ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/175/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" лютого 2018 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі суду присяжних:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

судді ОСОБА_2 ,

присяжних ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

запасного присяжного ОСОБА_6 ,

при секретарі ОСОБА_7 ,

за участю прокурора ОСОБА_8 ,

потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,
представника потерпілого ОСОБА_12 ,

захисника ОСОБА_13 ,

обвинуваченого ОСОБА_14 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження відносно ОСОБА_14 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 15, п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 289, ч. 4 ст. 187, п.п. 6, 13 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 357 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Дарницьким районним судом м. Києва проводиться судовий розгляд кримінального провадження відносно ОСОБА_14 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 15, п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 289, ч. 4 ст. 187, п.п. 6, 13 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 357 КК України.

Головуючим у судовому засіданні поставлено на обговорення питання щодо запобіжного заходу, обраного відносно обвинуваченого ОСОБА_14 , оскільки строк його дії спливає 18 лютого 2018 року.

Прокурор, думку якого підтримали потерпілі та представник потерпілої, вважає необхідним продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_14 , оскільки ризики, встановлені раніше на даний час не відпали та є триваючими.

Захисник ОСОБА_13 , думку якого підтримав обвинувачений, проти продовження запобіжного заходу не заперечували.

Заслухавши думку учасників судового провадження, вивчивши наявні в розпорядженні суду матеріали кримінального провадження, суд виходить з наступного.

Згідно ст. 29 Конституції України ніхто не може бути арештованим або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Як вбачається з матеріалів провадження під час досудового розслідування відносно ОСОБА_14 застосовано запобіжний захід - тримання під вартою, який продовжено в ходу судового розгляду.

Розглядаючи тривалість періоду затримання не абстрактно, а оцінюючи в даному конкретному випадку відповідно до особливостей такого затримання (W проти Швейцарії, Штегмюллер проти Австрії, Вемгофф проти Німеччини, Панченко проти Росії, Бекчиєв проти Молдови), суд вважає, що в даному випадкує обов`язкова умова - condition sine qua non правомірності затримання, а саме обґрунтована підозра, що обвинувачений вчинив злочин.

Судом встановлено, що органом досудового розслідування ОСОБА_14 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 15, п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 289, ч. 4 ст. 187, п.п. 6, 13 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 357 КК України, які відповідно до ст. 12 КК України відносяться до категорії особливо тяжких та невеликої злочинів відповідно, покарання за які передбачено, в тому числі і у виді довічного позбавлення волі.

При цьому суд враховує практику Європейського суду з захисту прав людини, а саме те, що ризик втечі обвинуваченого не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку і тому оцінка такого ризику проводиться з посиланням на ряд інших факторів (Панченко проти Росії, Бекчиєв проти Молдови).

Так, згідно характеризуючих матеріалів ОСОБА_14 не одружений, постійного місця роботи та єдиного джерела доходів немає, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків, тобто достатні стримуючі фактори, які б свідчили про відсутність ризику переховування - відсутні.

На даний час судове провадження триває, всі свідки ще не допитані, що, на думку суду, свідчить про можливість незаконного впливу з боку обвинуваченого на вказаних осіб.

Відомості, які б свідчили про неможливість тримання обвинуваченого під вартою, зокрема за станом здоров`я, в матеріалах провадження відсутні.

Також суд вважає, що вказане продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод, оскільки по справі існують конкретні ознаки, які розкривають наявність справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.

На думку суду, обставинами, що дають підстави ствердити наявність такого інтересу, який виправдовує виняток із загальної норми про повагу до свободи людини є непоправні наслідки вчиненого, оскільки відповідно до ст. 3 Конституції України, людина, її життя та здоров`я є найвищими соціальними цінностями.

За наведених обставин суд вважає, що підстави для зміни раніше обраного запобіжного заходу відсутні, а запобіжний захід ОСОБА_14 у вигляді тримання під вартою підлягає продовженню.
При цьому приймаючи рішення про необхідність продовження строку тримання під вартою обвинуваченому судом не береться до уваги позиція останнього, який свої вини не визнає, як така, що не має значення при вирішення вказаного питання, крім того, заперечення своєї винуватості є правом обвинуваченого як обраної позиції захисту та може вважатись обставиною, яка негативно впливає на будь-які рішення, що може ухвалити суд.

Крім того, вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою, відповідно до вимог ч. 4 ст. 183 КК України, суд не визначає розміру застави обвинуваченому ОСОБА_14 , оскільки злочини останнім вчинено із застосуванням насильства, один із яких спричинив загибель людини.
Враховуючи наведене, керуючись ст. 331 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:
Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 15 квітня 2018 року включно.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити до Державної установи «Київський слідчий ізолятор».

Ухвала окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали може бути включене до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.

Головуючий суддя