АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 11-сс/790/1145/15 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: В порядку КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області у складі :

головуючого ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю прокурора ОСОБА_5
-/ захисника ОСОБА_6
з секретарем ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові матеріали за апеляційною скаргою захисника підозрюваної ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від ЗО липня 2015 року, якою продовжено ОСОБА_8 строк тримання під вартою до 27 вересня 2015 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 3О липня 2015 року задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС 3-го відділення СВ УСБУ в Харківській області ОСОБА_9 , строк тримання під вартою підозрюваної ОСОБА_8 продовжено на 60 днів, до 27 вересня 2015 року, без визначення застави. Строк дії ухвали зазначений з 30 липня 2015 року до 27 вересня 2015 року.
З таким рішенням слідчого судді не погодився захисник підозрюваної ОСОБА_8 - адвокат ОСОБА_6 та подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді від 30 липня 2015 року та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваної ОСОБА_8 та звільнити її з-під варти. Посилаючись на докази у кримінальному провадженні, які на думку апелянта, не є належними тадопустимими, адвокат ОСОБА_6 вважає підозру ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 110 КК У краї необгрунтованою, та зазначає, що в такому випадку до підозрюваної не можуть ; бути застосовані положення ч.5 ст. 176 КПК України. Також захисник вважає необгрунтованою підозру ОСОБА_8 і за ч.1 ст.263 КК України, посилаючись на те, що обшук в помешканні підозрюваної відбувався із порушеннями вимог КПК України, а вилучені під час обшуку предмета підозрюваній не належать. Посилаючись на практику ЄСПЛ, захисник вказує на недоведеність обставин щодо існування ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України. Окрім того, апелянт посилається на необґрунтованість висновку щодо тримання під вартою підозрюваної саме в Полтавському слідчому ізолятору, вважає, що це перешкоджає їй у здійсненні захисту ОСОБА_8 .
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника ОСОБА_6 , яка підтримала свою апеляційну скаргу; думку прокурора, який заперечував проти її задоволення та вважав ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою; вивчивши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга захисника підозрюваної задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Відповідно до вимог ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.
Стаття 183 КПК України передбачає, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігтиризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Згідно з ч.5 ст.176 КПК України, запобіжні заходи у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки, домашнього арешту, застави не можуть бути застосовані до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні , І злочинів, передбачених статтями 109-114-1, 258-258-5, 260, 261 Кримінального кодексу України.
Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, у відповідності зі ст.214 КХІК України, 07 квітня 2015 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000524 були внесені відомості про кримінальні правопорушення, передбачені ч.1 ст.263, ч.3 ст. 110 КК України (а.с.15-16). у скоєнні яких в той же день повідомлено про підозру ОСОБА_8 .
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 08 квітня 2015 року до підозрюваної ОСОБА_8 на строк до 04 червня 2015 року застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Полтавському СІЗО УДПтС України в Полтавській області, без визначення застави (а.с.59-
29 травня 2015 року строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000524 продовжено постановою першого заступника прокурора Харківської області ОСОБА_10 до 4х місяців, тобто до 07 серпня 2015 року (а.с.65-66).
02 червня 2015 року ухвалою слідчого судді Київського районного суду м.Харкова відносно підозрюваної ОСОБА_8 продовжено строк тримання під вартою до 03 серпня 2015 року.(62-64).
15 червня 2015 року ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 02 червня 2015 року про
продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 змінено в частині
визначення строку дії запобіжного заходу, а саме визначено строк дії ухвали до31 липня 2015 року, в іншій частині ухвалу залишено без змін.
28 липня 2015 року строк досудового розслідування у кримінальному
провадженні №0000524 продовжено постановою першого заступника прокурора Харківської області ОСОБА_10 до шести місяців, тобто до 07 жовтня 2015 року (а.с.81-85).
Відповідно до ч.3 ст.197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому КПК України. Сукупний строк тримання під вартоюпідозрюваного під час досудового розслідування у кримінальному провадженніщодо тяжких та особливо тяжких злочинів не повинен перевищувати дванадцяти місяців.
Подане слідчим до суду першої інстанції клопотання про продовження застосування запобіжного заходу відповідає вимогам ст.ст. 184, 199 КПК України, погоджене з прокурором. В обгрунтування клопотання слідчий посилався на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.1 ст. 110 КК України; наявність ризиків, передбачених п.п. 1,2.3,4.5 ч.1 ст.177 КПК України; недостатність застосування до ОСОБА_8 більш м*яких запобіжних заходів; наявність обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися. Щодо обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали від 02 червня 2015 року, слідчий посилається на великий обсяг процесуальних дій у кримінальному провадженні, які необхідно виконати для всебічного, повного та объективного дослідження обставин вчинення злочину ОСОБА_8 , а саме: вирішити питання про наявність в діях підозрюваної інших злочинів, пов*язаних із сприянням терористичній організації «ДНР»; отримати матеріали виконання постанови про проведення слідчих (розшукових) та процесуальних дій на території Донецької та Запоріжзьської областей; отримати висновок експерта
НДЕКЦ при ГУ МВС України в Харківській області по експертизі аудіо відео- звукозапису матеріалів кримінального провадження, що містять голос ОСОБА_8 (запис з телефону, запис НСРД, матерали ОТЗ); встановити інших співучасників ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.263, ч.1 ст. 110 КК України; виконати процесуальні дії, направлені на закінчення досудового розслідування у кримінальному провадженні та ознайомити підозрювану з матеріалами провадження; скласти обвинувальний акт з урахуванням виниклих обставин під час підготовчого судового засідання та судової практи.
При розгляді клопотання про продовження строку тримання під вартого підозрюваної слідчим суддею врахована сукупність обставин, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.1 ст. 110 КК України; доведеність обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики, передбачені п.п.1,2,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України, не зменшилися, а також наявні обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу, що у сукупності, з урахуванням положень ч.5 ст. 176 КПК України, виправдовує подальше перебування підозрюваної ОСОБА_8 під вартою.
Мотиви прийнятого слідчим суддею рішення викладені в ухвалі, яка відповідає вимогам ст.ст. 196,199 КПК України (а.с.93-95), з чим погоджується і апеляційний суд.
Доводи апеляційної скарги захисника про необгрунтоване застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є неспроможними, оскільки саме такий запобіжний захід був застосований до підозрюваної ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 08 квітня 2015 року, яка залишена без зміни ухвалою апеляційного суду Харківської області від 23 квітня 2015 року, та продовжений 02 червня 2015 року, а тому піде гав для сумнівів у законності застосування саме такого запобіжного заходу не виникає. Обставини щодо необгрунтованості підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень та відсутності ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, на які посилається апелянт, досліджувались судом при застосуванні до підозрюваної запобіжного заходу; оцінка їм надана судовими рішеннями першої та апеляційної інстанцій. Посилання ж на інші нові обставини, які б свідчили про те, що заявлені ризики зменшились та не виправдовують подальше тримання підозрюваної ОСОБА_8 під вартою, апеляційна скарга не містить.
Колегія суддів вважає, що фактичні обставини інкримінованих ОСОБА_8 кримінальних правопорушень свідчать про їх підвищену суспільну небезпеку, що у сукупності із тяжкістю можливого покарання, кількості доведених ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а також даними про особу підозрюваної, яка ніде не працює, живе одна та є громадянкою іншої держави, тобто не має міцних соціальних зв*язків, спростовує доводи апелянта про необгрунтоване продовження застосованого до ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Доводи апелянта щодо необгрунтованості підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень є неспроможними. У розумінні п. 48 Рішення Європейського Суду з прав людини «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.07р. «для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов*язана маги докази, достатні для пред*явлення обвинувачення, ні в момент арешту , ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред*явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання». Матеріали кримінального провадження, на які послався слідчий у клопотанні, свідчать про обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, а обставини здійснення підозрюваною конкретних дій та доведеність її вини, в тому числі й оцінка доказів, як на те посилаєтьсязахисник, підлягають зясуванню під час досудового розслідування та в процесі судового розгляду справи.
Слідчим та прокурором доведена наявність обставин, які об*єктивно перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу.
Колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов обгрунтованого висновкупро необхідність продовження строку тримання під вартою підозрюваної ОСОБА_11 , а доводи апеляційної скарги захисника правильності цього висновку не спростовують.
Керуючись ст.ст.404, 405, ст.407 КГТК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 - залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 3О липня 2015 року, якою продовжено ОСОБА_8 строк тримання під вартою до 27 вересня 2015 року - залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий
Судді