В И Р О К
іменем України

23 травня 2018 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області

головуючий суддя ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду об`єднані в одне кримінальні провадження №0001143, №0000848 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Левківка Зміївського району Харківської області, є громадянином України, має середньо-спеціальну освіту, одружений, не працює, проживає в АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у злочинах, передбачених частиною 1 статті 185, частиною 2 статті 185 Кримінального кодексу України,

у с т а н о в и в:

26 вересня 2016 року близько 12:00 години в смт Слобожанське Зміївського району Харківської області ОСОБА_4 перебував по вул. Калініна, де у нього виник умисел на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи зазначений умисел, того ж числа після близько 12:10 години ОСОБА_4 двічі заходив до магазину ТОВ фірма "Посад", що розташований по вул. Калініна, буд. 8, звідки шляхом вільного доступу таємно викрав наступне майно: одну пляшку горілки "Хлібний Дар Пшенична" об`ємом 0,7 л, одну пляшку горілки "Козацька рада Класична" об`ємом 0,7 л, одну пляшку горілки "Хортиця нова Штоф Срібна Прохолодна" об`ємом 0,7 л, одну банку консерви "Аквамарин сардина натуральна з додаванням олії" 230 г, одну банку консерви "Аквамарин бички обсмажені у томатному соусі" 230 г, одну банку консерви "Аквамарин кілька чорноморська нерозібрана у томатному соусі" 230 г, загальною вартістю 311 грн 41 к, чим потерпілому ТОВ фірма "Посад" спричинив матеріальну шкоду на вказану суму.

Зазначеними діями ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення чужого майна, тобто злочин, передбачений частиною 1 статті 185 Кримінального кодексу України.
Крім того, 07 вересня 2017 року близько 12:00 години в смт Слобожанське Зміївського району Харківської області ОСОБА_4 перебував у під`їзді №2 багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 , де у нього виник умисел на таємне викрадення чужого майна.

Того ж числа та часу, реалізуючи зазначений умисел, ОСОБА_4 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, шляхом вільного доступу з під`їзду №2 багатоквартирного будинку за вказаною адресою повторно таємно викрав належний ОСОБА_6 дитячий триколісний велосипед "Baby club "King story", вартістю 665 грн 00 к, чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду вказану на суму.

Зазначеними діями ОСОБА_4 вчинив повторне таємне викрадення чужого майна, тобто злочин, передбачений частиною 2 статті 185 Кримінального кодексу України.
Під час судового розгляду учасники судового провадження не заперечували проти того, щоб суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо наступних обставин: місця, часу, способу вчинення злочинів та їх наслідків, які ніким не оспорюються.

З`ясувавши, що сторони правильно розуміють зміст зазначених обставин; відсутні сумніви у добровільності їх позиції; роз`яснивши, що сторони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, відповідно до частини 3 статті 349 Кримінального процесуального кодексу України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися.

Вина ОСОБА_4 у вчиненні крадіжок підтверджується його показаннями під час судового розгляду, де він у повному обсязі визнав себе винним та показав, що за вказаних вище обставин 26.09.2016 в смт Слобожанське з магазину "Посад" таємно викрав три пляшки горілки та три банки консервів. Викрадене майно він виніс з магазинну за два рази. Крім того, на початку вересня 2017 року він таємно викрав з під`їзду багатоквартирного будинку дитячий велосипед.

Щиро розкаявся, виявив готовність нести відповідальність за вчинені злочини. Разом з тим, просив застосувати у відношенні нього Закон України "Про амністію у 2016 році", оскільки має на утриманні неповнолітню дитину, у відношенні якої не позбавлений батьківських прав.

Захисник ОСОБА_5 також заявила клопотання про застосування у відношенні обвинуваченого ОСОБА_4 пункту "в" статті 1 Закону України "Про амністію у 2016 році", оскільки він має на утриманні неповнолітню дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у відношенні якої не позбавлений батьківських прав.

Оцінивши докази, досліджені під час судового розгляду, які є належними, допустимими, а в сукупності достатніми для ухвалення обвинувального вироку, суд дійшов висновку, що ОСОБА_4 є винним: у таємному викраденні чужого майна, та його дії належить кваліфікувати за частиною 1 статті 185 Кримінального кодексу України; у таємному викраденні чужого майна, вчиненому повторно, та його дії належить кваліфікувати за частиною 2 статті 185 Кримінального кодексу України.

Обставинами, що пом`якшують покарання, відповідно до пунктів 1, 2 частини 1 статті 66 Кримінального кодексу України, визнаються: щире каяття обвинуваченого, відшкодування шкоди шляхом повернення викраденого майна потерпілим, які подали заяви про відсутність претензій до обвинуваченого (т. 1 а. п. 23, 30, 113).

Обставиною, що обтяжує покарання за злочин, передбачений частиною 2 статті 185 Кримінального кодексу України, відповідно до пункту 13 частини 1 статті 67 Кримінального кодексу України, визнається вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння. Обставини, що обтяжують покарання за частиною 1 статті 185 Кримінального кодексу України, - відсутні.

Під час призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , відповідно до вимог статей 65-67 Кримінального кодексу України, враховуючи ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, які, відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України є злочинами середньої тяжкості; обставини, що пом`якшують покарання; обставину, що обтяжує покарання; особу винного, який раніше не судимий (т. 1 а. п. 124), водночас тривалий час переховувався від суду та перебував у розшуку, у зв`язку з чим у відношенні нього застосовано запобіжний захід - тримання під вартою (т. 2 а. п. 65, 66), за місцем проживання характеризується, як особа у відношенні якої скарги не надходили (т. 1 а. п. 125), на обліку в психіатричному кабінеті не перебував (т. 1 а. п. 120), однак перебуває на обліку у наркологічному кабінеті з позначкою F10.20 (т. 1 а. п. 119), одружений (т. 1 а. п. 121), не працює і не перебуває на обліку як безробітний, суд дійшов висновку, що необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів є покарання у виді позбавлення волі.

Остаточне покарання ОСОБА_4 належить призначити за сукупністю злочинів, відповідно до статті 70 Кримінального кодексу України.

Під час вирішення клопотання сторони захисту про застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 пункту "в" статті 1 Закону України "Про амністію у 2016 році" суд виходив з наступного:

Відповідно до статті 85 Кримінального кодексу України, на підставі закону про амністію або акта про помилування засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань.

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону України "Про застосування амністії в Україні", амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили.

Згідно з пунктом "в" статті 1 Закону України "Про амністію у 2016 році" (чинний з 07.09.2017), підлягають звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, особи, визнані винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, особи, визнані винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також особи, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили, особи, не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.

Відповідно до частини 1 статті 10 Закону України "Про амністію у 2016 році", питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою особи, яка підтримує публічне обвинувачення в суді чи здійснює нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого (підсудного) чи засудженого, їхніх захисників чи законних представників.

Статтею 13 Закону України "Про амністію у 2016 році" передбачено, що дія цього Закону поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно, і не поширюється на осіб, які вчинили триваючі або продовжувані злочини, якщо вони закінчені, припинені або перервані після набрання чинності цим Законом.

Обвинувачений ОСОБА_4 є винним у злочинах, передбачених частиною 1 статті 185, частиною 2 статті 185 Кримінального кодексу України, які відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України є злочинами середньої тяжкості, останній з яких вчинений у день набрання чинності Законом України "Про амністію у 2016 році", заявив клопотання про застосування щодо нього пункту "в" статті 1 Закону України "Про амністію у 2016 році".

На день набрання чинності Законом України "Про амністію у 2016 році" ОСОБА_4 має неповнолітню дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у відношенні якої не позбавлений батьківських прав, що підтверджується інформацією, наданою начальником Зміївського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області від 12.05.2018 та даними копії актового запису про народження №113 (т. 1 а. п. 126-128).

Обвинувачений не відноситься до осіб, до яких амністія не застосовується відповідно статті 9 Закону України "Про амністію у 2016 році" та статті 4 Закону України "Про застосування амністії в Україні".

За таких обставин, обвинуваченого ОСОБА_4 належить звільнити від відбування покарання на підставі пункту "в" статті 1 Закону України "Про амністію у 2016 році".

Оскільки обвинувачений ОСОБА_4 підлягає звільненню від відбування покарання по амністії, суду належить вирішити питання про скасування запобіжного заходу, для подальшого застосування якого відсутні підстави.

Долю речових доказів належить вирішити у відповідності до вимог пункту 5 частини 9 статті 100 Кримінального процесуального кодексу України. (т. 1 а. п. 114-115, 117).

Відповідно до статей 118, 122, 124, 126 Кримінального процесуального кодексу України з обвинуваченого належить стягнути на користь Державного бюджету України процесуальні витрати на залучення експерта в розмірі 263 грн 88 к. (т. 1 а. п. 116).

На підставі викладеного, керуючись статтями 349, 368-374 Кримінального процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в:

Визнати ОСОБА_4 винним у злочинах, передбачених частиною 1 статті 185, частиною 2 статті 185 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання:

- за частиною 1 статті 185 Кримінального кодексу України у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік;

- за частиною 2 статті 185 Кримінального кодексу України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

Відповідно до статті 70 Кримінального кодексу України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

Відповідно до пункту "в" статті 1 Закону України "Про амністію у 2016 році" звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки, призначеного за даним вироком.

Застосований у відношенні ОСОБА_4 запобіжний захід - тримання під вартою в ДУ "Харківська установа виконання покарань (№ 27)" - скасувати та негайно звільнити його з під варти із зали суду.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Державного бюджету України 263 (двісті шістдесят три) грн 88 к. на відшкодування процесуальних витрат на залучення експерта на проведення судової експертизи.

Речові докази: - диск з відеозаписом від 06.10.2016, що переданий на зберігання ТОВ фірма "Посад"; - дитячий триколісний велосипед "Baby club "King story", що переданий на зберігання потерпілій ОСОБА_6 , - вважати їм повернутими.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Харківської області через Зміївський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 395 Кримінального процесуального кодексу України, якщо таку скаргу не буде подано.

Копію вироку негайно після його проголошення належить вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий: ОСОБА_1