Справа № 333/1669/18
Провадження № 1-кп/333/352/18
В И Р О К
Іменем України
13 червня 2018 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду м. Запоріжжя, кримінальне провадження № 0005021 відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Запорізької області, Запорізького району, с. Григорівка, громадянина України, українця, освіта - середня, офіційно не працюючого, холостого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-04.11.1994 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 140 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ст. 43 КК України приєднано покарання за вироком від 16.11.1993 року. Звільнився 17.05.1997 року з Бердянської ВК № 77 по відбуттю строку покарання;

-10.08.1998 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 229-6, ч. 2 ст. 140, ст. 42 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі суворого режиму з конфіскацією майна. Звільнився 02.09.1999 року з Оріхівської ВК № 88 у відповідності до ст. 4 Закону України «Про амністію» від 16.07.1999 року;

-09.02.2000 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 140 КК України до 2 років позбавлення волі суворого режиму з конфіскацією майна. Звільнився 29.10.2001 року з СІЗО № 10 по відбуттю строку покарання;

-19.12.2003 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі. Звільнився 23.06.2005 року із Південної ВК № 90 по відбуттю строку покарання;

-31.01.2007 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 190 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст.ст. 75-76 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком 3 роки;

-30.12.2008 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 309 КК України. На підставі ч. 4 ст. 309 КК України кримінальну справу закрито;

-23.12.2009 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 187, ст. 70 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна. На підставі ст. 71 КК України приєднано покарання за вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 31.01.2007 року та остаточно визначено покарання у виді 7 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна. Звільнився 30.04.2014 року з Каменської ВК № 101 умовно достроково з невідбутим терміном 2 роки 3 місяці 14 днів;

-25.12.2014 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України приєднано покарання за вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 23.12.2009 року та остаточно призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі. Звільнився 20.04.2017 року з Софіївської ВК № 55 по відбуттю покарання;

-24.11.2017 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185 КК України до 6 місяців арешту. Вирок вступив в законну силу 26.12.2017 року, цього ж дня обвинуваченого оголошено у розшук;

за обвинуваченням у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
Будучи особою раніше засудженою за корисливі злочини проти власності, судимість зі які не знята та не погашена в установленому законом порядку, на шлях виправлення не став та вчинив нові аналогічні злочини при наступних обставинах.

27 грудня 2017 року, о 14 годині 20 хвилин, ОСОБА_5 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, із корисливих мотивів, ходячись біля камер схову супермаркету «АТБ» по пр. Соборному, 1-Г м. Запоріжжя, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, скориставшись великим скупченням людей, шляхом вільного доступу, з кишені куртки неповнолітньої ОСОБА_7 , таємно викрав мобільний телефон «Samsung J5», вартістю 5000 грн. 00 коп., який належить потерпілій ОСОБА_8 та знаходився в користуванні її неповнолітньої доньки. Після чого, реалізовуючи свій злочинний умисел, зник з місця скоєння злочину, розпорядився майном на власний розсуд. В результаті злочинних дій ОСОБА_5 потерпілій ОСОБА_8 спричинена майнова шкода у розмірі 5000 грн.00 коп.

Крім того, 06 лютого 2018 року, приблизно о 7 годині 00 хвилин, ОСОБА_5 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, із корисливих мотивів, знаходячись на зупинці громадського транспорту «вокзал Запоріжжя-1» по пр. Соборному у м. Запоріжжі, впевнившись, що за його діями ніхто спостерігає, скориставшись натовпом при вході до маршрутного таксі, шляхом вільного доступу, з кишені куртки неповнолітньої ОСОБА_9 , таємно викрав мобільний телефон «Хіаоmі note 4», вартістю 3500 грн. 00 коп., який належить потерпілій ОСОБА_10 та знаходився в користуванні її неповнолітньої доньки. Після чого, реалізовуючи свій злочинний умисел, зник з місця скоєння злочину, розпорядився майном на власний розсуд. В результаті злочинних дій ОСОБА_5 потерпілій ОСОБА_10 спричинена майнова шкода у розмірі 3500 грн. 00 коп.

20 лютого 2018 року, приблизно о 7 годині 00 хвилин,

ОСОБА_5 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, із

корисливих мотивів, знаходячись біля кіоску, який знаходиться біля зупинки

громадського транспорту «вокзал Запоріжжя-1» по пр. Соборному у м. Запоріжжі, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного

доступу, з кишені куртки потерпілої ОСОБА_11 , таємно викрав її мобільний

телефон «Sony Xperia Z1 Compact», вартістю 4939 грн. 00 коп. Після чого, реалізовуючи свій злочинний умисел, зник з місця скоєння злочину та розпорядився майном на власний розсуд. В результаті злочинних дій ОСОБА_5 потерпілій ОСОБА_11

спричинена майнова шкода у розмірі 4 939 грн.00 коп.

22 лютого 2018 року, приблизно об 11 годині 30 хвилин, ОСОБА_5 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючій повторно, з корисливих мотивів, знаходячись в приміщенні магазину «Економ клас» по вулиці

Північнокільцевій, 17 у м. Запоріжжі, впевнившись, що за його діями ніхто не

спостерігає, шляхом вільного доступу, з карману сумки потерпілої ОСОБА_12 ,

таємно викрав її мобільний телефон «Prestigio MultiPhone PAP 3501», вартістю 2200

грн. 00 коп. Після чого з місця скоєння злочину зник та розпорядився викраденим майном на власний розсуд. В результаті злочинних дій ОСОБА_5 потерпілій ОСОБА_12 спричинена майнова шкода у розмірі 2200 грн.00 коп.

Крім того, 20 березня 2018 року, о 7 годині 00 хвилин, ОСОБА_5 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, із корисливих мотивів, знаходячись на зупинці громадського транспорту «вокзал Запоріжжя-1» по пр. Соборному у м. Запоріжжі, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, скориставшись натовпом при вході до маршрутного таксі, шляхом вільного доступу, з кишені куртки потерпілої ОСОБА_13 , таємно викрав її мобільний телефон «Хіаоmi redmi note 4», вартістю 5000 грн. 00 коп., в подальшому розпорядившись майном на власний розсуд. В результаті злочинних дій ОСОБА_5 потерпілій ОСОБА_13 спричинена майнова шкода у розмірі 5000 грн.00 коп.

Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_5 визнав себе винним у повному обсязі у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України, та пояснив, що йому зрозуміло обвинувачення, права, передбачені КПК України, він погоджується із обставинами, встановленими під час досудового розслідування, із зібраними у кримінальному провадженні доказами, як достовірними і допустимими, знає про міру та вид покарання, передбаченими КК України за вказані злочини і його заява про винуватість не є результатом якихось погроз або обіцянок. Крім того, суду пояснив, що дійсно у грудні 2017 року, точної дати не пам`ятає, близька 14 годині, він з кишені куртки незнайомої йому дівчини викрав мобільний телефон «Samsung J5». Після чого він його продав, а кошти витратив на особисті потреби. На початку лютого 2018 року, точної дати він не пам`ятає, близько 7 години ранку, знаходячись на зупинці громадського транспорту «вокзал Запоріжжя-1» по пр. Соборному у м. Запоріжжі з кишені куртки незнайомої йому дівчини він викрав мобільний телефон «Хіаоmі note 4», який в подальшому продав, а гроші витратив на особисті потреби. В 20-х числах лютого 2018 року, зранку, точного часу не пам`ятає, знаходячись біля кіоску на зупинці громадського транспорту «вокзал Запоріжжя-1» з кишені куртки незнайомої йому дівчини він викрав мобільний телефон «Sony Xperia Z1 Compact», який в подальшому продав, витративши гроші на особисті потреби. Десь в цей же час лютого 2018 року, точної дати він не пам`ятає, знаходячись в приміщенні магазину «Економ клас» з карману сумки незнайомої йому дівчини викрав її мобільний телефон «Prestigio MultiPhone PAP 3501», який в подальшому продав, а гроші витратив на особисті потреби. Наприкінці березня 2018 року, близька 7 години ранку, він, знаходячись на зупинці громадського транспорту «вокзал Запоріжжя-1», скориставшись натовпом при вході до маршрутного таксі, з кишені куртки незнайомої йому дівчини викрав її мобільний телефон «Хіаоmi redmi note 4», який в подальшому продав, а грошові кошти витратив на особисті потреби. У скоєному щиро розкаюється, просить суворо не карати.
Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються. При цьому розгляд провадження провадився відносно обвинуваченого в межах пред`явленого йому обвинувачення.

Потерпілі ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , будучі належним чином повідомленими про дату, час та місце слухання справи, у судове засідання не з`явилися, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, претензій матеріального характеру до обвинуваченого не мають, у питанні про вирішення покарання покладаються на розсуд суду. Потерпіла ОСОБА_10 в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце слухання справи повідомлялася своєчасно та належним чином, жодних заяв та клопотань на адресу суду не надходило. Вислухавши думку учасників кримінального провадження, суд, на підставі ст. 325 КПК України, прийшов до висновку про можливість продовження судового розгляду справи у відсутність потерпілих.

У судовому засіданні оголошені документи, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_5 .

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники провадження не оспорюють всі фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ч. 3 ст. 349 КПК України, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, провів судове слідство у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349, ст. 351 КПК України, визнавши недоцільним дослідження в цій частині інших доказів по справі, окрім допиту обвинуваченого та дослідження матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу останнього.

Враховуючи викладене, суд, допитавши у судовому засіданні обвинуваченого ОСОБА_5 , дослідивши матеріали кримінального провадження, які характеризують особистість останнього, дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 повністю доведена і його дії кваліфікує за ч. 2 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України, роз`ясненнями пунктів 1, 2, 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (із змінами та доповненнями), а також виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

При вирішенні питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного ним кримінального правопорушення, який відповідно до ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості, особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів, судимість за які не знята і не погашена у встановленому законом порядку, не працюючий, вчинення злочинів є єдиним джерелом його доходів, на диспансерному обліку в Запорізькому наркологічному диспансері перебуває з 01.07.1998 року з діагнозом психічні та поведінкові розлади в результаті вживання опіатів, синдром залежності, на обліку в Запорізькому психологічному диспансері не перебуває, страждає на гіпатіт С.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 , згідно ст. 66 КК України, суд визнає, що обвинувачений повністю визнав вину, щиро розкаявся у вчиненому, своїми правдивими показаннями сприяв встановленню істини у справі. Обставини, що обтяжують покарання, згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Згідно з ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка здійснила злочин, повинно бути призначено покарання, необхідне та достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

Беручи до уваги вищевикладене, з урахуванням ступеня тяжкості вчинених ОСОБА_5 злочинів, даних про його особу, обставин, що пом`якшують покарання, думки прокурора, який просив призначити покарання у вигляді позбавлення волі, суд прийшов до висновку про те, що ці дані в сукупності свідчать про те, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливо тільки в ізоляції від суспільства, оскільки ОСОБА_5 не виявив бажання стати на шлях виправлення та знов продовжив скоювати злочини, а тому єдино адекватним і достатнім для його виправлення є покарання у вигляді позбавлення волі з фактичним відбуттям такого. Оскільки новий злочин вчинено обвинуваченим до повного відбуття покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 24.11.2017 року, суд, при призначенні ОСОБА_5 покарання, не вбачає підстав для застосування положень ст. 75 КК України.

Судом також встановлено, що ОСОБА_5 вчинив дані злочини до повного відбуття покарання, призначеного вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 24.11.2017 року, тому суд вважає за необхідне остаточно визначити йому покарання згідно ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутого покарання за вказаним вироком. При цьому призначене остаточне покарання має бути більше покарання, призначеного за новий злочин, а також невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року.

Цивільний позов та судові витрати у кримінальному провадження відсутні.

Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 349, 366-371, 373-376, 395, 532 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:
ОСОБА_14 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України остаточно призначити ОСОБА_5 покарання за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутого покарання за вироком Жовтевого районного суду м. Запоріжжя від 24.11.2017 року у вигляді 2 (двох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 розраховувати з дня його затримання, тобто з 20 березня 2018 року.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 у виді тримання під вартою в слідчому ізоляторі № 10 м. Запоріжжя до набрання вироком законної сили - залишити без змін.
Речові докази по справі:
-CD-R диск з відеозаписом з камер спостереження супермаркету «АТБ», який розташований за адресою: м. Запоріжжя, пр.. Соборний, 1-Г за 27.12.2017 року, приєднаний до матеріалів кримінального провадження №0005021 зберігати в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання;

-мобільний телефон «Prestigio MultiPhone PAP 3501», переданий на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_12 залишити потерпілій ОСОБА_12 за належністю;

-мобільний телефон «Xiaomi redmi note 4», переданий на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_13 залишити потерпілій ОСОБА_13 за належністю.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суду м. Запоріжжя шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Комунарського районного суду
м. Запоріжжя ОСОБА_1