ст. 291 КПК України, що встановлені досудовим розслідування та формулювання обвинувачення в необхідному обсязі.

При цьому, як вірно вказано в апеляційній скарзі, що у обвинувальному акті зазначено, що ОСОБА_7 , діяла у порушення вимог ст. 2, 3, 4, 5 Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів». П.9 Порядку відпуску лікарських засобів і виробів медичного призначення з аптек та їх структурних підрозділів, тобто слідчим та прокурором сформульовано фактичні обставини кримінального правопорушення, які були встановлені під час досудового розслідування, а тому суттєвих порушень норм КПК не допущено.

Таким чином, суд першої інстанції прийшов до помилкових висновків, приписавши закону України про кримінальну відповідальність неіснуючі положення, оскільки привила відпуску наркотичних речовин не входять до закону України про кримінальну відповідальність, тобто до Кримінального кодексу України.

Також колегія суддів вважає, що під час підготовчого судового засіданні, щодо наслідків порушення правил обігу наркотичних засобів, істотності порушення цих правил, умислу чи необережності дії обвинуваченої тощо, фактично надав оцінку обставинам вчиненого правопорушення та складу злочину, тим самим вийшов за межі питань, передбачених ст. 314 КПК України.

За таких обставин колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції про повернення обвинувального акта прокурору підлягає скасуванню як незаконна з направленням матеріалів кримінального провадження на новий судовий розгляд.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 404, 405, 407, КПК України, колегія суддів -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Ухвалу Краматорського міського суду Донецької області від 06 березня 2018 року щодо ОСОБА_7 за ч.1 ст. 320 КК України про повернення обвинувального акту прокурору скасувати.

Призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення .

Судді