КИЇВСЬКИЙ AПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 жовтня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві матеріали за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 24 вересня 2018 року , відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Суми, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю № 298 від 23.10.2009, видане Сумською обласною КДКА, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.28, ч.3 ст.358; ч.3 ст.28, ч.3 ст.358; ч.4 ст.190; ч. 3 ст. 209 КК України.

за участю
прокурора ОСОБА_5
захисника ОСОБА_7 ,
підозрюваного ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання прокурора групи прокурорів у кримінальному провадженні - прокурора Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 .
Відповідно до ухвали слідчим суддею було враховано те, що у підозрюваного наявне свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю № 298 від 23.10.2009 року, видане Сумською КДКА. Тобто, ОСОБА_6 є адвокатом, а відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», професійні права, честь і гідність адвоката гарантуються та охороняються Конституцією України, цим Законом та іншими законами, зокрема: повідомлення про підозру адвоката у вчиненні кримінального правопорушення може бути здійснене виключно Генеральним прокурором, його заступником, прокурором Автономної Республіки Крим, області, міста Києва та міста Севастополя. З повідомлення про підозру ОСОБА_6 від 05.09.2018 року слідує, що підозру складено прокурором у кримінальному провадженні прокурором м. Києва ОСОБА_8 , а вручено - прокурором Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_9 . Наведене дає підстави для висновку, що повідомлення про підозру ОСОБА_6 здійснено з порушенням порядку, встановленого кримінальним процесуальним законом, а саме не уповноваженою особою, так як повідомлення про підозру адвокату здійснюється виключно Генеральним прокурором, його заступником, керівником регіональної прокуратури в межах його повноважень.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати, застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_6 в межах строків досудового розслідування до 15 жовтня 2018 року, визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України у розмірі заподіяної матеріальної шкоди у сумі 9 177 515 грн.

Прокурор вважає, що до підозрюваного можливим було б застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з огляду на те, що злочин ОСОБА_6 скоєно в складі організованої групи, за попередньою змовою, умисно і добровільно, усвідомлюючи наслідки своїх дій.
Апелянт стверджує, що суддею помилково розцінено факт вручення повідомлення про підозру іншим, ніж керівником регіональної прокуратури, прокурором як недотримання правил особливого порядку кримінального провадження. Тобто, відсутні порушення закону, що безпосереднє вручення ОСОБА_6 повідомлення про підозру проведено не підписантом цього документу прокурором міста Києва ОСОБА_8 , а реалізовано прокурором ОСОБА_9 .
Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити в повному обсязі, позицію захисника та підозрюваного, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, слідчим відділом Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000149 від 15.07.2016 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.28, ч.3 ст.358; ч.3 ст.28, ч.3 ст.358; ч.4 ст.190; ч. 3 ст. 209 КК України.

05 вересня 2018 року прокурором м. Києва Р. Говдою підписане письмове повідомлення ОСОБА_6 про підозру у вчиненні вказаних вище кримінальних правопорушень, яку в той же день останньому вручив за дорученням прокурора м. Києва прокурор Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_10
14 вересня 2018 року прокурор групи прокурорів у кримінальному провадженні - прокурор Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_5 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва Києва від 24 вересня 2018 року у задоволенні зазначеного клопотання було відмовлено з тих підстав, що повідомлення про підозру ОСОБА_6 здійснено з порушенням порядку, встановленого кримінальним процесуальним законом, а саме не уповноваженою особою, так як повідомлення про підозру адвокату здійснюється виключно Генеральним прокурором, його заступником, керівником регіональної прокуратури в межах його повноважень.

Колегія суддів не може погодитись з такими висновками слідчого судді, з таких підстав.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.481 КПК України, письмове повідомлення про підозру адвокату здійснюється Генеральним прокурором, його заступником, керівником регіональної прокуратури в межах його повноважень.
Вказана вище норма кримінального процесуального закону стосується саме письмового повідомлення про підозру адвокату, але в ній не йдеться про особисте вручення такої підозри адвокату виключно переліченими вище керівниками прокуратури.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 278 КПК України письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення у спосіб, передбачений для вручення повідомлень.
Повноваження прокурора визначені ст. 36 КПК України, серед яких прокурор, уповноважений доручати слідчому, органу досудового розслідування проведення у встановлений прокурором строк слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, інших процесуальних дій або давати вказівки щодо їх проведення чи брати участь у них, а в необхідних випадках особисто проводити слідчі (розшукові) дії та процесуальні дії в порядку, визначеному цим Кодексом.
Отже, наведені норми права не містять вимоги щодо вручення особисто письмового повідомлення про підозру адвокату Генеральним прокурором, його заступником, керівником регіональної прокуратури.

Таку ж правову позицію висловив і Касаційний адміністративний суд Верховного Суду у рішенні від 02 квітня 2018 року у справі №800/536/17 (провадження №П9901/400/18)
Виходячи з викладеного, ухвала слідчого судді щодо ОСОБА_6 підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали колегією суддів, відповідно до повноважень, визначених ст.422 КПК України.
Постановляючи нову ухвалу, колегія суддів виходить з того, що підставою для застосування запобіжного заходу, як вказано в ч.2 ст. 177 КПК України, є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення та наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор, але не доведе недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Колегією суддів встановлено, що прокурором в клопотанні та під час судового засідання доведено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме тих, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та /або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого,свідків, інших підозрюваних.
Також, на думку колегії суддів, матеріали судового провадження за клопотанням прокурора дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованих йому злочинів, два з яких відносяться до особливо тяжких.

Разом з тим, вказавши на зазначені обставини, прокурор не навів в клопотанні достатніх даних, які б свідчили, що менш суворі запобіжні заходи не можуть забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, та відповідно, достатньо не обґрунтував наявність обставин застосування виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

При розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

Обмеження розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи є порушенням вимог п. 4 ст. 5 Конвенції (правова позиція ЄСПЛ у справі «Белевитський проти Росії», пункти 111 - 112 рішення від 1 березня 2007 року).

Отже, з урахуванням вказаних обставин, доводи прокурора про тримання під вартою ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.28, ч.3 ст.358; ч.3 ст.28, ч.3 ст.358; ч.4 ст.190; ч. 3 ст. 209 КК України, є недостатньо вмотивованими.
Колегія суддів, перевіряючи наявність обґрунтованої підозри, вважає, що сукупність матеріалів судової справи, на даному етапі кримінального провадження, до моменту з`ясування істини у справі, є достатньою для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу, оскільки обґрунтованість підозри - це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.
Таким чином, враховуючи дані, що характеризують особу підозрюваного, наявність ризиків, які існують у кримінальному провадженні, колегія суддів вважає за необхідне постановити нову ухвалу, якою частково задовольнити клопотання про застосування запобіжного заходу та застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід - заставу, в розмірі передбаченому п.3 ч.1 ст.182 КПК України, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
Апеляційний суд, визначаючи розмір застави бере до уваги обставини, встановлені ст.ст. 177,178 КПК України, вимоги ст.182 КПК України та позицію Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сума застави повинна визначатись тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави у випадку ухилення від суду та слідства, буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні. а тому вважає, що підозрюваному ОСОБА_6 слід визначити заставу у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 140 960 грн.

У відповідності до ч.5 ст. 194 КПК України, слід покласти на підозрюваного ОСОБА_6 наступні обов`язки:
- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;
- не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- утримуватися від спілкування зі свідками та іншими підозрюваними у даному кримінальному провадженні;
- здати на зберігання слідчому або іншій уповноваженій особі свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Саме такий запобіжний захід на думку колегії суддів буде достатнім, необхідним та доцільним для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_6 та виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 194, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_5 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 24 вересня 2018 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання прокурора групи прокурорів у кримінальному провадженні - прокурора Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 - скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою клопотання прокурора групи прокурорів у кримінальному провадженні - прокурора Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 - задовольнити частково.
Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 140 960 гривень у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на розрахунковий рахунок Київського апеляційного суду (м. Київ, вул. Солом`янська, 2-а, , реєстраційний рахунок: 2186), банк надавача послуг: ГУ ДКСУ у м. Києві, МФО банку: 820172).
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_6 , що застава має бути внесена не пізніше п`яти днів з дня обрання запобіжного заходу у вигляді застави, про що повинен бути наданий слідчому відповідний документ, що це підтверджує.
У відповідності до ч.5 ст. 194 КПК України, покласти на підозрюваного ОСОБА_6 наступні обов`язки:
- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;
- не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- утримуватися від спілкування зі свідками та іншими підозрюваними у даному кримінальному провадженні;
- здати на зберігання слідчому або іншій уповноваженій особі свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 цього Кодексу.
Ухвала набирає законної сили з часу проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

_______________ _______________ _____________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/815/2018
Категорія: ст. 183 КПК України
Слідчий суддя у суді першої інстанції ОСОБА_11
Доповідач в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1