Дата документу 24.10.2018 Справа № 322/96/18
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 322/96/18 Суддя 1 інстанції ОСОБА_1
Провадження №11-сс/807/11/18 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія ст. 307 КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2018 року м. Запоріжжя
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,
розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду провадження за апеляційною скаргою прокурора, який брав участь у розгляді клопотання судом першої інстанції, прокурора Новомиколаївського відділу Токмацької місцевої прокуратури ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 6 вересня 2018 року, якою відмовлено в задоволенні у клопотанні прокурора про арешт майна, -

В С Т А Н О В И Л А:

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, до слідчого судді звернувся прокурор Новомиколаївського відділу Токмацької місцевої прокуратури ОСОБА_8 із клопотанням, в якому вказав, що в провадженні СВ Новомиколаївського ВП Пологівського ВП ГУ НП в Запорізькій області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000119 від 7 липня 2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України, щодо самовільного зайняття невстановленими особами 27 земельних ділянок, загальною площею 252 га, на території Новомиколаївської та Тернуватської селищних рад Новомиколаївського району Запорізької області.

З метою підтвердження чи спростування факту порушення вимог земельного законодавства, та, як наслідок, встановлення ознак кримінального правопорушення щодо конкретно визначених земельних ділянок до ГУ Держгеокадастру у Запорізькій області 13 червня 2018 року за № 1.3-5949 вих-18 скеровано лист щодо проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю), за результатами розгляду якого ГУ Держгеокадастру у Запорізькій області 23 липня 2018 року за № 390-ДК було видано наказ "Про здійснення державного контролю за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності".

Згідно даного наказу державному інспектору ГУ Держгеокадастру у Запорізькій області ОСОБА_9 було доручено здійснення державного контролю за дотриманням земельного законодавства стосовно земельних ділянок, як об`єкта перевірки, що знаходяться на території Тернуватської та Новомиколаївської селищних рад Новомиколаївського району Запорізької області, загальною площею 252 га.

У ході здійснення державного контролю 4 вересня 2018 року державним інспектором ОСОБА_9 встановлено, що на земельній ділянці кадастровий номер № :11:011:009, на яку надано право на здійснення перевірки, ОСОБА_10 , на комбайні, здійснював збір урожаю насіння соняшнику, без наявних на те правових підстав.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 4 вересня 2018 року, земельна ділянка, на якій ОСОБА_10 здійснював збір урожаю насіння соняшнику, розташована на західній околиці смт. Новомиколаївка Новомиколаївського району Запорізької області, орієнтовною площею 2 га. На момент огляду на даній земельній ділянці мався скошений соняшник, а також комбайн, марки MF 34, реєстраційний номер НОМЕР_1 , червоного кольору, 2005 року випуску, який належить ОСОБА_10 , колісний трактор «Беларус 920», синього кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 , 2009 року випуску, та причеп 4-х колісний, зеленого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_3 , в якому, на момент огляду, знаходилося насіння скошеного соняшнику. Під час проведення огляду місця події було здійснено зважування причепа з насінням соняшнику, у ході чого було з`ясовано, що загальна вага насіння соняшнику, що знаходився у причепі, склала 3752 кг. Насіння соняшнику, за результатами ОМП, було вилучено, та передано під відповідальне зберігання ОСОБА_11 .
Як пояснив ОСОБА_10 , 4 вересня 2018 року, на земельній ділянці, площею 2 га., розташованій на околиці с. Михайлівське Новомиколаївського району Запорізької області, він здійснив збір насіння соняшнику, який ним був і посіяний. Відповідну земельну ділянку він обробляє протягом 5 років, після отримання дозволу Новомиколаївської районної державної адміністрації Запорізької області на виготовлення технічної документації, яку на сьогодні і досі не виготовлено.

Відповідно до листа відділу у Новомиколаївському районі ГУ Держгеокадастру у Запорізькій області № 0-8-0.29-2917/108-18 від 25 червня 2018 року, на земельну ділянку кадастровий номер № :11:011:0009, державної форми власності, у відділі відсутні правовстановлюючі документи (державний акт, договір оренди, тощо).

Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 136637568 від 5 вересня 2018 року, на вказану земельну ділянку право власності, чи інше речове право, не зареєстровано. До того ж, згідно з даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно право власності щодо вищевказаної земельної ділянки також не зареєстровано і за ОСОБА_10 та його дружиною ОСОБА_12 .

Вказане свідчить, що ОСОБА_10 в супереч ст.ст. 125 та 126 Земельного кодексу України самовільно зайняв частину земельної ділянки, площею 2 га., кадастровий номер № :11:011:0009, яку використовує для вирощування сільськогосподарських культур, що свідчить про можливу наявність ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України.

З метою збереження насіння соняшнику, запобігання можливості його приховування, псування, знищення та відчуження, переданого на зберігання ОСОБА_10 , та можливого його використання у розумінні ст. 91 КПК України, як доказу обставин кримінального провадження, прокурор просив накласти арешт на насіння соняшнику, вагою 3752 кг, який перебуває у володінні ОСОБА_13 .
Слідчий суддя встановив, що зазначене майно вилучено в ході несанкціонованого огляду іншого володіння особи (причепу); матеріали справи не містять документів, що підтверджують повноваження старшого слідчого ОСОБА_14 на здійснення кримінального провадження, при цьому наявний в матеріалах справи витяг з ЄРДР датований наступним днем 5 вересня 2018 року; прокурором не доведено, що ОСОБА_10 здійснювався збір урожаю саме на ділянці з кадастровим номером :11:011:0009. Також, слідчий суддя визнав недопустимими доказами протокол огляду місця події та акт огляду земельної ділянки. У зв`язку з наведеним слідчий суддя відмовив у задоволенні клопотання прокурора про арешт майна.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу скасувати та постановити нову, якою задовольнити клопотання прокурора про арешт майна.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що висновки слідчого судді не відповідають фактичним обставинам справи, а процесуальних порушень, з огляду на які слідчий суддя відмовив у задоволенні клопотання, в ході досудового розслідування не допущено.

В апеляційному суді прокурор підтримала апеляційну скаргу, зазначивши, що її доводи є обґрунтованими, а слідчий суддя безпідставно почав оцінювати докази на предмет допустимості.

ОСОБА_10 , будучи повідомлений належним чином про час і місця судового засідання, до апеляційного суду не з`явився.

Заслухавши доповідача по справі, прокурора, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги прокурора, колегія суддів приходить до висновку, що остання задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Виходячи із положень ст. 131 КПК України арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження, який застосовується для досягнення дієвості кримінального провадження.

Норми, викладені у ст. 132 КПК визначають, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.

Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Таким чином, вирішуючи питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, у кожному випадку розгляду відповідних клопотань слідчий суддя повинен:

- перевіряти наявність об`єктивної необхідності та виправданість такого втручання у права і свободи особи;

- з`ясовувати можливість досягнення мети, на яку посилається ініціатор клопотання, без застосування цих заходів; враховують, що незалежно від визначеного процесуальним законом суб`єкта ініціювання застосування заходів забезпечення обов`язок довести наявність трьох необхідних складових для їх застосування (частина третя статті 132 КПК України) покладається на слідчого та/або прокурора;

- враховувати, що докази на підтвердження обставин, викладених у клопотанні про застосування заходів забезпечення, подаються особою, яка заявляє таке клопотання.

Колегія суддів доходить до висновку, що у даному провадженні прокурором не дотримані вимоги КПК, що надають слідчому судді підстави для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна.

Так, наявність обґрунтованої підозри, пов`язана із кваліфікацію злочину, відомості про який внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань, і саме це питання передує з`ясуванню визначених ст. 170 КПК України підстав та меті забезпечення кримінального провадження.

Згідно з відомостями в ЄРДР органом досудового розслідування проводиться перевірка за фактом самовільного зайняття невідомими особами 27 земельних ділянок, загальною площею 252 га, більша частина яких державної форми власності, чим завдано значної шкоди Головному управлінню Держгеокадастру у Запорізької області (а.с. 4).

Згідно з диспозицією ч. 1 ст. 197-1 КК України, кримінальна відповідальність передбачена за самовільне зайняття земельної ділянки, яким завдано значної шкоди її законному володільцю або власнику.

Внесені до ЄРДР відомості містять дані про завдання значної шкоди. Проте, ні ЄРДР, ні клопотання слідчого не містять відомостей про розмір завданої шкоди, а отже на даному етапі провадження відсутні підстави вважати правильною кваліфікацію дій невідомих осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки, а відтак відсутня і наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, яка може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Крім того, згідно з пунктом 3 частини другої статті 171 КПК України слідчий (прокурор) у своєму клопотанні про арешт майна має назвати документи, які підтверджують право власності на майно, що підлягає арешту, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.

Як випливає із змісту клопотання, воно не містить даних про власника тимчасово вилученого в ході огляду місця події майна.

У клопотанні, всупереч вказаної норми, лише зазначено, що насіння соняшника перебуває у володінні ОСОБА_15 , якому ж працівники поліції і передали на зберігання вилучене майно.

На місці події ОСОБА_10 пояснив, що земельною ділянкою площею 2 га, на якій він здійснив покос соняшника, користуються ОСОБА_12 , ОСОБА_16 (а.с. 37).

Під час розгляду клопотання слідчим суддею ОСОБА_10 наполягав на цих показаннях, надавши суду відомості про сплату ОСОБА_12 , ОСОБА_17 земельного податку (а.с. 47 - 51), та надавши довідку Новомиколаївської сільської ради, яка засвідчує, що ОСОБА_17 має на території вказаної сільської ради земельну ділянку розміром 1 га (а.с. 46).

Зазначені послідовні показання ОСОБА_10 прокурором не були спростовані ні в ході розгляду клопотання слідчим суддею, ні під час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді, а відтак у суду є підстави вважати, що прокурором не виконані вимоги п. 3 ч. 1 ст.171 КПК.

Відповідно ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти відповідно до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Слідчий суддя, з дотриманням принципу змагальності та диспозитивності, зобов`язаний розглянути заявлене клопотання лише у межах його доводів.

Враховуючи зміст клопотання про арешт насіння соняшника (тобто зібраного врожаю) та заявлену підставу і мету (збереження речового доказу) для його арешту, судова колегія приходить до висновку про недоведеність необхідності накладення арешту.

Фіксування факту зайняття земельної ділянки, може мати місце шляхом проведення слідчих, процесуальних дій, та відображено у відповідних документах (протокол огляду за участі спеціаліста, акт обстеження земельної ділянки інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель Держгеокадастру тощо), якими і обґрунтовано клопотання слідчого.

Вимоги ч. 1 ст. 173 КПК України зобов`язують слідчого суддю, суд відмовити у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України.

З урахуванням обставин кримінального провадження, викладених слідчим у клопотанні, судова колегія погоджується із висновком слідчого судді про відсутність правової підстави для задоволення відповідного клопотання слідчого.

Колегія суддів, з урахуванням обставин провадження, вважає не співмірним накладення арешту завданням даного кримінального провадження.

На підставі зазначеного, керуючись ст. ст. 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні прокурора Новомиколаївського відділу Токмацької місцевої прокуратури ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 6 вересня 2018 року, якою клопотання прокурора Новомиколаївського відділу Токмацької місцевої прокуратури ОСОБА_8 про накладення арешту на насіння соняшника вагою 3752 кг, що перебуває у володінні ОСОБА_15 , залишено без задоволення залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4