Справа № 192/315/18
Провадження № 1-кп/192/129/18
В И Р О К
Іменем України

"09" липня 2018 р. Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Солоне, Солонянського району, Дніпропетровської області кримінальне провадження № 0000094, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15 лютого 2018 року відносно

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Осипенко, Солонянського району, Дніпропетровської області, громадянина України, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , не працює, має середню освіту, одруженого, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , не є інвалідом, раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

На початку жовтня 2016 року, приблизно о 11 год. 00 хв. ОСОБА_3 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна із корисливих мотивів, шляхом вільного доступу знаходячись за місцем свого мешкання в АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_8 , де реалізуючи свій злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, таємно викрав крупорушку марки «Эликор-1», вартістю 1643 грн. 95 коп., що належала ОСОБА_9 . Після чого з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, завдавши потерпілій ОСОБА_9 , матеріальну шкоду на суму 1643 грн. 95 коп.

Дії ОСОБА_3 кваліфікуються за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

В судовому засіданні ОСОБА_3 свою вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю та своїми показаннями підтвердив фактичні обставини скоєного ним кримінального правопорушення викладені в обвинувальному акті.

Показав, що в жовтня 2016 року, він, оскільки йому терміново були потрібні кошти, викрав крупорушку синього кольору, яка знаходилася за місце його мешкання, та яка належала тітці його дружини, і продав її за 500 грн.
Потерпіла ОСОБА_9 , в дане судове засідання не з`явилась про час та місце судового засідання повідомлялась належним чином (а.с. 68), в судовому засіданні 21 червня 2016 року показала, що вона, придбала влітку 2016 року крупорушку, синього кольору, яку зберігала у своєї сестри ОСОБА_8 , в АДРЕСА_1 . Десь в листопаді 2016 року остання їй повідомила, що крупорушку хтось викрав, у зв`язку з чим вона звернулась до працівників поліції.
Заслухавши думку учасників судового провадження, які визнали фактичні обставини злочину і їх не оспорюють, пересвідчившись в правильності розуміння учасниками судового провадження змісту фактичних обставин злочину, в добровільності їх позиції, роз`яснивши обмеження щодо оскарження таких обставин, суд визнав, у відповідність до ч. 3 ст. 349 КПК України, недоцільним дослідження доказів на підтвердження фактичних обставин злочину та обмежитись лише дослідженням відомостей, що характеризують особу обвинуваченого.

Суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого в інкримінованому йому злочині.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії середньої тяжкості, особу обвинуваченого, який не працевлаштований, раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, ступеню інвалідності немає, за місцем мешкання характеризується посередньо, має на утриманні трьох малолітніх дітей.
Стороною обвинувачення в обвинувальному акті, в якості обставини, яка пом`якшує покарання вказано щире каяття, обставин, які обтяжують покарання стороною обвинувачення не встановлено.

Суд оцінивши позицію обвинуваченого до скоєного, те, що він вину визнав, має намір дотримуватися законослухняної поведінки, тому суд вважає, що в даній справі наявна така обставина, яка пом`якшує покарання, як щире каяття.

Також суд визнає, що в даній справі відсутні обставини, які обтяжують покарання.

Керуючись принципом законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, з урахуванням наявної обставини справи, яка пом`якшує покарання, відсутністю обставин, які обтяжують покарання, суд вважає за доцільне призначити ОСОБА_3 покарання у виді громадських робіт на строк в межах санкції ч. 1 ст. 185 КК України, оскільки призначенням даного виду покарання буде досягнуто мети покарання визначеної ст. 50 КК України.

Також суд враховує, що прокурором було заявлено клопотання про застосування до обвинуваченого положень п. в ч. 1 ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році», оскільки обвинувачений має трьох дітей віком до 18 років, відносно яких не позбавлений батьківських прав. Обвинувачений проти застосування положень Закону України «Про амністію у 2016 році» відносно нього не заперечував.

Таким чином, враховуючи, що обвинувачений визнається винуватим у вчиненні умисного кримінального правопорушення середньої тяжкості, вчиненого до набрання чинності Закону України «Про амністію у 2016 році», має трьох дітей віком до 18 років, відносно яких не позбавлений батьківських прав, обмежень передбачених ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році» і ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» немає, тому клопотання прокурора підлягає задоволенню і обвинуваченого слід звільнити від відбування призначеного покарання.

При вирішенні долі речових доказів, суд враховує положення ч. 9 ст. 100 КПК України, згідно якої питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.
Оскільки суду не було надано жодного речового доказу, тому й вирішити питання, щодо їх долі суд позбавлений можливості.
На підставі вищевикладеного, керуючись Законом України «Про амністію у 2016 році», ст.ст. 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_3 , винуватим у пред`явленому обвинувачені у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді громадських робіт строком двісті годин.

Клопотання прокурора про звільнення ОСОБА_3 від відбування покарання на підставі п. в ч. 1 ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» - задовольнити.
Звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання на підставі п. в ч. 1 ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році».

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області через Солонянський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти діб з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору, та направити потерпілій.

Головуючий: суддя ОСОБА_1