ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/0430/59/18 Справа № 202/5585/18 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2018 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

судді -доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційними скаргами прокурора прокуратури Дніпропетровської області та захисника ОСОБА_6 , діючого в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 12 вересня 2018 року в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001091, відносно

ОСОБА_7 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: смт.Кіровське
Дніпропетровської області, громадянина України,
який зареєстрований за адресою:
АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою:

АДРЕСА_2 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 12 вересня 2018 року відмовлено в задоволенні клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській областіпро застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком до 08 листопада 2018 року, з покладенням обов`язків, передбачених ст.194 КПК України.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що є достатні підстави підозрювати ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України. Проте в ході розгляду клопотання не доведено, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження або протиправно перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого та застосувати відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави 1500 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто 2 761 500 грн.

Обґрунтовуючи заявлені в апеляційній скарзі вимоги прокурор посилається на те, що ОСОБА_7 , залишаючись на волі, негативно впливатиме на хід досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, безпосередньо впливатиме на учасників кримінального провадження та може переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Вказує на те, що в ухвалі слідчого судді не встановлено і не вказано про доведеність наданих сторонами кримінального провадження доказів обставин, які свідчать на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення. Вважає, що є необхідним визначити розмір застави 1500 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 2 761 500 грн., оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним ОСОБА_7 покладених на нього обов`язків.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого про обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Обґрунтовуючи заявлені в апеляційній скарзі вимоги захисник посилається на те, що слідчим суддею не встановлено і не зазначено жодного ризику, передбаченого ст.177 КПК України, яким би обґрунтовувалась необхідність обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. Виклад обставин, які свідчать про наявність одного або кількох таких ризиків, в порушення вимог п.5 ч.1 ст.184 КПК України в клопотанні про обрання запобіжного заходу слідчим та прокурором не зазначено, і як наслідок не доведено під час розгляду слідчим суддею зазначеного клопотання.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який просив задовольнити вимоги апеляційної скарги, пояснення захисника та підозрюваного, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора та просили задовольнити вимоги апеляційної скарги захисника, перевіривши надані матеріали та обговоривши доводи скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню, а апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

В силу ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Згідно вимог ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною 1 цієї статті.

Судове рішення стосовно обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою повинно відповідати вимогам ст. 370 КПК України, тобто повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим та містити, як чітке визначення законодавчих підстав для його обрання, так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, врахування особи винного та інших обставин, в тому числі ризиків, наведених у ч. 1 ст.177 КПК України.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язані встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При обранні запобіжного заходу ОСОБА_7 ці вимоги закону були дотримані не у повному обсязі, внаслідок чого слідчий суддя прийшов до помилкового висновку про можливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, яке підлягає скасуванню з постановленням судом апеляційної інстанції свого рішення та частковому задоволенню клопотання слідчого.

Як слідує з клопотання та наданих до нього матеріалів, досліджених в суді першої інстанції та перевірених в суді апеляційної інстанції, відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.368 КК України, були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001091 від 06 вересня 2018 року.

11 вересня 2018 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, що виразилось в одержанні службовою особою, яка займає відповідальне становище, неправомірної вигоди для себе за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, дії з використанням наданого їй службового становища.

З наданих матеріалів слідує, що обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами: протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ; протоколом обшуку приміщення Обухівської селищної ради від 10 вересня 2018 року, згідно якого в службовому кабінеті ОСОБА_7 під столом виявлено та вилучено грошові кошти у розмірі 15000 грн.; протоколом затримання ОСОБА_7 від 10 вересня 2018 року, якого затримано на місці вчинення кримінального правопорушення; іншими матеріалами кримінального провадження у сукупності.

При цьому враховується, що, як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 2004 року у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30 серпня 1998 року у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Дослідивши матеріали клопотання та додані до нього матеріали, вислухавши доводи учасників судового провадження, слідчий суддя, перевіряючи законність та обґрунтованість клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області, прийшов до помилкового висновку про необхідність відмови у його задоволенні через недоведеність прокурором обставин, що виправдовують тримання підозрюваного під вартою та вони не є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможуть запобігти ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України.

Апеляційний суд вважає, що матеріалами провадження підтверджено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, які підозрюваний ОСОБА_7 може здійснити, зважаючи в тому числі і на тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні за ч.3 ст.368 КК України, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до десяти років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією, і усвідомлюючи відповідальність, яка загрожує йому у разі доведеності вини, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.
Крім того, під час досудового розслідування не встановлено всіх осіб причетних до вчинення кримінального правопорушення та планується призначити низку експертиз, а отже ОСОБА_7 може незаконно випливати на свідків та експертів у кримінальному провадженні.

Слідчим суддею при обранні запобіжного заходу не було враховано всіх обставин, як того вимагає ст. 178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення.

Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», колегія суддів вважає виправданим необхідність обрання щодо підозрюваного виняткового виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для забезпечення визначених вище ризиків, що узгоджується з вимогами вказаних вище норм закону і правовими позиціями ЄСПЛ.

Що стосується доводів прокурора про визначення альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, а саме 1500 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, апеляційний суд, з урахуванням характеризуючих даних підозрюваного та обставин кримінального правопорушення, вважає, що сума застави в 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 140 960 гривень, буде достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.
За таких обставин апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, апеляційну скаргу захисника слід залишити без задоволення, а ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з постановленням згідно п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України нової ухвали.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу прокурора прокуратури Дніпропетровської області задовольнити частково.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , діючого в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 12 вересня 2018 року про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту скасувати.

Постановити нову ухвалу Апеляційного суду, якою клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 задовольнити частково.
Застосувати щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 08 листопада 2018 року.
Визначити ОСОБА_7 заставу в 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 140 960 гривень.
Зобов`язати ОСОБА_7 у разі внесення застави прибувати за кожною вимогою суду та покласти на нього обов`язки прибувати за кожною вимогою до слідчого чи прокурора, у провадженні яких перебуває кримінальне провадження; не відлучатися з постійного місця проживання без дозволу слідчого чи прокурора або суду, повідомляти слідчого чи прокурора або суд про зміну свого місця проживання, здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Підозрюваного ОСОБА_7 взяти під варту в залі суду негайно.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

______________ _________________ ______________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4