Справа № 703/1373/17

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2018 року слідчий суддя Смілянського міськрайонного суду Черкаської області, ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю представника потерпілого, ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань приміщення суду скаргу ГО «Об`єднання підводних мисливців та рибалок Черкащини» на постанову слідчого Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області, ОСОБА_4 , від 05.09.2018 про закриття кримінального провадження №001951, внесеного 13.07.2016 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ч.1 ст. 249 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До суду 20.09.2018 надійшла зазначена скарга, в обгрунтування якої представник потерпілого зазансив наступне.

07.07.2016 членами НРВ «Правий сектор», ГО «Об`єднання підводних мисливців та рибалок Черкащини» та депутатом Смілянської міської ради, ОСОБА_5 , при візуальному огляді території Смілянської пошуково-рятувальної станції, в присутності та за добровільної згоди її начальника ОСОБА_6 , було виявлено 220 заборонених законом до зберігання і використання знарядь лову риби типу сітки, ятери, «парашут», рамки. Їх частина (близько 50 шт., загальною довжиною близько 4 кілометрів) були мокрими та явно витягнуті попередньої ночі з води, акуратно перебрані, з однаково прив`язаними металевими шайбами, що вказує на те, що за їх допомогою однією браконьєрською бригадою чи людиною вівся незаконний та масштабний рибний промисел на Тясминському водосховищі в м. Сміла. Оскільки всі сітки були вилучені безпосередньо у начальника Смілянської пошуково-рятувальної станції, ОСОБА_6 , і він сам зізнався, що виймав їх з води і в них була риба, тому припускали, що він є браконьєром.

На місце події були викликані правоохоронні органи, які задокументували подію та 13.07.2016 за даним фактом було порушено кримінальне провадження і внесено відомості про злочин №0001951 до ЄРДР за ст. 249 ч.1 КК України (незаконне заняття рибним промислом, що заподіяло істотну шкоду).

05.09.2018 слідчий СВ Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 виніс постанову про закриття вказаного кримінального провадження у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення (ч.1 п.2 ст.284 КПК України).

Вважає, що слідчим не прийняті до уваги докази, які вказують на вину ОСОБА_6 за ч.1 ст. 249 ч. 1 КК України, зокрема: 1) лист голови комісії з ліквідації Черкасирибоохорони (т. в. о. начальника Черкасирибоохорони) ОСОБА_7 від 08.08.16р №1067/06, згідно якого «Особа, яка знаходиться на березі водойми з забороненими знаряддями лову, при чому незалежно в якому стані сітки (сухі чи мокрі), а також чи є в них водні біоресурси, порушує п. 3.14 Правил любительського і спортивного рибальства... а отже особа являється правопорушником; 2) слідчий ігнорує підтвердження співробітниками ОСОБА_6 виймання з води сіток; 3) згідно показів свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , вони бачили, як ОСОБА_6 неодноразово з невідомими особами виймав сітки з води, але слідчим не встановлено хто їх туди ставив і ніяких слідчих дій з цього приводу не проведено; 4) ОСОБА_6 , коли знімав сітки з рибою, не повідомляв про виявлене правопорушення відповідні правоохоронні органи, навіть навпаки приховував численні правопорушення; 5) Не надано уваги тому, що ОСОБА_6 , не мав передбачених законом прав на охорону водних біоресурсів, про що свідчить те, що його 27.06.2014 було притягнуто до адміністративної відповідальності за самоправство; 6) покази начальника ОСОБА_6 , ОСОБА_10 , згідно яких «ніяких офіційних звернень від Смілянської місцевої влади щодо залучення працівників Смілянської пошуково-рятувальної для рейдів по боротьбі з браконьєрством не надходило»; 7) не надано уваги підтвердженню ОСОБА_6 , шо він забирав собі рибу з сіток, його слова про це були показані в сюжеті по телеканалу «Інтер»; 8) не встановлено скільки саме було вилучено риби, та на яку суму нанесено збитків браконьєрськими діями; 9) не встановлено та з`ясовувалось під час слідства хто саме ставив сітки; 10) не встановлено, хто саме з працівників Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області згідно внутрішніх розпоряджень був присутній на так званих «рейдах» з ОСОБА_6 під час виймання сіток з води; 11) не надано уваги свідченням ОСОБА_5 , який чітко зазначив, що працівники рибоохорони та екологічної інспекції участі в рейдах не приймали; 12) не проведено слідчих дій задля встановлення наявності чи відсутності випадків зняття ОСОБА_6 сіток з рибою, які б перегороджували впоперек русло ОСОБА_11 (так як в цьому разі це є ознакою кримінально караного злочину за ст.249 КК України).

Також слідчим ОСОБА_4 для всебічного та об`єктивного з`ясування обставин справи не було проведено необхідних слідчих дій, зокрема не було з`ясовано хто ще брав участь в вийманні сіток з рибою спільно з ОСОБА_6 , хто ставив сітки, які вилучалися та куди поділася риба з сіток, адже в 199 сітках риби могло бути не менше 2000 кг., на яку саме суму нанесено збитків діяльністю браконьєрів, для якої саме «повсякденної діяльності» ОСОБА_6 та його співробітниками використовувались нібито розпущені сітки, мотузки та грузила.

Акти вилучення сіток з води відсутні, як відсутні і акти відповідального зберігання на Смілянській пошуково-рятувальній станції сіток, які відповідно до статті 52-1 Закону України «Про тваринний світ» є забороненими навіть до зберігання.

Слідчий всупереч його клопотанню не провів слідчої дії задля встановлення відповідності вилучених 07.07.2016 сіток тим сіткам, які оглядалися 12.12.2016, адже будучи присутнім при даному огляді, в заявника виникла підозра, що дороговартісних сіток стало менше, ніж було. Натомість більш дешевих стало більше, що може свідчити про підміну сіток під час зберігання правоохоронними органами. Колишнього слідчого, ОСОБА_12 , було відсторонено від справи та звільнено, також порушено кримінальне провадження за умисне невиконання ухвали суду, тобто він навмисне затягував слідство та вів його явно упереджено.

Також в постанові про закриття ОСОБА_4 зазначає, що внаслідок вчинених винною особою дій, істотна шкода не настала але заявник вважає що якщо є потерпілий, то є і нанесена шкода слідчі дії по її встановленню проведені не були, кількість та види риби, яка була в сітках, не встановлено, куди вона поділась також не встановлено. Лише зазначено, що зі слів ОСОБА_6 вся риба була жива і випущена, що ніяк не може бути правдою хоча б тому, що на камеру ОСОБА_6 визнавав, що брав кожного разу кілька рибин собі.

Далі слідчий вказує, що виявлені порушення організаційно-правового характеру членами штабу при здійсненні оперативно-профілактичних рейдів. Слідчий явні зловживання одного з членів штабу за згодою ОСОБА_6 та його неправомірні дії по вилову риби саме так кваліфікує. Слідчий не взяв до уваги той факт, що вказаний штаб, утворений рішенням виконкому Смілянської міської ради від 07.04.16р №133, діяв до 21.05.2016; а 26.05.2016 були згідно акту знищені всі сітки, які перебували на станції у Терновцева. Тобто штаб і жоден з його членів не має жодного відношення до тих 199 сіток, які були вилучені у гр. ОСОБА_6 07.07.2016, що підтвердив в своєму поясненні представникам Черкаської облради і його начальник, керівник Комунально-водолазної служби Черкаської обласної ради ОСОБА_10 , сказавши, що числа 25-27 травня 2016 року проводив перевірку Смілянської пошуково-рятувальної станщ і жодних сіток на її території не було.

Крім того, слідчий, ігноруючи вказівки прокурора, допитав свідків в кримінальному провадженні - ОСОБА_13 та ОСОБА_14 без присутності представника потерпілого, не провів одночасного допиту між ними, чим свідомо порушив вказівки прокурора, та клопотання заявника, яке було задоволено першим слідчим ОСОБА_12 , на його обов`язкову участь в усіх слідчих діях по справі, але слідчий свідомо не викликав заявника.

Також слідчим повністю проігноровані та не виконані вказівки прокурора від 23.06.2018 р. про допит свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_5 ; про одночасний допит заявника з іншими свідками.

ОСОБА_4 неодноразово ігнорував право на знайомлення з матеріалами провадження, не відповідав на клопотання та не повідомляв про час ознайомлення з матеріалами справи всупереч письмової відповіді.

У заявника викликають підозри написані мало не під копірку свідчення правоохоронців, які начебто брали участь в рейдах з ОСОБА_6 , але з яких чітко зрозуміло, що вони не були присутні під час виявлення сіток, тобто виходить, що в рейдах з правоохоронцями ОСОБА_6 сіток чомусь не знімав. Проте, без них знайшлося 220 сіток. А інспектор дозвільної системи ОСОБА_17 в своїх показах взагалі так явно захоплюється виправданням правопорушника ОСОБА_6 , що свідчить, мовляв, при ньому ОСОБА_6 теж ніколи не виймав сіток з води, але в інші дні десь їх знаходив і лишав на зберігання на рятувальній станції без жодного протоколу, сітки, які в Україні згідно до ст.52-1 Закону України «Про тваринний світ» заборонені до зберігання.

Також заявник в своїй скарзі зазначає, що слідчий ОСОБА_4 також не взяв до уваги факт підроблення службової документації посадовими особами Смілянського ГУНП в Черкаській області, на який він вказував, та навмисного грубого порушення чинного законодавства України задля виправдання правопорушника ОСОБА_6 , на який ОСОБА_3 йому вказував та по факту якого ним подано заяви до відповідних правоохоронних органів.

З іншого боку, органи, наділені правами проводити дані рейди - Черкасирибоохорона та Державна екологічна інспекція в Черкаській області так і не підтвердили участі ОСОБА_6 разом з ними в рейдах, під час яких вони виймали сітки з води і лишали їх на рятувальній станції у ОСОБА_6 .

На думку заявника слідчий навмисно забуває і не зазначає в своїй постанові той факт, що в Україні згідно до ст. 52-1 Закону України «Про тваринний світ» заборонено не тільки використання сіток для лову риби, але і їх зберігання (крім промислових сіток у офіційних промислових рибалок), а тому жодного права зберігати сітки на пошуково-рятувальній станції у її начальника ОСОБА_6 не було, як і не мали жодного права представники Смілянського ВП ГУНП залишати сітки на станції, хіба що, на думку заявника, в них був умисел надалі використовувати їх в спільному з ОСОБА_6 браконьєрському промислі. Що так і не з`ясовано слідчим, особи, які вилучали сітки, навіть не опитані, не говорячи про притягнення їх до відповідальності.

Це свідчить про те, що слідчий не вжив всіх передбачених законом заходів для всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин події, та прийняв рішення про закриття слідства упереджено та передчасно.

Просив скаргу задовольнити, визнати протиправною та скасувати постанову слідчого СВ Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 від 05.09.2018 року про закриття кримінального провадження, внесеного в ЄРДР за №0001951 від 13.07.16 в ЄРДР за ознаками ст. 249 КК України і зобов`язати уповноважену особу СВ Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області поновити досудове розслідування кримінального провадження, внесеного в ЄРДР 13.07.2016 за №0001951 за ознаками ст. 249 КК України.

Слідчий СВ Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області, ОСОБА_4 , у судове засідання не з`явився, поважність причини неявки суду не повідомив, направив до суду для огляду матеріали кримінального провадження №0001951, внесеного 13.07.16 до ЄРДР за ч.1 ст. 249 КК України.

Відповідно до вимог ст.306 КПК України відсутність слідчого не є перешкодою для розгляду скарги.

У судовому засіданні представник потерпілого скаргу підтримав з наведених підстав, просив задовольнити.

Заслухавши пояснення ОСОБА_3 , перевіривши матеріали скарги та матеріали криімнального провадження №0001951, внесеного 13.07.16 до ЄРДР за ч.1 ст. 249 КК України, слідчий суддя встановив наступне.

Матеріали справи, окрім допитів свідків та протоколів огляду місця події, інших проведених слідчих дій не містять, у тому числі відсутні протоколи одночасного допиту свідків, покази яких містять суттєві розбіжності; відсутні протоколи пред`явлення речей та осіб для впізнання; взагалі відсутні відомості про слідчі експерименти; також не міститься відомостей про проведення обов`язкової експертизи, яка повинна була визначити розмір матеріальних збитків, шкоди немайнового характеру, шкоди довкіллю, заподіяної кримінальним правопорушенням за наявності відповідної постанови від 21.10.2016.

В порушення вимог ст. 91 КПК України слідчим належними і допустимими доказами не встановлено: подію кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); підозрюваних у вчиненні кримінального правопорушення осіб, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання; обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення.

Згідно вимог статті 223 КПК України слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість КПК досягнення її мети. Слідчий, прокурор вживає належних заходів для забезпечення присутності під час проведення слідчої (розшукової) дії осіб, чиї права та законні інтереси можуть бути обмежені або порушені… У разі отримання під час проведення слідчої (розшукової) дії доказів, які можуть вказувати на невинуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення, слідчий, прокурор зобов`язаний провести відповідну слідчу (розшукову) дію в повному обсязі, долучити складені процесуальні документи до матеріалів досудового розслідування та надати їх суду у випадку звернення з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

При цьому слідча (розшукова) дія, що здійснюється за клопотанням … потерпілого …, проводиться за участю особи, яка її ініціювала, та (або) її захисника чи представника, крім випадків, коли через специфіку слідчої (розшукової) дії це неможливо або така особа письмово відмовилася від участі в ній. Під час проведення такої слідчої (розшукової) дії присутні особи, що її ініціювали, мають право ставити питання, висловлювати свої пропозиції, зауваження та заперечення щодо порядку проведення відповідної слідчої (розшукової) дії, які заносяться до протоколу.

Матеріали справи містять клопотання представника потерпілого про проведення відповідних слідчих дій, які в порушення процесуального законодавства були проведені за його відсутності.

У відповідності до ч.9 ст.223 КПК України слідчий, прокурор має право провести одночасний допит двох чи більше вже допитаних осіб для з`ясування причин розбіжностей у їхніх показаннях. На початку такого допиту встановлюється, чи знають викликані особи одна одну і в яких стосунках вони перебувають між собою. Свідки попереджаються про кримінальну відповідальність за відмову від давання показань і за давання завідомо неправдивих показань, а потерпілі - за давання завідомо неправдивих показань. Викликаним особам по черзі пропонується дати показання про ті обставини кримінального провадження, для з`ясування яких проводиться допит, після чого слідчим, прокурором можуть бути поставлені запитання. Особи, які беруть участь у допиті, їх захисники чи представники мають право ставити одна одній запитання, що стосуються предмета допиту. Оголошення показань, наданих учасниками допиту на попередніх допитах, дозволяється лише після давання ними показань.

Відсутність в матеріалах справи протоколі одночасного допиту свідків за участю представника потеріплого за наявності задоволеного клопотання про це та відповідних вказівок прокурора Смілянської місцевої прокуратури є суттєвим порушенням процесуального законодавства.

Також слідчим суддею перевірено підстави прийняття оскаржуваної постанови, при цьому достеменно встановлено, що відсутність складу кримінального правопорушення за ч.1 ст.249 КК України не виключає її подію та за відсутності проведених належним чином слідчих дій з урахуванням процесуальних вимог закриття кримінального провадження з цих підстав є передчасним.

Крім того, в постанові зазначено про виявлення порушень організаційно-правового характеру та самоправні дії ОСОБА_6 (ознаки правопорушення, передбаченого ст.356 КК України), проте відсутність складу будь-якого правопорушення внаслідок малозначності та відсутності заподіяної шкоди має бути перевірено та підтверджено належними доказами.

Посилання в постанові про відповідальність за ч.3 або ч.4 ст.85 КУпАП за відсутності заподіяної істотної шкоди можливо виключно за наявності особи, яка вчинила правопорушення, та відсутності істотності шкоди, що в цьому провадженні не встановлено.

Згідно вимог ст.110 КПК України, на підставі викладених підстав слідчий суддя дійшов до переконання, що закриття кримінального провадження не відповідає вимогам ст. 110 КПК, оскільки мотивувальна частина оскаржуваної постанови не містить відомостей про мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування, а доводи скарги про неповноту досудового розслідування та передчасність рішення про закриття кримінального провадження є обґрунтованими.

Відповідно до вимог статті 307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу, яка може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Таким чином до повноважень слідчого судді не входить визнання протиправною постанови та зобов`язання уповноваженої особи на поновлення досудового розслідування, тому в цій частині скарга задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись статтями 91,92, 110, 223-224, 303-307, 309 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу задовольнити частково.

Скасувати постанову слідчого Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області, ОСОБА_4 від 05.09.2018 про закриття кримінального провадження №001951, внесеного 13.07.2016 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ч.1 ст. 249 КК України, а матеріали даного кримінального провадження направити до Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області для організації проведення досудового розслідування.

У решти вимог відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено та проголошено 22.10.2018 о 08.30 год.

Слідчий суддя: ОСОБА_1