БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №497/1091/18
Провадження №1-кп/497/109/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

на підставі угоди про примирення між обвинуваченим та потерпілим

12.09.2018 року Болградський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю: прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченої ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Болград кримінальне провадження №0000310 від 11.06.2018 року з обвинувальним актом відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Оріхівка Болградського району Одеської області, громадянки України, зі слів - за національністю є болгарка, українську мову розуміє добре, має неповну середню освіту припинила навчання у 12-му класі вечірньої школи, офіційно не працевлаштована, працює періодично за наймом у приватних осіб, одружена, дітей не має, місце проживання якої зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , не судима,
яка обвинувачується у скоєнні злочину, передбаченого ст.190ч.1 КК України,

ВСТАНОВИВ:
24.05.2018 року о 17:11 ОСОБА_4 скоїла злочин, передбачений ст.190 ч.1 КК України, - за кваліфікуючими ознаками: заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою ( шахрайство) наступним чином.
Виконуючи прохання свого знайомого - потерпілого ОСОБА_5 , та скориставшись його довірою до неї в силу дружніх стосунків, за допомогою отриманої від потерпілого його банківської карти та повідомленого ним коду доступу, на його прохання, перевірила стан банківського рахунку ОСОБА_5 у банкоматі АТ "Ощадбанк", що розташований за адресою: м.Болград, вул.Терещенка,61 та, переконавшись, що на зазначеному рахунку є грошові кошти в сумі 3500 гривень, що належали ОСОБА_5 , діючи з корисливих мотивів на підставі наміру, що раптово виник в неї на заволодіння коштами ОСОБА_5 шляхом зловживання його довірою, вирішила привласнити зазначені кошти. На виконання свого наміру, діючи з корисливих мотивів, з зазначеного рахунку за допомогою банківської карти ОСОБА_4 зняла в тому ж банкоматі грошові кошти, що належали ОСОБА_5 - в сумі 3500 гривень, проте, після цього, продовжуючи свої дії на виконання свого наміру на забезпечення можливості вільного використання вказаних коштів, повідомила ОСОБА_5 недостовірну інформацію - начебто на його банківському рахунку № НОМЕР_1 не було коштів та повернула йому його банківську карту, чим забезпечила собі можливість використання зазначених коштів на власний розсуд, заподіявши тим самим потерпілому ОСОБА_5 матеріальний збиток на загальну суму 3500 гривень.
Обвинувачена ОСОБА_4 у судовому засіданні свою вину у скоєні вищевказаного кримінального правопорушення за вказаними обставинами визнала в повному обсязі, стверджувала, що у скоєному розкаюється, розуміє наслідки укладання угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченою, яку підписала добровільно без будь-якого тиску з будь-чийого боку на неї, умови угоди їй роз`яснені і зрозумілі, вона погоджується добровільно на покарання, узгоджене угодою.
Потерпілий у судовому засіданні також повідомив суд, що розуміє наслідки укладання угоди про примирення між ним та обвинуваченою, яку підписав добровільно без будь-якого тиску з будь-чийого боку на нього, умови угоди йому роз`яснені і зрозумілі, обвинувачена дійсно вибачилася, він її пробачив, кошти, обвину4вачена усі йому повернула і він до неї претензій матеріального та морального характеру не має.
Прокурор у судовому засіданні, повідомивши, що відсутня необхідність в наданні суду письмових доказів вини обвинуваченої, добутих в ході досудового розслідування кримінального провадження, та, підтверджуючи наявність вини в діях обвинуваченої у скоєнні нею злочину, передбаченого ч.1ст.190 КК України, просив затвердити угоду про примирення між потерпілим та обвинуваченою і призначити покарання, до якого вони дійшли, вважаючи це покарання достатнім та належним.
Вислухавши обвинувачену та потерпілого, що просили затвердити угоду, укладену між ними про примирення, а також прокурора, який не заперечував проти затвердження вказаної угоди, вивчивши доводи обвинувального акту та ознайомившись з реєстром матеріалів досудового розслідування, суд дійшов наступного.
12.09.2018 року між потерпілим ОСОБА_5 з одного боку, та обвинуваченою ОСОБА_4 з іншого, була укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченою відповідно до положень ст.471 КПК України.
Згідно вказаної угоди потерпілий та обвинувачена дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченої за ч.1ст.190 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке має понести обвинувачена - у виді штрафу, - в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доході громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень.
В угоді передбачені наслідки її укладення та затвердження, встановлені ст.473 КПК України, а також наслідки її невиконання, вона підписана обома сторонами.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченою, суд виходить з наступного.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.
Згідно з ч.3ст.469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.1ст.190 КК України, який, згідно ст.12 КК України, є злочином середньої тяжкості.
При цьому судом встановлено, що ОСОБА_4 цілком розуміє права, визначені їй п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид та міру покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Суд в ході судового засідання переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам КПК України і КК України, зокрема, вимогам ст.65 КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.
Так, при перевірці умов угоди на відповідність вимогам КК України та інтересам суспільства, суд дійшов висновку, що дії ОСОБА_4 кваліфіковано вірно - за ст.190ч.1 КК України - як заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою ( шахрайство).
Також суд враховує те, що ОСОБА_4 раніше не судима, повністю визнала свою вину у скоєнні злочину, розкаюється, що підтверджується її активним сприянням у розкритті злочину, добровільним поверненням викраденого, усвідомлення вини у скоєному, та погоджується про призначення їй покарання, визначеного угодою за ч.1 ст.190 КК України.
Обвинувачена ОСОБА_4 погоджується на призначення узгодженої нею та потерпілим міри та виду покарання. Характер взятих обвинуваченою ОСОБА_4 на себе за угодою зобов`язань свідчить про можливість їх виконання.
Підстав для відмови у затвердженні угоди, судом не встановлено.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_4 і призначення обвинуваченій узгодженої сторонами міри покарання.
Запобіжний захід в ході досудового розслідування кримінального провадження обвинуваченої не обирався. Не знаходить суд й наразі підстав для обрання запобіжного заходу обвинуваченої . Долю речових доказів у справі слід вирішити відповідно до ст.100 КПК України,
Керуючись ст.ст. 368-371,373,374,475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про примирення від 12.09.2018 року між потерпілим ОСОБА_5 , 1960р. народження та обвинуваченою ОСОБА_4 .
ОСОБА_4 визнати винною у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.190 КК України та призначити їй узгоджене угодою покарання у виді штрафу в розмірі 30-ти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень.
Запобіжний захід щодо обвинуваченої - не обирати.
Речовий доказ - банківську картку - вважати повернутою власнику - потерпілому ОСОБА_5 - після набрання вироком законної сили.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України в апеляційному порядку до Апеляційного суду Одеської області через Болградський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Апеляційним судом Одеської області.

Суддя ОСОБА_1