АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/1617/18 Справа № 192/2217/17 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 серпня 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000024 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 04 червня 2018 року щодо
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Новокузнецьк Кемеровської області Російської Федерації, громадянин України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий, останній раз 12 листопада 2015 року Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки,
обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ст. 391 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі із доповненнями до неї обвинувачений, не оскаржуючи фактичних обставин кримінального провадження, доведеність його вини у скоєнні злочину, просить вирок суду змінити, перерахувавши йому строк попереднього ув`язнення під вартою з 15 лютого 2018 року до набрання цим вироком законної сили, на підставі ч. 5 ст. 72 КК України з розрахунку: один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
В обґрунтування своїх вимог вказує, що суд першої інстанції не врахував, що по цьому кримінальному провадженню його було етаповано в Державну установу Дніпровська установа виконання покарань № 4 для участі в судових засіданнях, отже з 15 лютого 2018 року він перебуває в слідчому ізоляторі під вартою.
Вважає, що хоч і втратив свою чинність з 21 червня 2017 року Закон України "Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання", згідно якого суд першої інстанції повинен перерахувати строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі до дня проголошення вироку і набрання ним законної сили, однак це не повинно враховуватись судом першої інстанції при вирішенні його питання, оскільки скасування положення зазначеного закону погіршує його становище і тому не має зворотної дії в часі.
Вироком Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 04 червня 2018 року ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 391 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік, на підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків, частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 листопада 2015 року, та остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік 2 місяці.
За обставин, викладених у вироку, 12 листопада 2015 року ОСОБА_8 був засудженим вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки, та 04 лютого 2016 року прибув для відбування покарання до Державної установи «Солонянська виправна колонія № 21». В період відбування покарання ОСОБА_8 систематично порушував встановлений режим відбування покарання, не підкорявся законним вимогам представників адміністрації установи, на виховні заходи не реагував і знову вчинив новий умисний злочин.
Так, 18 жовтня 2017 року приблизно об 11 годині 00 хвилин начальник відділення «Карантину діагностики і розподілу» (далі «КДіР») Державної установи «Солонянська виправна колонія № 21» ОСОБА_9 , перебуваючи у своєму службовому кабінеті, ознайомившись з Графіком двогодинного залучення засуджених відділення «КДіР» до робіт відповідно до п. 5 ст. 118 КВК України встановив, що черговим 18 жовтня 2017 року є засуджений ОСОБА_8 , після чого вказав засудженому територію для прибирання, а саме: вологе прибирання вікон спального приміщення «КДіР».
Проте, обвинувачений ОСОБА_8 маючи умисел на злісну непокору законним вимогам адміністрації установи виконання покарань, достовірно усвідомлюючи, що 19 серпня 2017 року до нього було застосовано стягнення у виді поміщення до приміщення камерного типу строком на 1 місяць, приступити до прибирання вказаної йому території відкрито відмовився в категоричній формі, хоча стан здоров`я дозволяв йому це зробити, тобто вчинив злісну непокору законним вимогам адміністрації ДУ «Солонянська виправна колонія (№ 21)» Міністерства юстиції України.
Після цього, 18 жовтня 2017 року начальником відділення «КДіР» Державної установи «Солонянська виправна колонія № 21» ОСОБА_9 було роз`яснено засудженому ОСОБА_8 положення кримінально-виконавчого законодавства, а саме: п. 5 ст. 118 Кримінально-виконавчого кодексу України, та попереджено про кримінальну відповідальність, передбачену ст. 391 КК України за злісну непокору законним вимогам адміністрації установи особою, яка відбуває покарання у вигляді позбавлення волі, якщо ця особа за порушення вимог режиму відбування покарання була піддана протягом року стягненню у виді переведення до приміщення камерного типу (одиночної камери). Після цього повторно запропонував засудженому приступити до прибирання, але обвинувачений продовжуючи свої злочинні дії, належних висновків для себе не зробив та відкрито, умисно в присутності інших представників адміністрації Державна установа «Солонянська виправна колонія № 21» без поважних причин, вдруге відмовився виконувати законні вимоги адміністрації Державної установи «Солонянська виправна колонія № 21», яка є місцем відбування покарання останнього у виді позбавлення волі.
Кримінальне провадження розглянуто в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України.
Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого та його захисника, які підтримали доводи апеляційної скарги, прокурора, яка заперечувала у задоволенні апеляційної скарги обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого не підлягає задоволенню з таких підстав.
У відповідності до вимог ст. 404 КПК України вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.
Висновок суду щодо фактичних обставин кримінального провадження, правильність кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_8 за кримінальним законом та доведеність його вини в апеляційній скарзі не оспорюється, а тому апеляційним судом не перевіряється.
На думку колегії суддів покарання ОСОБА_8 призначено з дотриманням вимог ст.ст. 50, 65 КК України, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого ним злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, обставини, що обтяжує покарання рецидив злочинів, обставин, що пом`якшують покарання, судом не встановлено, даних про особу обвинуваченого, який на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, раніше судимий, вчинив новий умисний злочин в період відбування покарання у виді позбавлення волі, за місцем відбування покарання характеризується негативно.
Також судом правильно призначено покарання на підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, частково приєднавши невідбуту частину покарання за вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 листопада 2015 року.
Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, діючої в редакції Закону України № 838-VIII від 26 листопада 2015 року, зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи застосовано попереднє ув`язнення, проводиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Окрім того, Законом України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення» від 18 травня 2017 року № 2046-VIII, який набрав чинності з 21 червня 2017 року, у вказану вище частину статті внесені зміни і дана частина викладена в новій редакції, яка вже передбачає зарахування судом попереднього ув`язнення у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день.
Отже, при зарахуванні попереднього ув`язнення у строк покарання у виді позбавлення волі або у строк іншого покарання, передбаченого ч. 1 ст. 72 КК України в редакції Закону України № 838-VIII від 26 листопада 2015 року підлягає застосуванню стосовно періодів попереднього ув`язнення, які тривали до 20 червня 2017 року включно, у тому числі до набрання чинності вказаним Законом, а в редакції Закону від 18 травня 2017 року № 2046-VIII до періодів, які мали місце, починаючи з 21 червня 2017 року, незалежно від того, коли було вчинено злочин за фактом якого здійснюється відповідне кримінальне провадження.
Враховуючи вищезазначене, підстав для зарахування обвинуваченому у строк відбування покарання за правилами ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України №838-VIII від 26 листопада 2015 року строку перебування у слідчому ізоляторі за вироком Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 04 червня 2018 року з 15 лютого 2018 року до набрання цим вироком законної сили, колегія суддів не вбачає, оскільки на цей період вже діяв Закон України в редакції від 18 травня 2017 року № 2046-VIII.
Відповідно до ухвали Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 30 січня 2018 року, ОСОБА_8 було переведено до Державної установи Дніпровська установа виконання покарань № 4 для участі у судових засіданнях, що мало місце після 21.06.2017 року.
Крім того, ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 січня 2016 року ОСОБА_8 зараховано в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення під вартою за вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 листопада 2015 року з 15 червня 2015 року до 21 січня 2016 року включно на підставі ч. 5 ст. 72 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Інших даних для зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання матеріали кримінального провадження не містять.

Істотних порушень норм кримінального процесуального законодавства, які є безумовною підставою для скасування або зміни вироку в матеріалах кримінального провадження не встановлено.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 04 червня 2018 року залишити без задоволення.
Вирок Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 04 червня 2018 року щодо ОСОБА_8 залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Кримінального касаційного суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а обвинуваченим, який перебуває під вартою - з моменту вручення копії ухвали.

Судді Апеляційного суду
Дніпропетровської області:

_____________ _________ __________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4