Справа № 307/2309/18
Провадження № 1-кс/307/1249/18
УХВАЛА

про застосування запобіжного заходу

27 вересня 2018 року м. Тячів

Слідчий суддя Тячівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , його захисника ОСОБА_5 , розглянувши клопотання ст. слідчого СВ Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Орлянка Черемиського району Курської області Російської Федерації, мешканця АДРЕСА_1 України, з базовою загальною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше судимого, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів за скоєння кримінальних правопорушень, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України,

в с т а н о в и в :
Ст. слідчий СВ Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 за погодженням з прокурором Тячівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 .

В обґрунтування клопотання посилається на те, що в провадженні СВ Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області знаходяться матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000920 від 06.08.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбачених ч. 3 ст. 187 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , будучи неодноразово судимим, востаннє вироком Тячівського районного суду від 05.04.2013 за ч.ч.2, 3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на три роки та якого ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 03.09.2014 на підставі ст.81 КК України умовно-достроково звільнено на два місяці чотири дні, на шлях виправлення та перевиховання не став, та вчинив новий особливо тяжкий, корисливий злочин проти власності при наступних обставинах. Так, 05 серпня 2018 року близько 22 години ОСОБА_4 , діючи умисно, з корисливих спонукань, з метою вчинення нападу та заволодіння чужим майном бутлем з вином домашнього виготовлення, поєднаного з погрозою застосуванням насильства, небезпечного для здоров`я, прийшов до дворогосподарства та будинку, які розташовані по АДРЕСА_1 , власником якого є ОСОБА_7 , та через незамкнуті двері проник в приміщення вказаного будинку, в якому знаходилась потерпіла, де попередньо вимкнув на електрощітку напругу, де продовжуючи свої злочинні дії та будучи в приймальній кімнаті будинку ОСОБА_4 однією рукою схопив за горло ОСОБА_7 , та кинув на підлогу та підійшовши схопив останню лівою рукою за обличчя та почав погрожувати застосуванням насильства заздалегідь підготовленим предметом кухонним ножем, який тримав у правій руці та який приставив до обличчя ОСОБА_8 , в подальшому відкрито викрав скляний бутель ємкістю 10 літрів із вином домашнього виробництва такої ж ємкості загальною вартістю 300 гривень, які знаходились під столом в цій же кімнаті, після чого з місця пригоди втік у невідомому напрямку. Внаслідок протиправних дій ОСОБА_4 , потерпілій ОСОБА_7 спричинено матеріальну шкоду на суму 300 гривень.

20 серпня 2018 року ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.

Допитаний в якості підозрюваного ОСОБА_4 від дачі показань відмовився на підставі ст. 63 Конституції України.

У вчиненні зазначеного кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженець с. Орлянка Черемиського району Курської області Російської Федерації, мешканець АДРЕСА_1 України, з базовою загальною середньою освітою, не одружений, не працюючий, раніше судимий.

Вина ОСОБА_4 , повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами: протоколом огляду місця події, показаннями свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , показаннями потерпілої ОСОБА_7 , висновками судово-медичної та судово-товарознавчої експертиз та іншими матеріалами кримінального провадження.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п.1, 2, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме встановлено, що підозрюваний ОСОБА_4 вчинив особливо тяжкий злочин, за який, відповідно до санкції ч. 3 ст. 187 КК України, передбачене покарання у виді позбавленням волі на строк від 7 до 12 років, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, так як раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, оскільки добре усвідомлює про можливу відповідальність за вчинення ним зазначеного кримінального правопорушення; може знищити речі, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення (до цього часу не встановлено місцезнаходження скляного бутлю ємкістю 10 л, який підозрюваний відкрито викрав у ОСОБА_7 ); може незаконно впливати на свідків та потерпілу у кримінальному провадженні ОСОБА_7 , яка мешкає одна, з метою зміни ними показань на його користь, оскільки потерпіла та більшість свідків є безпосередньо його сусідами; може вчинити інше кримінальне правопорушення, підтвердженням цьому є те, що 05 квітня 2013 року ОСОБА_4 вже був засуджений за вчинення корисливих кримінальних правопорушень, передбачених ст.185 КК України, після чого вчинив нове кримінальне правопорушення проти власності, у зв`язку з чим вбачається необхідність у застосуванні щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав та просить його задовольнити.

Підозрюваний в судовому засіданні вину свою визнав, просить разом із захисником обрати йому міру запобіжного заходу не пов`язану з триманням під вартою, а саме, домашній арешт

Заслухавши висновок прокурора, пояснення підозрюваного, його захисника та дослідивши матеріали провадження, приходжу до наступного висновку.

Згідно зі змістом ст.ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Згідно ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів,, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Таким чином вважаю, що клопотання підлягає задоволенню, оскільки підозрюваний ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, яке відноситься до категорії особливо тяжкого злочину, за яке законом про кримінальну відповідальність, передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років, відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме встановлено, що: ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, так як раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, може знищити речі, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, може незаконно впливати на свідків та потерпілуу кримінальному провадженні, може вчинити інше кримінальне правопорушення,

Беручи до уваги вищенаведене, з метою забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, запобіганню спроб переховуватись від суду, суд вважає, що клопотання слід задовольнити та обрати обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, із визначенням розміру застави.

А тому, керуючись ст. 110, 131, 132, 176-178,183,184, 331 КПК України, суд

У Х В А Л И В :
Клопотання задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Орлянка Черемиського району Курської області Російської Федерації, мешканця АДРЕСА_1 України, з базовою загальною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше судимого, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів з визначення розміру застави.

Строк тримання під вартою рахувати з моменту його затримання з 27 червня 2018 року.

Строк дії ухвали до 23 листопада 2018 року.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Одночасно визначити запобіжний захід у вигляді застави для забезпечення виконання ОСОБА_4 , обов`язків, визначених КПК України.

Визначити заставу у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме, у розмірі 140 960 (сто сорок тисяч) дев`ятсот шістдесят гривень., встановленої станом на 01 січня поточного року 1762 грн., у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самою обвинуваченою так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на наступний депозитний рахунок Тячівського районного суду: р/р 8501; МФО (код банку) 820172; ; Банк отримувача ГУ ДКСУ в Закарпатській області; одержувач ТУ ДСА України в Закарпатській області .

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 у разі внесення застави наступні обов`язки: не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований та проживає без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та місця роботи; прибувати до суду за першою вимогою.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити два місяці з моменту внесення застави.

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений ОСОБА_4 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя:
ОСОБА_1