В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 вересня 2018 року Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Магдалинівка Дніпропетровської області кримінальне провадження № 0000033 від 13.01.2018 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Семенівка Зачепилівського району Харківської області, громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 3 ст. 185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 11 січня 2018 р. близько 17 години 00 хвилин, знаходячись за місцем тимчасового мешкання потерпілої ОСОБА_5 по АДРЕСА_2 , в ході раптово виниклої сварки з потерпілою ОСОБА_5 , перебуваючи в положенні стоячи, тримаючи в правій руці металевий прут, умисно наніс один удар торцем прута в область перенісся ОСОБА_5 .

Своїми неправомірними діями ОСОБА_4 спричинив потерпілій ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, садна носа і синця повіки лівого ока, які згідно висновку експерта № 24 від 18.01.2018 р. в сукупності мають ознаки легких тілесних ушкоджень, на підставі п. 2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 р. № 6.

24 лютого 2018 р. близько 23 години 00 хвилин ОСОБА_4 в с. Личкове Магдалинівського району Дніпропетровської області, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливий злочинний мотив, пройшов на територію домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_2 , належного ОСОБА_6 , через ненадійно зачинені вхідні двері, проник до житлового будинку, звідки таємно викрав належну ОСОБА_6 двохкамфорну газову плиту марки «Вогник», моделі ПГ2-Н, вартістю 311 грн. 00 коп., та газовий балон червоного кольору із надписом «ПРОПАН» «Балон 3-50 ГОСТ 15860-70» вартістю 580 грн. 00 коп.

Заволодівши викраденим, ОСОБА_4 з місця скоєння злочину зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд в корисливих для себе цілях, чим спричинив ОСОБА_6 матеріальний збиток на загальну суму 891 грн. 00 коп.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , свою вину інкримінованих йому злочинах визнав повністю, фактичні обставини скоєних ним кримінальних правопорушень не оспорював та надав суду наступні показання.

Обвинувачений вказав, що він дійсно 11 січня 2018 р. близько 17 год. 00 хв. спричинив тілесні ушкодження потерпілій ОСОБА_5 , перебуваючи у неї вдома, у ході раптово виниклої сварки.

Пізніше, 24 лютого 2018 р. близько 13 години 00 хв. із домоволодіння ОСОБА_6 викрав газову плиту та газовий балон. Проник до будинку через ненадійно зачинені вхідні двері.

У вчинено щиро розкаявся та прохав суд суворо не карати.

Потерпілі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 надали суду письмові заяви, в яких прохали розглядати справу без їх участі. Претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не мають. Прохали призначити ОСОБА_4 покарання згідно чинного законодавства.

На підставі частини 3 статті 349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі, стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності та істинності їх позицій немає. Також роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

В ході судового розгляду кримінальної справи, з урахуванням ст. 349 ч. 3 КПК України суд обмежив дослідження фактичних обставин провадження допитом обвинуваченого та оголошенням даних, які характеризують особу ОСОБА_4 та дійшов до переконання, що його вина у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 3 ст. 185 КК України знайшла своє підтвердження повністю та в повному обсязі підтверджується сукупністю доказів, які були об`єктом судового розгляду, а також доказів які не досліджувались в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, та яким надано належну оцінку.

Оцінивши в сукупності досліджені у судовому засіданні докази, які є достовірними, допустимими й достатніми, суд дійшов висновку про те, що за вказаних у обвинувальному акті обставин були вчинені кримінальні правопорушення, в яких обвинувачується ОСОБА_4 , і ці кримінальні правопорушення вчинено саме ним, а його умисні дії правильно кваліфіковані: за ч. 1 ст. 125 КК України, як заподіяння умисного легкого тілесного ушкодження; за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у житло.

Конституцією України встановлено, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності (ст. 68).

Кримінальний кодекс України має своїм завданням правове забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та громадської безпеки, довкілля, конституційного устрою України від злочинних посягань, забезпечення миру і безпеки людства, а також запобігання злочинам (ч. 1 ст. 1).

Завданням кримінального провадження зокрема є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, а також забезпечення повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини.

Таким чином, суд приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні зазначених злочинів та необхідність призначення йому покарання, передбаченого законом.

Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які в силу ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості та тяжким злочином, та особу обвинуваченого, який повністю визнав себе винним, щиро розкаявся, за місцем проживання характеризується посередньо, ніде не працює, не перебуває на обліку лікаря нарколога, інвалідом не являється, раніше не судимий. Обставин, які пом`якшують покарання і часткового зменшують ступінь тяжкості вчиненого злочину, судом не встановлено. Обставиною, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжує покарання, суд вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ст. 50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Враховуючи міркування прокурора, потерпілих та обвинуваченого, з урахуванням конкретних обставин справи, відношення обвинуваченого до скоєного, відсутність обставин, що пом`якшують відповідальність та наявність обставин, що її обтяжують, виходячи із загальних засад призначення покарання, передбачених ст. 65 КК України, його мети, суд дійшов до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання, а тому на підставі ст. 75 КК України вважає за можливе звільнити його від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки згідно ст. 76 КК України і таке покарання є необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

Підстав для призначення покарання нижче від найнижчої межі встановленої санкцією статті, чи звільнення обвинуваченого від покарання, судом не встановлено.

Крім того, при визначенні остаточної міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд вважає, необхідним застосувати ч. 1 ст. 70 КК України та призначити покарання за сукупністю злочинів за кожний злочин окремо, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, та остаточно призначити покарання у вигляді позбавлення волі з іспитовим строком, оскільки маються всі підстави вважати, що саме таке покарання буде достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Згідно з ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. У зв`язку із наведеним витрати на проведення судових експертиз в загальній сумі 872 грн. 00 коп. підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Питання щодо речових доказів підлягає вирішенню відповідно до вимог ст. 100 КПК України, а саме вважати їх повернутими власникам.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінальних правопорушень та призначити йому покарання:

?за ч. 1 ст. 125 КК України ? у виді 100 /сто/ годин громадських робіт;

?за ч. 3 ст. 185 КК України ? у виді позбавлення волі строком 3 /три/ роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком три роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, і визначити йому іспитовий строк 1 (один) рік, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки згідно ст. 76 КК України.

Згідно п. 1 ч. 1, п. 2 ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати по проведенню експертного дослідження за № 11/12.1/400 від 21.05.2018 року в розмірі 572 (п`ятсот сімдесят дві) грн. 00 коп. та судово-товарознавчої експертизи № 783/18 від 21.03.2018 р. в розмірі 300 (триста) грн. 00 коп.

Речовий доказ по справі металевий прут литий, округлої форми, довжиною 50 см., діаметром 20 мм, який згідно постанови про визнання і приєднання до кримінального провадження речових доказів від 18 січня 2018 р., переданий на зберігання свідку ОСОБА_6 , двох камфорну газову плиту марки «Вогник» марки ПГ2-Н та газовий балон червоного кольору із надписом «ПРОПАН» «Балон 3-50 ГОСТ 15860-70», що згідно постанови про визнання і приєднання до кримінального провадження речових доказів від 05 березня 2018 р. передано на зберігання потерпілому ОСОБА_6 залишити потерпілим.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з моменту проголошення вироку, а особою, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок суду у відповідності з вимогами статті 394 частини 2 Кримінального процесуального кодексу України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до статті 349 частини 3 Кримінального процесуального кодексу України.

Головуючий суддя ОСОБА_1