У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 жовтня 2018 року Слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
слідчого БЦ ВП ГУ НП - ОСОБА_4
розглянувши клопотання слідчого Білоцерківського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0004004 від 11.10.2018 року за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України про арешт майна, -
в с т а н о в и в :
12.10.2018 року до слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшло клопотання слідчого Білоцерківського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором Білоцерківської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на тимчасово вилучене під час особистого обшуку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , майно, а саме: два предмети ззовні схожі на ножі, які упаковані до поліетиленового пакету № 1748048, з метою збереження речових доказів, проведення судових експертиз.
Обґрунтовуючи клопотання, слідчий зазначає, що 11.10.2018 року близько 01 год. ОСОБА_7 , перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , діючи умисно з метою заподіяння тяжких тілесних ушкоджень наніс своєму брату ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляді двох проникаючих колото різаних ран живота.

11.10.2018 року був затриманий працівниками поліції ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що о 20 год. було складено протокол затримання ОСОБА_6 , за підозрою у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.121 КК України. В ході затримання ОСОБА_6 , було проведено його особистий обшук, під час якого в присутності понятих, було виявлено та вилучено із внутрішнього карману куртки, в яку він був одягнутий, два предмета схожі на ножі, які було упаковано до поліетиленового пакету № 1748048.

11.10.2018 року відомості про кримінальне правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004004 за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.
Клопотання про арешт слідчим подано з метою збереження речових доказів у справі, оскільки вилучені речі є можливим речовим доказом та предметом злочину.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 , слідчий ОСОБА_4 клопотання підтримали, просили суд його задовольнити.
Підозрюваний ОСОБА_6 в судове засідання на розгляд клопотання не доставлений.
Виходячи зі змісту ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків.
Згідно із ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Відповідно до ст. 8 Загальної декларації прав людини, кожна людина має право на ефективне поновлення у правах компетентними національними судами в разі порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом.
Згідно з ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.
Частиною 2 статті 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов) чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожна фізична або юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права
У рішеннях ЄСПЛ у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції», «Малама проти Греції», «Україна-Тюмень проти України», «Спорронг та Льонрот проти Швеції» констатовано, що перша та найважливіша вимога ст. 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення першого пункту дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а другий пункт визнає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном через введення в дію «законів». Крім того, верховенство права, один із фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей Конвенції. Також суд нагадує, що втручання в право на мирне володіння майном повинно бути здійснено з дотриманням «справедливого балансу» між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи. Зокрема, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, якої прагнуть досягти через вжиття будь-якого заходу для позбавлення особи її власності.
Крім того, у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09.06.2005 року), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24.03.2005 року) ЄСПл зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним, тобто для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар для особи» (справа «Ізмайлов проти Росії», п. 38 рішення від 16.10.2008 року). Проаналізувавши вищенаведені обставини, вивчивши матеріали клопотання, приходжу до висновку, що на час розгляду клопотання є достатньо підстав вважати, що майно, на яке слідчий просить накласти арешт, відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України та ст.167 КПК України
Слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для накладення арешту на вилучене майно, оскільки питання про його повернення може бути вирішено після проведення відповідних судових експертиз.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 98, 170-173, 309 КПК України, -

у х в а л и в :
Клопотання слідчого Білоцерківського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0004004 від 11.10.2018 року за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України про арешт майна- задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучені два предмети ззовні схожі на ножі, які упаковані до поліетиленового пакету № 1748048 в ході особистого обшуку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою збереження речових доказів, проведення судових експертиз.
Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим.

На ухвалу може бути подана апеляція до Київського Апеляційного суду протягом п`яти діб з дня її винесення.

Слідчий суддяОСОБА_1