Дата документу Справа № 1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №336/4004/18 Слідчий суддя в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11сс/778/1035/18 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2018 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області в складі
головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0002507 від 19 липня 2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

представника потерпілої адвоката ОСОБА_7 ,

потерпілої ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИЛА:

представник потерпілої ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_7 звернулася до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 07 вересня 2018 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання слідчого СВ Шевченківського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 про арешт 2/3 часток домоволодіння АДРЕСА_1 , які належать підозрюваному ОСОБА_10 .

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що потерпілою разом з цивільним позовом не надано доказів розміру шкоди, заявленої до стягнення.

В апеляційній скарзі представник потерпілої адвокат ОСОБА_7 просить скасувати оскаржувану ухвалу, постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого СВ Шевченківського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 про арешт майна: 2/3 часток домоволодіння АДРЕСА_1 , які належать підозрюваному у кримінальному провадженні №0002507 внесеного до ЄРДР 19 липня 2018 року ОСОБА_10 .

Апелянт вважає, що вказана ухвала постановлена без достатніх на це підстав, з суттєвими порушеннями норм КПК України, є неправомірною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню, через наступне.

Підозрюваному ОСОБА_10 повідомлено про підозру у вчинені крадіжки на загальну суму 12 000 гривень, однак це первісний обсяг пред`явленої підозри. Матеріальна шкода, завдана кримінальним правопорушенням потерпілій ОСОБА_8 , визначена останньою у розмірі 89 819, 88 гривень та складається із вартості викраденого підозрюваним майна, та моральної шкоди у розмірі 100 000 гривень. Однак, слідчим не було уточнено підозру з невідомих причин.

До матеріалів кримінального провадження долучались докази розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а саме: рахунок на оплату замовлення №169 від 20 березня 2018 року на загальну суму 8 592, 18 гривень; податкова накладна № Ррз/Zl-0132865 від 13 листопада 2017 року на суму 2190,72 гривень та видаткова накладна Ррз/Zl - 0088606 від 20 березня 2018 року на суму 43 640, 68 гривень; товарний чек № 1.07 від 02 липня 2018 року на суму 6042, 50 гривень та рахунок-фактура № СФ-0016298 від 29 вересня 2017 року на суму 3353,80 гривень; товарний чек №28/111 від 28 березня 2018 року на суму 21 998 гривень, а також 4 шини - вартість 2000 гривень від автомобіля, що належить ОСОБА_8 на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ ЗАЗ 1102, 1994 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , тощо. Проте, з невідомих причин слідчий не надав до суду зазначених документів в якості доказів розміру завданої шкоди.

Крім того, апелянт звертає увагу на те, що, перебуваючи на обраному запобіжному заході у вигляді цілодобового домашнього арешту, підозрюваний знову, а саме: 10 вересня 2018 року, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, знаходячись біля будинку АДРЕСА_1 , через дерев`яний паркан проник на територію вказаного домоволодіння та здійснив крадіжку майна ОСОБА_8 . У зв`язку з цим, розмір матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням потерпілій ОСОБА_8 , визначений останньою у сумі 89 819, 88 гривень, знову буде збільшено на суму останньої крадіжки.

Згідно з ухвалою слідчого судді, слідчий СВ Шевченківського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 звернувся до Шевченківського районного суду м.Запоріжжя із клопотанням про арешт майна по кримінальному провадженню №0002507, внесеному до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань 19 липня 2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

У клопотанні зазначив, що як встановлено під час досудового розслідування, в період часу з 18 липня 2018 року до 19 липня 2018 pоку ОСОБА_10 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, знаходячись біля будинку АДРЕСА_1 , через дерев`яний паркан проник на територію вказаного домоволодіння.

Продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_10 , переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, через розбите вікно проник до будинку АДРЕСА_1 , звідки таємно викрав базальтову вату в чорній обмотці в кількості 80 кв.м, вартістю 3000 гривень, камери відеоспостереження «Olbec» модель LC 302-3.6, в кількості 2 штуки, загальною вартістю 4000 гривень, мікрохвильову піч червоного кольору, вартістю 5000 гривень, які належать ОСОБА_8 .

Після чого ОСОБА_10 переніс викрадені речі до себе додому, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , чим спричинив матеріальну шкоду потерпілій ОСОБА_8 на загальну суму 12000 гривень.

20 липня 2018 року ОСОБА_10 повідомлений про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

04 вересня 2018 року до Шевченківського ВП від потерпілої ОСОБА_8 надійшов цивільний позов, в якому остання вказує, що зазначеним вище кримінальним правопорушенням підозрюваний ОСОБА_10 спричинив їй матеріальну шкоду в розмірі 89819,88 гривень та моральну шкоду в розмірі 100 000 гривень.

Заслухавши доповідь судді; думку потерпілої ОСОБА_8 та її представника адвоката ОСОБА_7 на підтримання апеляційної скарги, думку прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що остання не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Відповідно до положень ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Згідно з вимогами ч.ч.2,3 ст.170 КПК України, метою арешту майна є забезпечення збереження речових доказів (у цьому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу); спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
При вирішенні питання про арешт майна, слідчий суддя, відповідно до положень ч.2 ст. 173 КПК України, повинен був враховувати наступне: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
На думку колегії суддів, слідчим суддею ці положення закону враховані в повному обсязі при розгляді клопотання.
Як вбачається з матеріалів провадження, слідчий звернувся до Шевченківського районного суду м.Запоріжжя з клопотанням про накладення арешту на 2/3 частки домоволодіння АДРЕСА_1 , які належать підозрюваному ОСОБА_10 , в якому зазначив, що арешт необхідно застосувати з метою забезпечення цивільного позову.
На підтвердження доводів клопотання слідчим наданий витяг з ЄРДР за № 0002507 від 19 липня 2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, та інші документи, якими, на думку слідчого, підтверджується необхідність зазначеного арешту.
В рамках даного кримінального провадження 20 липня 2018 року ОСОБА_10 повідомлено про підозру, відповідно до якої, унаслідок його дій ОСОБА_8 завдано матеріальну шкоду в розмірі 12000 гривень.
Разом з цим, в рамках даного кримінального провадження потерпілою заявлено цивільний позов, в якому зазначено, що розмір матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, складає 89819,88 гривень та складається із вартості викраденого підозрюваним майна, а також заявлено вимогу про стягнення моральної шкоди у розмірі 100 000 гривень.
Однак, як вбачається з матеріалів провадження, та на що обґрунтовано звернув увагу слідчий суддя, до цивільного позову на підтвердження розміру шкоди, заявленої до стягнення, доказів додано не було.
Крім того, під час розгляду зазначеного клопотання слідчий повідомив, що викрадене підозрюваним майно, в обсязі пред`явленої підозри, повернуто потерпілій.
За таких підстав, слідчим суддею обґрунтовано відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про арешт майна.
До апеляційної скарги представник потерпілої додала документи, якими на її думку, обґрунтовується необхідність накладення вищевказаного арешту: а саме: рахунок на оплату по замовленню, накладні, товарні чеки, витяги з ЄРДР про внесення відомостей за заявами ОСОБА_8 про інші епізоди крадіжок, які, на її переконання, вчинив ОСОБА_10 .
Проте, згідно з матеріалами провадження, ОСОБА_10 повідомлено про підозру у вчиненні лише одного епізоду крадіжки у ОСОБА_11 , у наслідок якої потерпілій заподіяно матеріальну шкоду на загальну суму 12 000 гривень.
При апеляційному розгляді прокурор зазначила, що інші повідомлення ОСОБА_10 про підозру немає.
З врахуванням викладеного, у слідчого судді не було підстав для накладення арешту на 2/3 частки домоволодіння АДРЕСА_1 , які належать підозрюваному ОСОБА_10 , оскільки таке обмеження права власності було б не співрозмірним з завданням даного кримінального провадження.
Доводи апелянта щодо невірно визначеного слідчим розміру заподіяної шкоди, на думку колегії суддів, мають перевірятися під час досудового розслідування у встановленому законом порядку.
Більш того, згідно з положеннями ст.56 КПК України, потерпіла має право, окрім іншого, подавати докази слідчому, заявляти відводи та клопотання, оскаржувати у встановленому законом поряду рішення, дії чи бездіяльність слідчого.
Отже, колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді є обґрунтованою та вмотивованою, відповідає вимогам ст.ст.172,173,370,372 КПК України, порушень вимог кримінального процесуального закону, що тягнуть за собою її скасування або зміну, колегія суддів не вбачає.
Доводи апеляційної скарги, на думку колегії суддів, не спростовують правильності висновків слідчого судді.
Оскільки предметом апеляційного розгляду є перевірка законності та обґрунтованості ухвали слідчого судді про відмову в задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно підозрюваного ОСОБА_10 , колегія суддів не має повноважень перевіряти обставини, на які посилаються потерпіла та її представник - щодо порушення ОСОБА_10 умов застосованого до нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та продовження вчинення останнім крадіжок майна потерпілої.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу представника потерпілої ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 07 вересня 2018 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання слідчого СВ Шевченківського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 про арешт 2/3 часток домоволодіння АДРЕСА_1 , які належать підозрюваному ОСОБА_10 , залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4