Справа № 214/3504/16-к
1-кп/214/102/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2018 року м. Кривий Ріг

Колегія суддів Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі по кримінальному провадженню №0000259, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.04.2016 щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.309 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:
В провадженні Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області знаходиться кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.309 КК України.
З ініціативи суду, з урахуванням положень ч.3 ст.331 КПК України, поставлено на обговорення питання про доцільність продовження строку тримання під вартою, обраного щодо обвинуваченого ОСОБА_7 оскільки суддя ОСОБА_3 , який входить до складу колегії суддів, починаючи з 18.06.2018 перебуватиме у відпустці.

У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного щодо ОСОБА_7 ще на два місяці. Своє клопотання мотивував тим, що продовжують існувати ризики вчинення обвинуваченим ОСОБА_7 інших кримінальних правопорушень. Він може переховуватись від суду, оскільки обвинувачений не зареєстрований у м. Кривому Розі. Так як на досудовому слідстві допитано свідків, у матеріалах кримінального провадження про них є відомості, тому є ризик незаконного впливу на них обвинуваченим у цьому кримінальному провадженні. Кримінальне правопорушення передбачене ч.3 ст.309 КК України, у якому обвинувачується ОСОБА_7 є тяжким, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі від 5 до 8 років. Вказане кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_7 є такими, що пов`язаний з незаконним обігом психотропних речовин.

Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_6 , кожен окремо, у клопотанні прокурора просили відмовити та замінити обраний щодо ОСОБА_7 запобіжний захід на особисте зобовязання.
Вислухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання захисника та задоволення клопотання прокурора, виходячи з такого.
Відповідно до положень ч.3 ст.331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Розглядаючи питання про запобіжний захід, який був обраний щодо обвинуваченого ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою, суд виходить з того, що згідно з ч.1 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим і застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.
Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних засобів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Такий запобіжний захід не може продовжуватись за відсутності обставин, що виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою.
Також, суд приймає до уваги, що відповідно до правової позиції, викладеної у п.80 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Харченко проти України», при вирішенні питання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.
На думку суду, подальше тримання обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою є виправданим, а підстави для заміни цього запобіжного заходу менш обтяжливим відсутні. Суд вважає, що продовжують існувати ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, оскільки обвинувачений ОСОБА_7 може переховуватись від суду, так як він не зареєстрований у м. Кривому Розі. На досудовому слідстві допитано свідків, у матеріалах кримінального провадження про них є відомості, тому є ризик незаконного впливу на них обвинуваченим у цьому кримінальному провадженні. Кримінальне правопорушення передбачене ч.3 ст.309 КК України, у якому обвинувачується ОСОБА_7 пов`язане з незаконним обігом психотропних речовин та є тяжким, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років. Обвинувачений ОСОБА_7 не має стійких соціальних зв`язків, не працює, офіційно зареєстрований в Черкаській області, мешкав в м. Кривому Розі без реєстрації, що дає підстави вважати, що останній, знаходячись на волі, може переховуватися від органів досудового розслідування, суду, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити свою злочинну діяльність та незаконно впливати на свідків.
При цьому, заявлені ризики, які були підставою для застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу та його продовження, не зменшились й продовжують існувати та виправдовують обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Розглядаючи можливість застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_7 альтернативних запобіжних заходів, суд, враховуючи наведене, вважає його таким, що не здатний забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого та запобігти ризикам у кримінальному провадженні.
З огляду на вказане та зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і вимогам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд, виходячи з усіх обставин провадження, вважає, що у кримінальному провадженні відсутні підстави для зміни обвинуваченому запобіжного

заходу вигляді тримання під вартою на більш м`який.
Таким чином, суд вважає, що прокурор довів наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, тому суд приходить до висновку, що клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного щодо обвинуваченого ОСОБА_7 ще на два місяці, підлягає задоволенню, а в задоволенні клопотання захисника слід відмовити.
Керуючись ст.ст. 176-178, 183, 184, 315-317, 331, 369, 372, 371 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИЛА:
Клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного щодо ОСОБА_7 задовольнити.

Відмовити в задоволенні клопотання захисника обвинуваченого про зміну запобіжного заходу ОСОБА_7 на особисте зобов`язання.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою продовжити на два місяці, тобто строком до 04 серпня 2018 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3