Виноградівський районний суд Закарпатської області
______________________________________________________________
Справа № 299/2144/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06.06.2018 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в складі :

головуючого ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Виноградів кримінальне провадження (внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №00000021 від 28.03.2017 року) відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Бердичів, Житомирської області, мешканця АДРЕСА_1 , з вищою освітою, одруженого, на утриманні якого перебуває одна малолітня дитина, раніше не судимого, тимчасово не працюючого,

що обвинувачується у вчиненні злочину (кримінального правопорушення), передбаченого ч.1 ст.364 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Органом досудового розслідування ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що він в порушення вимог ст.19 Конституції України, ст.ст.11, 16, 58, 59 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, перебуваючи на посаді начальника відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ІНФОРМАЦІЯ_3 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на зловживання службовим становищем, з метою отримання неправомірної вигоди для інших фізичних осіб, 18.03.2017 приблизно о 02 год. 13 хв., перебуваючи за місцем проживання, за адресою: АДРЕСА_2 , замість того, щоб організувати затримання осіб, вилучення згідно діючого законодавства тютюнових виробів, які останні намагались незаконно перемістити через державний кордон України поза межами пунктів пропуску, на ділянці відповідальності відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 », ІНФОРМАЦІЯ_3 , на прохання невстановленої слідством особи на ім`я ОСОБА_8 , зі свого мобільного телефону з вищевказаним абонентським номером, зателефонував, на той момент, старшому зміни прикордонних нарядів відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_9 та розуміючи протиправність своїх дій, суспільно-небезпечні наслідки та невідворотність їх настання, наказав відпустити вищевказаних невстановлених осіб разом з предметами злочинної діяльності (тютюновими виробами), не складаючи ніяких процесуальних документів.

Такі дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.1 ст.364 КК України, як зловживання службовим становищем, тобто умисне, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для іншої фізичної особи, використання службовою особою службового становища всупереч інтересам служби, якщо воно завдало істотної шкоди.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому органом досудового розслідування злочині не визнав. По суті справи пояснив, що він обіймав посаду начальника ВПС «Хижа». Коли обвинувачений перебував вдома, від лейтенанта ОСОБА_9 йому надійшло повідомлення про затримання прикордонним нарядом 4-х невідомих осіб з 10 пакунками. Почувши це, він надав команду діяти в рамках передбачених законом. Через декілька хвилин ОСОБА_4 перетелефонував до ВПС «Хижа» та надав наказ, переписавши відомості про осіб змістити наряд. Далі зв`язок обірвався і ОСОБА_4 не зміг уточнити інформації для підлеглих, що треба зміститись до освітленого місця і там проводити дії по встановленню осіб. До ОСОБА_9 він відразу додзвонитись не зміг через зайнятість мережі. Через декілька хвилин йому зателефонував майор ОСОБА_10 , який запитав чи віддавав він наказ наряду зміститись. Обвинувачений повідомив, що його не вірно зрозуміли та віддав наказ на затримання правопорушників. Додатково пояснив, що служив у прикордонних військах з 2010 року по 2017 рік, з них на керівних посадах лише 8 місяців. В той та попередній день йому на телефон більше ніхто не телефонував. Жодної особистої зацікавленості він не мав.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 , по суті справи пояснив, що він 17-18 березня 2017 року виконував обов`язки відповідального по ВПС «Вилок». Близько 02 год. старший зміни прикордонних нарядів доповів йому про затримання 4 правопорушників з 10 ящиками цигарок. Він виїхав на місце події, однак йому відразу зателефонував ОСОБА_9 і сказав, що начальник зміни надав вказівку відпустити їх. При особистому дзвінку до ОСОБА_4 , останній підтвердив дану обставину та надав повторний наказ на затримання. Коли свідок здійснював огляд місця події ним було виявлено 5 ящиків із цигарками, що знаходились за 5 метрів від огорожі. Вказівку відпустити затриманих прикордонникам передавав саме ОСОБА_9 . Всі накази передавались через останнього, а не особисто обвинуваченим.

Свідок ОСОБА_11 допитаний в судовому засіданні пояснив, що він 17.03.2017 року о 02 год. виконував наказ на охорону державного кордону України в районі 91, 94, 103, 102 прикордонних знаків, в особі старшого наряду. В цей час солдат ОСОБА_12 повідомив його, що в районі 102-103 знаку рухається машина і попросив прослідкувати за нею через тепловізор. Свідок, подивившись в той бік, побачивши, як від заправки в напрямку кордону рухається 4 особи, надав наказ ОСОБА_12 на їх затримання. Про затримання 4-х осіб із цигаркам він повідомив центр управління службою та запросив допомогу. В якості такої був направлений солдат ОСОБА_13 . Через деякий час від ОСОБА_9 надійшов наказ ОСОБА_12 щоб той відпустив затриманих, за вказівкою ОСОБА_4 . Свідок чув даний наказ по рації, а тому зв`язався із центром управління службою з метою його уточнення, та отримав аналогічну відповідь. Через 10 хвилин після того як ОСОБА_12 відпустив правопорушників надійшов повторний наказ на їх затримання.

ОСОБА_13 допитаний в судовому засіданні в якості свідка зазначив, що 17-18.03.2017 року перебував у прикордонному наряді разом із ОСОБА_11 та ОСОБА_12 . Він чув по рації, як другий повідомив першого про рух підозрілого автомобіля, а останній, побачивши у тепловізорі людей, що рухались в бік кордону, віддав наказ на їх затримання. В той час свідок перебував у районі 94 прикордонного знаку, що знаходився на відстані 300-500 метрів від місця затримання, і за наказом ОСОБА_9 змістився туди. Там він побачив, що ОСОБА_12 затримано 3-х осіб ромської національності із чорними пакунками, в яких на його думку перебували цигарки. Далі надійшла команда відпустити правопорушників, а через 10 хв. повторний наказ на їх затримання.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 , по суті справи пояснив, що на той момент він виконував обов`язки старшого зміни ВПС «Вилок». Близько 02 год. надійшло повідомлення від солдатів, що ними затримано 4-х осіб із 10-а ящиками цигарок. Він доповів про це ОСОБА_4 . Останній сказав, щоб він забрав звідти наряд, а потім зв`язок перервався. Наказ був висловлений у категоричній формі. У зв`язку з чим він повідомив прикордонний наряд про необхідність зміни дислокації. В подальшому на місце затримання виїхала група швидкого реагування під керівництвом майора ОСОБА_10 , яка виявила лише 5 пакунків із цигарками.

ОСОБА_12 допитаний в судовому засіданні в якості свідка по суті справи пояснив, що він з 18 год. 16.03.2017 року по 02 год. 17.03.2017 року виконував наказ по охороні кордону. В цей час він помітив підозрілу машину біля заправки «ОККО» та повідомив про неї старшому наряду. ОСОБА_11 через тепловізор побачив 4-х осіб і віддав наказ на їх затримання. То були особи схожі ромів, які розмовляли, як йому здається на угорській мові. У них було 10 пакунків, які він не розпаковував, через зайнятість по охороні затриманих. В подальшому ОСОБА_9 передав про необхідність відпустити правопорушників, зазначивши, що це наказ ОСОБА_4 , а ще через декілька хвилин надійшов наказ повертатись та повторне затримання.

В судовому засіданні досліджено наступні докази: посвідчення учасника бойових дій серія НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_4 (а.с.29); службова характеристика на ОСОБА_4 (а.с.30); свідоцтво про шлюб (а.с.31); свідоцтво про народження (а.с.32); протокол огляду від 07.06.2017 року (а.с.95-97); лист СБУ у Закарпатській області на ім`я військового прокурора Ужгородського регіону від 30.03.2017 року №58/14/1233 (а.с.98-99); лист СБУ у Закарпатській області на ім`я військового прокурора Ужгородського регіону від 18.04.2017 року №58/14/1410 (а.с.100-102); протокол за результатами зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 27.03.2017 року (а.с.103-105); опис речей і документів, які були вилучені на підставі ухвали слідчого судді, суду від 14.06.2017 року (а.с.106, 128); лист прикордонної служби України на ім`я слідчого військової прокурори Ужгородського регіону від 12.06.2017 року №27/6810 (а.с.107); протоколи огляду від 27.04.2017 року (а.с.108-114); протокол огляду від 13.07.2017 року (а.с.115-119); посадова інструкція начальника відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (а.с.120-122); протоколи доступу до речей і документів від 14.06.2017 (а.с.123-126); .

Заслухавши обвинуваченого, свідків, дослідивши докази, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_4 відсутній склад злочину (кримінального правопорушення) передбаченого ч.1 ст. 364 КК України з огляду на наступне.

Відповідно до ч.2 ст.17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчинені кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи, поза розумним сумнівом.

На підставі ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Згідно ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини, вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою для закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання.

Відповідно до ст.92 КПК України обов`язок доказування обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному проваджені, передбачених ст. 91 КПК України покладається на сторону обвинувачення безпосередньо у судовому засіданні.

Згідно ч.6 ст.22 КПК України суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

У відповідності до ч.1 ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, крім випадків передбачених цією статтею.

Органом досудового слідства підсудній ОСОБА_4 обвинувачується за ч.1 ст. 364 КК України у зловживанні службовим становищем, тобто умисному, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для іншої фізичної особи, використанні службовою особою службового становища всупереч інтересам служби, якщо воно завдало істотної шкоди.

Об`єктивна сторона даного злочину виявляється у діянні (дії чи бездіяльності), яке: 1) вчиняється з використанням влади, або службового становища; 2) здійснюється у межах повноважень, наданих особі за посадою, чи у зв`язку із виконання нею службових обов`язків; 3) суперечить інтересам служби; 4) заподіює істотну шкоду; 5) знаходиться у причинному зв`язку із зазначеними наслідками.

Примітка 3 до ст.364 КК України зазначає, що під істотною шкодою у статтях 364, 364-1, 365, 365-2, 367 необхідно розуміти шкоду, яка в 100 і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян

Як вбачається із матеріалів справи та тексту обвинувального акту, ОСОБА_4 виконуючи обов`язки начальника відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ІНФОРМАЦІЯ_3 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на зловживання службовим становищем, з метою отримання неправомірної вигоди для інших фізичних осіб надав наказ своїм підлеглим відпустити порушників кордону України. Однак матеріали справи не містять у собі жодних доказів завдання його діями матеріальних збитків.

Посилання прокурора, що діями ОСОБА_4 було завдано істотної шкоди, а саме інтересам держави, через уникнення правопорушниками відповідальності за свої незаконні дії, тобто невиконання ним, як керівником підрозділу правоохоронного органу основної функції держави забезпечення невідворотності покарання за скоєне правопорушення, чим підірвав авторитет та престиж органу державної влади, в особі Прикордонної служби України, судом до уваги не беруться, оскільки законодавцем чітко визначено критерій істотної шкоди і він не підлягає довільному тлумаченню.

Згідно ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Доведення вчинення кримінального правопорушення обвинуваченим покладається на сторону обвинувачення. Адже ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. При цьому сторона обвинувачення зобов`язана доводити винуватість особи поза розумним сумнівом як у вчиненні кримінального проступку, так і у вчиненні злочину. Якщо сторона обвинувачення не доведе вчинення кримінального правопорушення обвинуваченим - судом ухвалюється виправдувальний вирок.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 373 КПК України виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення.

Оскільки в судовому засіданні прокурором не було доведено існування матеріальних збитків заподіяних діями ОСОБА_4 , що свідчить про відсутність такої обов`язкової умови диспозиції даного злочину як істотна шкода, а отже в його діях відсутня об`єктивна сторона. Враховуючи вищевикладене ОСОБА_4 необхідно виправдати у вчинені злочину передбаченому ч.1 ст.364 КК України за відсутності в його діях складу злочину.

Майно, на яке накладено арешт відсутнє.

Речові докази та процесуальні витрати у справі відсутні.

Запобіжний захід до обвинуваченого не застосований .

Керуючись ст.ст. 94, 100, 370, 371, 373-376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 за обвинуваченням у вчиненні злочину (кримінального правопорушення) передбаченого ч.1 ст.364 КК України виправдати на підставі п.3 ч.1 ст.373 КПК України.

Після набрання вироком законної сили повернути заставодавцю ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , грошові кошти в сумі 32000 (тридцять дві тисячі) гривень, внесені нею згідно квитанцій№0.0.754147981.1 від 26 квітня 2017 року в якості застави за ОСОБА_4 на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Закарпатській області, відповідно до ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 26 квітня 2017 року.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Закарпатської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, через Виноградівський районний суд Закарпатської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а копія вироку обвинуваченому та прокурору підлягає врученню негайно після проголошення.

ГоловуючийОСОБА_1