Справа № 303/3933/18
Провадження № 1-кп/303/496/18
Ряд стат.звіту № 2
ВИРОК

19 липня 2018 року м.Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:
Головуючого - судді ОСОБА_1
секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Мукачево обвинувальний акт та угоду про примирення у кримінальному провадженні, внесеному 30 травня 2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000615 про обвинувачення
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, із середньою освітою, не працюючого, проживає у громадському шлюбі, має на утриманні одну мадлолітню дитину, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 128 КК України,

з участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4
потерпілої ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:

02 липня 2018 року до Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному 30 травня 2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000615 про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 128 КК України.
На підставі обвинувального акту судом встановлено, що ОСОБА_3 16 травня 2018 року близько 20:30 години, знаходячись біля будинку АДРЕСА_2 , вчинив словесну сварку із ОСОБА_5 , яка виникла між ними на грунті особистих неприязних стосунків, в ході якої, не маючи умислу на несення тілесних ушкоджень, схопив потерпілу ОСОБА_5 за шию та штовхнув її. В той час ОСОБА_5 , не втрималась на ногах та впала на землю, таким чином отримала тілесні ушкодження у вигляді розриву передньої хрестоподібної зв`язки, часткового розриву медіальної колатеральної зв`язки лівого колінного суглобу, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 208/2018 від 19.06.2018 року, відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості згідно п. 2.2.2. «Правил судово-медчиного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» , затверджених Наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 року, кваліфікуються як такі, що потягли за собою розлад здоров`я на строк понад 21 день. Згідно висновку експерта № 208/2018 від 19.06.2018 року у ОСОБА_5 , виявлені тілесні ушкодження у виді розриву передньої хрестоподібної зв`язки, часткового розриву медіальної колатеральної зв`язки лівого колінного суглобу, з приводу чого проведена іммобілізація лівого колінного суглобу до 6 тижнів. Вказані тілесні ушкодження виникли по ротаційному механізму при ротації (повороті) лівої нижньої кінцівки навколо повздовжньої осі. По давності виникнення можуть вкладатися в дату події, яка мала місце 16.05.2018 року і відносяться до групи тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як такі, що потягли за собою розлад здоров`я на строк понад 21 день, згідно п. 2.2.2. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень».
Вказані дії ОСОБА_3 кваліфіковані органом досудового розслідування за ст.128 КК України, - необережне середньої тяжкості тілесне ушкодження.
19 липня 2018 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 укладено угоду про примирення на підставі ст. ст.468, 469, 471, 473 КПК України.
У відповідності до умов вказаної угоди потерпіла та обвинувачений дійшли згоди щодо обставин та правової кваліфікації дій за ст.128 КК України.
Відповідно до умов угоди про примирення, обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні та зобов`язувався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні.
Під час укладення угоди про примирення потерпіла та обвинувачений узгодили міру покарання за вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ст.128 КК України, а саме: . виді обмеження волі на строк два роки із звільненням від відбування основного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України з покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.
Прокурор в судовому засіданні вважає, що при укладенні угоди про примирення дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, просив угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.
Під час підготовчого судового засідання ОСОБА_3 визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.128 КК України, просив затвердити угоду про примирення, вказавши, що він повністю розуміє свої права та характер обвинувачення, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди, а також наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ст. 473 КПК України, які йому роз`яснені судом. Крім цього, ОСОБА_3 вказав, що вищезазначена угода про примирення укладена ним з потерпілою добровільно, без застосування будь-якого насильства, примусу та погроз. Також, йому зрозумілі та роз`ясненні судом права, передбачені п.1 ч.5 ст.474 КПК України.
Під час підготовчого судового засідання потерпіла ОСОБА_5 ствердила, що не має до ОСОБА_3 претензій. Угода між нею та ОСОБА_3 укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, обіцянок, чи будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ст.473 КПК України, йому зрозумілі.
Розглядаючи питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, суд виходить з наступного.
Відповідно ст.468 Кримінального процесуального кодексу України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 цілком розуміє права, визначені п. 1-4 ч.5 ст. 474 Кримінального процесуального кодексу України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_3 беззастережно визнав себе винним, згідно з положеннями ст.12 Кримінального кодексу України відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості.
Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Подана на розгляд суду угода відповідає вимогам кримінального процесуального закону, оскільки її умови не суперечать вимогам закону, правова кваліфікація кримінального правопорушення вірна, умови угоди не порушують права, свободи та інтереси сторін, укладення угоди було добровільним, очевидна можливість виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань.
Відповідно до ч.1 ст. 475 Кримінального процесуального кодексу України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 є: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , передбачені ст. 67 КК України, не встановлено.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення, укладеної між потерпілим та обвинуваченим та призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.128 КК України.
Цивільний позов не заявлявся.
Речові докази відсутні.
Процесуальні витрати відсутні.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.
Керуючись ст.8, 124, 129 Конституції України, ст.2, 7, 8, 22, 26, 314, 369, 370-374, 469, 471, 473-475 Кримінального процесуального кодексу України, суд

З А С У Д И В:

Затвердити угоду про примирення, укладену 19 липня 2018 року між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000615 від 30 травня 2018 року.
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.128 КК України та призначити йому узгоджену сторонами угоди міру покарання у виді обмеження волі на строк 02 (два) роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням та визначити йому іспитовий строк тривалістю 01 (один) рік.
На підставі ч.1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не застосовувати.
Вирок суду на підставі угоди про примирення між потерпілою та обвинуваченим може бути оскаржений до Апеляційного суду Закарпатської області в порядку, передбаченому ч.3 ст.394 КПК України.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Закарпатської області через цей суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуючий ОСОБА_1