Ухвала
Іменем України
02 травня 2018 року

м. Київ
справа № 419/1653/16-к

провадження № 51-5764 ск 18
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу заступника прокурора Волинської області на ухвалу Апеляційного суду Волинської області від 24 січня 2018 року,

встановив:
вироком Горохівського районного суду Волинської областівід 14 грудня 2017 року затверджено угоду про примирення від 29 вересня 2017 року, яку укладено між представником потерпілого ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частинами 1 та 2 статті 185 Кримінального кодексу України (далі КК), та призначенойомупокарання за частиною 1 статті 185 КК у виді громадських робіт на строк 180 годин, за частиною 2 статті 185 КК у виді громадських робіт на строк 200 годин.
На підставі статті 70 КК шляхом часткового складання призначених покарань остаточно визначено ОСОБА_5 покарання у виді громадських робіт на строк 240 годин.
На підставі пункту «в» статті 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» ОСОБА_5 звільнено від відбування призначеного покарання.
Ухвалою Апеляційного суду Волинської області від 24 січня 2018 року відмовлено у відкритті провадження за апеляційною скаргою прокурора на вказаний вирок суду першої інстанції.
У касаційній скарзі прокурор ставить вимогу про скасування вказаної ухвали суду апеляційної інстанції та призначення нового розгляду в апеляційному суді. Зокрема, вказує на те, що суд першої інстанції призначив ОСОБА_5 узгоджене покарання за частиною 2 статті 185 КК у виді громадських робіт, що не передбачено санкцією зазначеної статті КК, чим допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.
Перевіривши доводи касаційної скарги та додану до неї копію судового рішення, суд дійшов висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити на таких підставах.
Відповідно до пункту 2 частини 2 статті 428 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Так, апеляційний суд, відмовляючи у відкритті провадження за апеляційною скаргою прокурора, вказував на те, що прокурором оскаржується вирок районного суду на підставах, з яких його не може бути оскаржено згідно з положеннями статті 394 КПК.
З таким висновком суду апеляційної інстанції погоджується колегія суддів, оскільки він узгоджується з вимогами кримінального процесуального закону.
Згідно з пунктом 3 частини 3 статті 394 КПК вирок суду першої інстанції на підставі угоди про примирення між потерпілим та підозрюваним, обвинуваченим може бути оскаржений в апеляційному порядку прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому відповідно до частини 3 статті 469 цього Кодексу угоду не може бути укладено.
Частиною 4 статті 399 КПК передбачено, що суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційну скаргу подано на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, або судове рішення оскаржене виключно з підстав, з яких воно не може бути оскарженим згідно з положеннями статті 394 КПК.

Отже, враховуючи вимоги статей 394 та 399 КПК, суд не вбачає підстав вважати, що висновки апеляційного суду про відмову у відкритті апеляційного провадження за скаргою не ґрунтуються на вимогах закону, оскільки в них чітко визначено межі оскарження вироків, якими затверджено угоду, а тому у відкритті касаційного провадження слід відмовити.
На підставі наведеного та керуючись пунктом 2частини 2 статті 428 КПК, Суд

постановив:

відмовити заступнику прокурораВолинської області у відкритті касаційного провадження за його касаційною скаргою на ухвалу Апеляційного суду Волинської області від 24 січня 2018 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3