Дата документу Справа № 337/1486/17
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №337/1486/17 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11-кп/778/861/18 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2018 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Запоріжжя, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 30 листопада 2015 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст.307, ч.2 ст.309, ч.2 ст.310, ст.70, ст.69 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком на 3 роки, обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, уродженця с.Високе Михайлівського району Запорізької області, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_4 , раніше судимого: 17 липня 2006 року Комунарським районним судом м.Запоріжжя за ч.2 ст.187, ст.69 КК України, засуджений до 5 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком на 3 роки; 07 травня 2009 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ст.358 ч.1, ст.358 ч.3, ч.2 ст.15, ч.2 ст.190, ч.2 ст.190, ч.3 ст.187, ч.2 ст.307, ст.70 КК України, засуджений до 7 років позбавлення волі із конфіскацією майна, на підставі ст.71 КК України приєднано покарання за вироком Комунарівського районного суду м. Запоріжжя від 17 липня 2006 року та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років 1 місяць із конфіскацією майна. Звільнений з місць позбавлення волі 23 вересня 2014 року умовно-достроково, не відбутий строк покарання 7 місяців 28 днів; 07 березня 2017 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст.75, 76 КК України звільнений від відбуття строку покарання з іспитовим строком 1 рік, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_8 ,

захисника-адвоката ОСОБА_9 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 - в режимі відеоконференції з ДУ «Запорізький слідчий ізолятор»,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИЛА:

обвинувачений ОСОБА_6 звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на вирок Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 24 січня 2018 року, яким його визнано винним та засуджено за ч.1 ст.185 КК України до 6 місяців арешту, за ч.2 ст.185 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, на підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців, на підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання, призначеного за вироком Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 30 листопада 2015 року, остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 1 місяць; ОСОБА_7 визнано винним та засуджено за ч.2 ст.185 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання, призначеного за вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 07 березня 2017 року, остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 2 місяці.

До обвинуваченого ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Строк відбування покарання постановлено рахувати з моменту його затримання, тобто з 24 березня 2017 року. Згідно з положеннями ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону України №838-VIII від 26 листопада 2015 року) зараховано ОСОБА_6 у строк покарання за цим вироком строк його попереднього ув`язнення з 24 березня 2017 року по 20 червня 2017 року включно із розрахунку 1 (один) день попереднього ув`язнення за 2 (два) дні позбавлення волі. Відповідно до положень ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону України №2046-VIII від 18 травня 2017 року 2017 року) зараховано ОСОБА_6 у строк покарання за цим вироком строк його попереднього ув`язнення з 21 червня 2017 року по день набрання даним вироком законної сили із розрахунку 1 (один) попереднього ув`язнення за 1 (один) день позбавлення волі.

Постановлено стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_10 матеріальну шкоду в розмірі 1700 гривень, на користь ОСОБА_11 матеріальну шкоду в розмірі 900 гривень.

До обвинуваченого ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Строк відбування покарання постановлено рахувати з моменту його затримання, тобто з 24 березня 2017 року. Згідно з положеннями ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону України №838-VIII від 26 листопада 2015 року) зараховано ОСОБА_7 у строк покарання за цим вироком строк його попереднього ув`язнення з 24 березня 2017 року по 20 червня 2017 року включно із розрахунку 1 (один) день попереднього ув`язнення за 2 (два) дні позбавлення волі. Відповідно до положень ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону України №2046-VIII від 18 травня 2017 року) зараховано ОСОБА_7 у строк покарання за цим вироком строк його попереднього ув`язнення з 21 червня 2017 року по день набрання даним вироком законної сили із розрахунку 1 (один) попереднього ув`язнення за 1 (один) день позбавлення волі.

Вирішена доля речових доказів у кримінальному провадженні.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 просить вищевказаний вирок суду першої інстанції змінити та на підставі ст.72 КК України зарахувати йому в строк покарання, із розрахунку 1 (один) день попереднього ув`язнення за 2 (два) дні позбавлення волі, строк попереднього ув`язнення з 24 березня 2017 року по день набрання вироком чинності. Зазначає, що суд першої інстанції помилково зарахував йому строк попереднього ув`язнення по 20 червня 2017 року.

Вирок суду відносно ОСОБА_7 ніким не оскаржується.

Згідно з вироком суду, 16 лютого 2017 року у нічний час доби, ОСОБА_6 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, знаходячись біля будинку 30 по вул.Автозаводській у м.Запоріжжя, шляхом відкриття капоту, з моторного відсіку автомобіля марки «ЗАЗ» моделі «Lanos» з номерами державної реєстрації НОМЕР_1 , викрав акумуляторну батарею «BOSH 60А», яка належала ОСОБА_10 , вартістю 1700 гривень, чим спричинив потерпілому матеріальний збиток на вказану суму.

Крім того, 06 березня 2017 року у нічний час доби, ОСОБА_6 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, знаходячись біля будинку 15-а по вул.Новокузнецькій у м.Запоріжжя, шляхом відкриття капоту, з моторного відсіку автомобіля марки «DAEWOO» моделі «Lanos», з номерами державної реєстрації НОМЕР_2 , викрав акумуляторну батарею «Вектра 65», яка належала ОСОБА_11 , вартістю 900 гривень, чим спричинив потерпілому матеріальний збиток на вказану суму.

Крім того, 08 березня 2017 року у нічний час доби, ОСОБА_6 маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, знаходячись біля будинку 12-б по вул. Чумаченка у м.Запоріжжя, шляхом відкриття капоту, з моторного відсіку автомобіля марки «DAEWOO» моделі «Lanos», з номерами державної реєстрації НОМЕР_3 , викрав акумуляторну батарею «Вольтекс 60-А», яка належала ОСОБА_12 , вартістю 1200 гривень, чим спричинив потерпілому матеріальний збиток на вказану суму.

Крім того, 23 березня 2017 року приблизно о 03-00 годині, ОСОБА_6 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою із ОСОБА_7 , знаходячись біля 1-го під`їзду будинку № 14 по вул.Дорошенко в м.Запоріжжя, шляхом вільного доступу, таємно викрали із капоту автомобіля «Ланос» чорного кольору державні знаки НОМЕР_4 , автомобільний акумулятор «Fireball», 60 А/ч, який належить ОСОБА_13 , вартістю 800 гривень, чим спричинив потерпілому матеріальний збиток на вказану суму.

Крім того, 24 березня 2017 року приблизно о 03 годині 20 хвилин, ОСОБА_6 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою із ОСОБА_7 , знаходячись біля 1-го під`їзду будинку №18 по вул.Хортицьке шосе в м.Запоріжжя, шляхом вільного доступу, таємно викрали із капоту автомобіля «Ланос» сірого кольору, державні знаки НОМЕР_5 , автомобільний акумулятор «Energia» 60 А/г, який належить ОСОБА_14 , вартістю 1200 гривень, чим спричинили потерпілому матеріальний збиток на вказану суму.

Після чого, 24 березня 2017 року приблизно о 03 годині 30 хвилин, ОСОБА_6 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою із ОСОБА_7 , знаходячись у дворі будинку № 18 по вул.Хортицьке шосе в м.Запоріжжя, шляхом вільного доступу, таємно викрали із капоту автомобіля «Ланос» срібного кольору, державні знаки НОМЕР_6 , автомобільний акумулятор «ЕАS PRIDE» 60 а/г, який належить ОСОБА_15 , вартістю 1400 гривень, чим спричинили потерпілій матеріальний збиток на вказану суму.

Крім того, 24 березня 2017 року приблизно о 05-00 годині, ОСОБА_6 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою із ОСОБА_7 , знаходячись у дворі будинку 15 по бул. Будівельників в м. Запоріжжі, шляхом вільного доступу, таємно викрали із капоту автомобіля «Ланос» срібного кольору, державні знаки НОМЕР_7 , автомобільний акумулятор «Westa» 60 а/г, який належить ОСОБА_16 , вартістю 1100 гривень, чим спричинили потерпілому матеріальний збиток на вказану суму.

Далі, 24 березня 2017 року приблизно о 05 годині 40 хвилин, ОСОБА_6 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою із ОСОБА_7 , знаходячись біля під`їзду № 2 будинку № 10 по бул. Будівельників в м.Запоріжжя, шляхом вільного доступу, таємно викрали із-під капоту автомобіля «Ланос» сірого кольору державні знаки НОМЕР_8 , автомобільний акумулятор «ISTOK» 60 а/г, який належить ОСОБА_17 , вартістю 300 гривень, чим спричинили потерпілому матеріальний збиток на вказану суму.

Після чого, 24 березня 2017 року приблизно о 05 годині 50 хвилин, ОСОБА_6 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою із ОСОБА_7 , знаходячись біля 3-го під`їзду будинку № 9-А по вул. Курузова в м.Запоріжжя, шляхом вільного доступу, таємно викрали із-під капоту автомобіля «Ланос» синього кольору, державні знаки НОМЕР_9 , автомобільний акумулятор «MUTLU Silver» 60 а/г, який належить ОСОБА_18 , вартістю 800 гривень, чим спричинили потерпілій матеріальний збиток на вказану суму.

Не зупиняючись на скоєному, 24 березня 2017 року приблизно о 06-00 годині, ОСОБА_6 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою із ОСОБА_7 , знаходячись біля будинку №9 по вул.14 Жовтня в м.Запоріжжя, шляхом вільного доступу, таємно викрали із-під капоту автомобіля «Ланос» зеленого кольору, державні знаки НОМЕР_10 , автомобільний акумулятор «Аком» 60 а/г, який належить ОСОБА_19 , вартістю 500 гривень, чим спричинили потерпілому матеріальний збиток на вказану суму.

Далі, 24 березня 2017 року приблизно о 06 годині 10 хвилин, ОСОБА_6 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою із ОСОБА_7 , знаходячись біля магазину «Форсаж», розміщеного по 14 Жовтня, 9 в м.Запоріжжя, шляхом вільного доступу, таємно викрали із капоту автомобіля «Сенс» срібного кольору державні знаки НОМЕР_11 , автомобільний акумулятор «TITANIUM Fiam» 60 а/г, який належить ОСОБА_20 , вартістю 1500 гривень, чим спричинили потерпілому матеріальний збиток на вказану суму.

Заслухавши доповідь судді; обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника-адвоката ОСОБА_9 на підтримання апеляційної скарги; обвинуваченого ОСОБА_7 , який також підтримав апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 ; прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги та вважала, що вирок суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що остання не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно з вимогами ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу, тобто кожний доказ повинен бути оціненим з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Чинне кримінальне процесуальне законодавство зобов`язує суд дослідити усі докази у провадженні (які відповідають вимогам ст.84 КПК України) та надати ним відповідну оцінку у вироку, за винятком процесуальної процедури, передбаченої ч.3 ст.349 КПК України.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції цих вимог закону дотримався при розгляді даного провадження і дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_6 у вчинені вищевказаних правопорушень при викладених у вироку обставинах, правильно встановив фактичні обставини справи і правильно кваліфікував дії обвинуваченого ОСОБА_6 за ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України.

Доведеність вини й кваліфікація дій обвинувачених ніким з учасників провадження не оспорюється.

Що стосується доводів апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_21 про зарахування йому на підставі ст.72 КК України в строк покарання строк його попереднього ув`язнення з 24 березня 2017 року по день набрання вироком чинності, з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі, то вони, на думку колегії суддів, є необґрунтованими.

Відповідно до положень ст.1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» №3352-XII від 30 червня 1993 року, попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Згідно з вимогами ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону №838-VIII від 26 листопада 2015 року), зарахування судом строку попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі проводиться в межах того кримінального провадження, у якому до особи було застосовано попереднє ув`язнення.

Під час вирішення питання про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання при його призначенні суди зобов`язані забезпечувати точне й неухильне дотримання законодавства, керуватися Конституцією України, Кримінальним кодексом України (КК), Кримінальним процесуальним кодексом України (КПК), цим Законом, а також законами України від 26 листопада 2015 року № 838-VІІІ «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» (Закон від 26 листопада 2015 року № 838-VIII) та «Про попереднє ув`язнення», міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до положень ч.4 ст.5 КК України, якщо після вчинення особою діяння, передбаченого цим Кодексом, закон про кримінальну відповідальність змінювався кілька разів, зворотну дію в часі має той закон, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи. У зв`язку з цим, беручи до уваги набрання 21 червня 2017 року Законом чинності, ч.5 ст.72 КК України, у редакції Закону від 26 листопада 2015 року № 838-VIII має застосовуватись до всіх осіб:

яким попереднє ув`язнення було зараховано в строк покарання, у період до набрання чинності або під час дії ч.5 ст.72 КК у редакції Закону від 26 листопада 2015 року № 838-VIII;

які були попередньо ув`язнені, у період до набрання чинності або під час дії ч.5 ст.72 КК у редакції Закону від 26 листопада 2015 року № 838-VIII.

Якщо початок строку попереднього ув`язнення особи розпочався до набрання чинності Законом, а закінчився після його набрання, судам слід зараховувати такий строк у строк покарання виходячи з положень законів, які діяли на момент попереднього ув`язнення.

Так, оскільки ОСОБА_6 було затримано, з наступним обранням йому запобіжного заходу у виді тримання під вартою 24 березня 2017 року, йому слід було зараховувати строк попереднього ув`язнення у строк покарання з 24 березня 2017 року по 20 червня 2017 року, керуючись ч.5 ст.72 КК у редакції Закону від 26 листопада 2015 року № 838-VIII з розрахунку «день за два».

Зазначене узгоджується з Постановою ВСУ від 26 жовтня 2017 року в справі №5-121кс(15)17, де прямо наголошено, що відповідно до Прикінцевих положень Закону № 838-VІІІ, цей Закон застосовується до всіх осіб, щодо яких на момент набрання чинності цим Законом набрав законної сили обвинувальний вирок, покарання за яким невідбуто повністю. У приписах ч.5 ст.72 КК у редакції Закону № 838-VІІІ зазначено про те, що передбачені в ній правила зарахування строку попереднього ув`язнення мають застосовуватися лише у період дії цієї норми при засудженні осіб до позбавлення волі.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що на підставі ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону №838-VIII від 26 листопада 2015 року), засудженому ОСОБА_6 необхідно зарахувати у строк відбування покарання період попереднього його ув`язнення з 24 березня 2017 року по 20 червня 2017 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, та вважає, що доводи, викладені в апеляційній скарзі засудженого правильність цих висновків суду не спростовують.

Що стосується фактично призначеного судом покарання ОСОБА_6 , то воно відповідає вимогам ст.ст.50,65 КК України, та на думку колегії суддів є необхідним і достатнім для їх виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Крім того, відповідно до вимог ч.2 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого. Якщо розгляд апеляційної скарги дає підстави для прийняття рішення на користь осіб, в інтересах яких апеляційні скарги не надійшли, суд апеляційної інстанції зобов`язаний прийняти таке рішення.

Оскільки на день апеляційного розгляду обвинувачений ОСОБА_7 , вирок відносно якого не оскаржується, фактично вже відбув покарання, призначене йому за вироком Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 24 січня 2018 року, останній підлягає звільненню з-під варти в залі суду.

Порушень кримінального процесуального закону, що тягнуть зміну чи скасування ухвали суду першої інстанції, при апеляційному розгляді не встановлено.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 24 січня 2018 року, яким ОСОБА_6 визнано винним та засуджено за ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України, ОСОБА_7 визнано винним та засуджено за ч.2 ст.185 КК України, - без змін.

Звільнити з-під варти в залі суду засудженого ОСОБА_7 у зв`язку з відбуттям ним призначеного судом покарання.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її оголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк, але з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4