Справа № 202/5426/18
УХВАЛА

16 жовтня 2018 року Індустріальний районний суд

м.Дніпропетровська

у складі: головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

провівши в залі суду у м. Дніпропетровську, підготовче судове засідання обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0000852 від 04.06.2018 року відносно ОСОБА_3 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст. 121 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

представника потерпілих ОСОБА_6

захисника- адвоката ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В :

03 вересня 2018 року Дніпропетровської місцевої прокуратури №1 до суду надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000852 від 04.06.2018 року відносно ОСОБА_3 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст. 121 КК України.

Ухвалою суду від 04 вересня 2018 року було призначено підготовче судове засідання.

У підготовчому судовому засіданні прокурор вважав за можливим призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту.

Представник потерпілих адвокат ОСОБА_6 завив клопотання про повернення обвинувального акту прокурору, оскільки останній не відповідає вимогам ст. 291 КПК України. Вказане клопотання було підтримане потерпілим ОСОБА_5 .

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_7 , обвинувачений ОСОБА_3 , вважали за можливим призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту, при вирішення клопотання представника потерпілого про повернення обвинувального акту прокурору, полагалися на розсуду суду.

Прокурор просив суд відмовити у задоволенні клопотання про повернення обвинувального акту, при цьому стверджував, що обвинувальний акт містить викладення фактичних обставин кримінального правопорушення, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Також прокурор у суді пояснив, що не є процесуальним керівником по кримінальному провадженню за заявою потерпілої ОСОБА_8 щодо спричинення їй обвинуваченим ОСОБА_3 03 червня 2018 року легкого тілесного ушкодження, але їй відомо, що по вказаному кримінальному провадженню триває досудове розслідування.

Щодо тверджень представника потерпілого адвоката ОСОБА_6 про відкриття матеріалів кримінального провадження потерпілому ОСОБА_9 після направлення обвинувального акту до суду, і не відкриття йому матеріалів досудового розслідування, як представнику потерпілого ОСОБА_9 , прокурором в ході підготовчого судового засідання рекомендовано представнику потерпілого і потерпілому звертатися із заявою про вчинення кримінального правопорушення відносно слідчого, що проводив досудове розслідування, для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження щодо клопотання представника потерпілого про повернення обвинувального акту, вивчивши обвинувальний акт та додані у підготовчому засіданні додаткові матеріли, суд приходить до висновку, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_3 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст. 121 КК України, підлягає поверненню прокурору, з наступних підстав.

Так, згідно з п.3 ч.3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього кодексу.

Так, відповідно до ст. 290 КПК України, визнавши зібрані під час досудового розслідування докази достатніми для складання, зокрема обвинувального акта, прокурор або слідчий за його дорученням зобов*язаний повідомити підозрюваному, його захиснику, про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування. Якщо сторона кримінального провадження не здійснить відкриття матеріалів справи відповідно до положень цієї статті, суд не має права допустити відомості, що містяться в них, як докази.

Як встановлено у підготовчому судового засіданні, досліджуваний обвинувальний акт затверджений прокурором 31 серпня 2018 року, коли і відповідно до реєстру матеріалів досудового розслідування закінчено досудове розслідування, в той час, потерпілому ОСОБА_9 та його представнику не були відкриті матеріали досудового розслідування. Окрім того, відповідно до протоколу матеріали відкриті потерпілому лише 06 вересня 2018 року, тобто вже після надходження до суду обвинувального акту, що є грубим порушеннямправ потерпілих, які передбачені ст.46 КПК України та унеможливлює призначення судового розгляду.

Згідно вимог ч.4. ст.110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.
Процесуальне значення обвинувального акта полягає саме в тому, що він встановлює межі майбутнього судового розгляду, яке здійснюється лише стосовно особи (осіб), якій висунуто обвинувачення (ч.1 ст. 337 КПК України).

Разом з тим, як вбачається із дослідженого обвинувального акту, обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 , не відповідає вимогам ст.291 КПК України, оскільки не містить формування висунутого йому обвинувачення, а викладені лише обставини які слідчий вважає за доцільне викласти за результатами досудового розслідування та правова кваліфікація.
Окрім того, як слушно зазначено у клопотанні представника потерпілого, існують дані, які не вказані в обвинувальному акті та не зазначення яких в обвинувальному акті призводить до невідповідності обвинувального акту встановленим процесуальним вимогам, а саме настання наслідків кримінального правопорушення у вигляді тілесних ушкоджень, що зазначені у обвинувальному акті, не відповідають тим тілесним ушкодженням, які були виявлені під час судово-медичного дослідження потерпілого ОСОБА_5 .
Окремо слід зазначити щодо правової кваліфікації з посиланням на положення закону України про кримінальну відповідальність, а саме, що за ч.1 ст. 121 КК України настає кримінальна відповідальність за умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, в той час із обвинувального акту не вбачається з яких підстав надана правова кваліфікація за частиною 1 статті 121 КК України, оскільки викладено правову кваліфікацію - як умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне в момент заподіяння (а.п.3,4).
Неналежний виклад фактичних обставин кримінального правопорушення без зазначення всіх складових, передбачених ч.1 ст. 91 КПК України, які підлягають доказуванню, нелогічного та неконкретного обвинувачення без врахування об`єктивно встановлених обставин, порушує право обвинуваченого на захист, та є перешкодою для повного та всебічного судового розгляду кримінального провадження.
Відповідно до ч. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, яка чинна в Україні на підставі Закону України "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 до Конвенції" кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: a) бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього.
Відповідно до вимог кримінального процесуального закону, зокрема ст.ст. 277, 291 КПК України, обвинувачення має бути логічним та конкретним, виходячи з об`єктивно встановлених обставин кримінального правопорушення, і у ході співставлення яких з ознаками кваліфікації прокурору, слідчому належить керуватися кримінальним законом, який характеризує об`єктивну сторону конкретного кримінального правопорушення.
Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України судовий розгляд справи проводиться в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, який є важливим процесуальним документом і основою для захисту обвинуваченого в суді. Висунуте обвинувачення має бути конкретним, що є прямим обов`язком органу досудового слідства, прокурора та невід`ємною частиною права обвинуваченого на захист.
Європейський суд з прав людини у справі «Абрамян проти Росії» від 09 жовтня 2008 року зазначив, що у тексті підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (рішення від 19.12.1989 у справі «Камасінскі проти Австрії» № 9783/82, п. 79). Крім того, Суд констатував, що положення підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (рішення від 25.03.1999 у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції», п.52).

Таким чином, вказані вище обставини приводять суд до переконання про невідповідність обвинувального акту наведеним вимогам КПК України, а допущені при його складанні недоліки виключають можливість прийняття матеріалів кримінального провадження до судового розгляду, а тому на підставі п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, виходячи із передбачених ч. 6 ст. 9, п. 13 ч. 1 ст. 7 КПК України загальних засад кримінального провадження, з метою забезпечення учасникам судового процесу право на справедливий судовий розгляд справи, обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст. 121 КК України підлягає поверненню прокурору для усунення виявлених недоліків.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 290, 291, ч.3 п.3 ст. 314 УПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ :

Обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні №№ 0000852 від 04.06.2018 року відносно ОСОБА_3 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст. 121 КК України, повернути прокурору Дніпропетровської місцевої прокуратури №1 Дніпропетровської області ОСОБА_4 , для усунення виявлених та зазначених в ухвалі суду недоліків.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Дніпропетровської області, в термін, визначений п.2 ч.2 ст. 395 Кримінального процесуального Кодексу України.

Головуюча ОСОБА_1