Справа №483/92/18 14.06.2018
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/784/300/18 Головуючий у суді першої інстанції: ОСОБА_1
Категорія: п.9 ч.1 ст. 309 КПК України Доповідач апеляційного суду: ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 червня 2018 року м. Миколаїв
Апеляційний суд Миколаївської області у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:
головуючого ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря ОСОБА_5 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні в рамках кримінального провадження № 0000712 матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 5 червня 2018 року про арешт майна.

Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_8 ,
захисник ОСОБА_6 ,
підозрюваний ОСОБА_7 .

Короткий зміст вимог апеляційної скарги захисника.
Просить скасувати ухвалу слідчого судді Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 5 червня 2018 року та постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно.

Короткий зміст рішення слідчого судді суду першої інстанції.
Ухвалою слідчого судді Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області задоволено клопотання слідчого СВ Очаківського ВП ГУНП в Миколаївській області, накладено арешт на часку будинку АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_7 , з метою забезпечення відшкодування матеріальних збитків.

Узагальнені доводи апеляційної скарги захисника. Вказує, що слідчим суддею не дотримано вимог ч. 1 ст. 172 КПК України, так як, на думку апелянта, було порушено строк розгляду клопотання про арешт майна, що, на його переконання, було підставою для повернення слідчим суддею клопотання слідчому.
Зазначає, що в поданому клопотанні слідчого не дотримано жодної вимоги, передбаченої ст. 171 та 172 КПК України.
Звертає увагу, що ОСОБА_7 та ОСОБА_9 в результаті договору дарування отримали у власність житловий будинок від свого батька, але стороною обвинувачення не зазначена фактична часка будинку на яку накладено арешт.
На думку апелянта, при накладенні арешту слідчий суддя не врахувала правову підставу для арешту, достатність доказів та розмір відшкодування шкоди.

Встановлені слідчим суддею суду першої інстанції обставини.
28 квітня 2018 року, директору ТОВ «Будіндустрія Очаків» ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України.
ОСОБА_7 підозрюється в тому, що в період часу з 11 травня 2017 року по 8 серпня 2017 року, перебуваючи на посаді директора ТОВ «Будіндустрія Очаків», будучи службовою особою юридичної особи приватного права уклавши договір купівлі-продажу з Очаківською комунальною службою благоустрою, зловживаючи службовим становищем, привласнив грошові кошти місцевого бюджету на суму 48439,5 гривень.
У даному кримінальному провадженні прокурором було пред`явлено до ОСОБА_7 цивільний позов про відшкодування Очаківській комунальній службі благоустрою, матеріальної шкоди заподіяної кримінальними правопорушеннями в сумі 48439,5 гривень.
23 травня 2018 року старший слідчий СВ Очаківського відділу поліції ГУНП в Миколаївській області звернувся до суду з клопотанням про арешт майна на часку будинку АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_7 .
Задовольняючи клопотання слідчий суддя, посилаючись на ч. 1 ст. 170, п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України, обґрунтувала рішення наявністю обґрунтованої підозри ОСОБА_7 та необхідністю забезпечення відшкодування майнової шкоди за цивільним позовом.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.
Заслухавши доповідача про зміст оскаржуваної ухвали, доводи, викладені в апеляційній скарзі, пояснення захисника та підозрюваного на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора про залишення оскаржуваної ухвали без змін, вивчивши матеріали судового та кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, не виходячи за межі вимог апеляційної скарги, відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд визнає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України, при розгляді клопотання про арешт майна слідчий суддя повинен врахувати правову підставу для арешту майна, достатність доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.
Як передбачено п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
При вирішенні питання про арешт майна, на часку будинку №31, який знаходиться за адресою Миколаївська область, Очаківський район, с. Куцуруб, вул. Пілієва, слідчим суддею додержані вимоги ст. 170 173 КПК України.

Виходячи з даних витягу з кримінального провадження, 28 серпня 2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000712 внесені дані за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України.
Згідно вимогам ч. 6 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 4 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно-небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.
Відповідно до матеріалів судового провадження, прокурором було заявлено цивільний позов, в якому просив стягнути з ОСОБА_7 на користь Очаківської комунальної служби благоустрою шкоду в сумі 48439,5 гривень.
З огляду на обставини кримінального провадження, враховуючи вимоги ч. 1 та ч. 2 ст. 170 КПК України щодо завдання та мети арешту, слідчий суддя при постановленні рішення вірно врахував, що зазначене майно може забезпечити відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінальних правопорушень (цивільного позову), а тому та на підставі ст. 170 КПК України підлягає арешту.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону слідчим суддею в ході судового провадження, які б були безумовними підставами для скасування ухвали слідчого судді, судом апеляційної інстанції не виявлено.
Доводи апелянта щодо порушення строку розгляду клопотання про арешт майна, є безпідставними, оскільки судом було дотримано вимог ч. 1 ст. 172 КПК України.
Так, як слідує з матеріалів судового провадження клопотання слідчого СВ Очаківського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_10 про арешт майна на часку будинку АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_7 , надійшло до суду першої інстанції 23 травня 2018 року. Слідчий суддя вказане клопотання призначила до розгляду 25 травня 2018 року, тобто у строк визначений ч. 1 ст. 172 КК України. Подальше відкладення розгляду клопотання та оголошення перерви в його розгляді мало місце з об`єктивних причин, а саме у зв`ку: з повторним викликом власника майна та захисника; з наданням захиснику та особі у володінні якого знаходиться майно часу для ознайомлення з матеріалами клопотання, з неявкою учасників судового провадження.
Щодо частки майна, то слідчим суддею не порушено вимоги КПК України та ЦК України.
Як слідує з матеріалів судового провадження, а саме з копії договору дарування № 250 від 22 лютого 1994 року, ОСОБА_11 подарував ОСОБА_7 та ОСОБА_9 житловий будинок, але частки майна, які належать вказаним особам, договором не визначено.
Рішення суду, щодо визначення частки співвласників, ані стороною захисту, ані стороною обвинувачення, суду не надано.
За наведеного, слідчий суддя вірно вказала про належність ОСОБА_7 майна частки житлового будинку АДРЕСА_1 .

Ухвала слідчого судді постановлена у відповідності до вимог чинного законодавства, із з`ясуванням всіх обставин, які мають значення для вирішення справи на даному етапі, є законною, обґрунтованою та належним чином мотивованою, з урахуванням достатність доказів та розміру відшкодування шкоди, а тому, твердження апелянта і в цій частині, є також безпідставними.
З урахуванням викладеного, апеляційний суд не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді, про що просить апелянт.
Керуючись ст. 376, 405, 407, 422, 424, 532 КПК України,

п о с т а н о в и в:

Ухвалу слідчого судді Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 5 червня 2018 року про накладення арешту на майно залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , - без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді: