Справа №359/3431/18
Провадження №1кп/359/454/2018
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
9 серпня 2018 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника адвоката ОСОБА_5 ,

у відкритому судовому засіданні питання доцільності тримання під вартою обвинуваченого в кримінальному провадженні №0000436, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.02.2018 року, що надійшло з обвинувальним актом, відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ткібулі, Грузія, громадянина Грузії, з середньою освітою, тимчасово не працюючого, раніше не судимого, без зареєстрованого місяця проживання, тимчасово проживаючого в АДРЕСА_1 ,

по обвинуваченню у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч.4 ст. 186 КК України,

в с т а н о в и в :
В провадженні суду з 14.06.2018 року перебуває зазначене кримінальне провадження. В даному провадженні здійснюється судовий розгляд.
Судове засідання, призначене на 09.08.2018 року о 14.00 год. відкладено зважаючи на неявку перекладача на інший день 20.09.2018 року о 14.00 год.
Зважаючи на те, що строк тримання під вартою обвинуваченого закінчується до дати проведення судового засідання у справі судом поставлено на обговорення питання доцільності подальшого утримання ОСОБА_4 під вартою.
З цього приводу, прокурор просив продовжити подальше утримання обвинуваченого під вартою, оскільки ризики, визначені ст. 177 КПК України, на момент розгляду даного питання в суді не припинили існувати, а інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити його процесуальну поведінку.
Захисник та обвинувачений проти продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечили, зважаючи на відсутність підстав для подальшого утримання ОСОБА_4 в умовах слідчого ізолятору, тому просили обрати інший більш м`який запобіжний захід.
Заслухавши думку сторін, ознайомившись з матеріалами кримінального провадження, суд приходить до наступних висновків.
В порядку передбаченим ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта. За наслідками розгляду питання суд своєю мотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
Судом встановлено, що запобіжний захід тримання під вартою обраний на досудовому слідстві, обвинуваченому ОСОБА_4 закінчується 30.08.2018 року, а завершити розгляд справи до указаної дати неможливо.
Згідно з ч. 1 ст. 183 цього ж Кодексу тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам переховування від суду та (або) перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.
При вирішенні питання щодо зміни чи продовження дії запобіжного заходу, суд враховує тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його вини у кримінальних правопорушень, у вчиненні яких він обвинувачується, наявність у останнього постійного місця проживання та/або реєстрації, стан здоров`я його дружини, міцність соціальних зв`язків, відсутність судимостей.
Обираючи відносно обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчим суддею та судом враховано наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.
Як роз`яснив Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в інформаційному листі №511-550/0/4-13 від 4 квітня 2013 року «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України», при вирішенні питання доцільності продовження тримання обвинувачених під вартою судам належить враховувати тяжкість покарання, що загрожує їм, та наявність або відсутність у них постійного місця проживання тощо.
Встановлено, що ОСОБА_4 , обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину за ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 186 КК України, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 10 років. Враховуючи дану обставину, під тяжкістю покарання яке загрожує обвинувачуваному, наявність ризиків, передбачених п. 1, п. 3, п. 4, п. 5, ч. 1 ст. 177 КПК України, він може переховуватись від судового слідства, у зв`язку з чим на досудовому розслідуванні йому й було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Суд також враховує той факт, що судове слідство ще не розпочато та потерпілий, свідки не допитані.
В п. 1 інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04.04.2013 № 511-550/0/4-13 «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України» зазначено, що при розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).
За результатами встановлених у судовому засіданні обставин та з урахуванням доводів, викладених стороною захисту та стороною, яка підтримує державне обвинувачення, суд приходить до переконання, що для заміни обвинуваченому запобіжного заходу на більш м`який, а саме домашній арешт, ступень ризиків, які були встановлені судом, не змінилися.
Відповідно до ст. 181 КПК України запобіжний захід у вигляді домашнього арешту не можливо застосувати до обвинувачуваного ОСОБА_4 у зв`язку з обставини які в сукупності свідчать про наявність ризиків, передбачених п. 1, п. 3, п. 4, п. 5, ч. 1 ст. 177 КПК України, що під впливом тяжкості покарання, яке йому загрожує обвинувачуваний, може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків або іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше кримінальне правопорушення. У обвинувачуваного ОСОБА_4 відсутні міцні соціальні зв`язки, він не одружений, на утримані малолітніх дітей чи осіб інвалідів немає. Офіційно не працевлаштований, немає постійного доходу, без постійного місця реєстрації та проживання, є особою - нелегальним мігрантом.
Отже, відсутність запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише сприятиме уникненню ним яки до суду під загрозою можливого покарання. З цього приводу, суд вважає, що обрання менш суворого запобіжного заходу може призвести до продовження ним здійснення злочинів, в тому числі проти власності громадян.
Тому, враховуючи, що запобігання наведених ризиків становить суспільний інтерес, який полягає в забезпеченні правопорядку та відправлення кримінального судочинства, цей інтерес має превалююче значення над принципом поваги до свободи особистості та виправдовує продовження обвинуваченим запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд вважає за необхідне продовжити обвинувачуваним даний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти зазначеним ризикам.
Обраний відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід з урахуванням його тривалості на даний час не виходить за межі розумного строку, відповідає особі обвинуваченого, характеру та тяжкості діянь, які йому інкримінуються, не надає можливості перешкоджання інтересам правосуддя, зокрема, і ухиленню обвинуваченого від суду, ризики щодо цього є дійсними та триваючими.
Тому суд дійшов до переконання, що обвинувачуваному ОСОБА_4 належить продовжити строк тримання під вартою на 60 днів.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 331, 376 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , термін дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 (шістдесят) діб.
Утримувати обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України до 24.00 год. 07.10.2018 року.
Ухвала окремому оскарженню не підлягає.
Повний текст ухвали суду оголошено 10.08.2018 року.
Суддя: ОСОБА_1