Постанова

Іменем України
2 жовтня2018 року

м. Київ
справа № 711/4296/16-к
провадження № 51-737 км17
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,
за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу прокурора, котрий брав участь у розгляді кримінального провадження судом апеляційної інстанції, на ухвалу Апеляційного суду Черкаської області від 26 вересня 2017 року в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001157, за обвинуваченням
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки с. Яструбинців Іллінецького району Вінницької області, жительки АДРЕСА_1 , раніше судимої,

у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 185 Кримінального кодексу України (далі КК).

Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами

першої та апеляційної інстанцій обставини
За вироком Придніпровського районного суду м. Черкас від 12 травня 2017 року ОСОБА_6 засуджено за частиною 2 статті 185 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.
На підставі статті 75 КК ОСОБА_6 звільнено від призначеного покарання та встановлено іспитовий строк тривалістю 2 роки, покладено на неї обов`язки, передбачені статтею 76 КК.
Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 23 500 грн в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 20 000 грн у рахунок відшкодування моральної шкоди. Вирішено питання щодо речових доказів.
Згідно з вироком ОСОБА_6 визнано винуватою та засуджено за те, що вона 25 листопада 2015 року таємно викрала у свого співмешканця ОСОБА_7 банківську картку і, використавши її того ж дня о 15:19 та о 15:22 в банкоматі на вул. Шевченка, 239 у м. Черкасах, зняла з неї кошти на загальну суму 16 000 грн.
Крім того, 11, 14, 16, 18 і 19 грудня 2015 року вона знімала кошти з викраденої банківської картки ОСОБА_7 з банкомату на вул. Гагаріна, 47 у м. Черкасах на загальну суму 7 500 грн. Своїми злочинними діями ОСОБА_6 завдала потерпілому шкоди на загальну суму 23 500 грн.
Ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від 26 вересня 2017 року вирок Придніпровського районного суду м. Черкаси від 12 травня 2017 року щодо ОСОБА_6 скасовано в частині цивільного позову та в цій частині кримінальне провадження призначено на новий розгляд у суді першої інстанції.
У решті вирок районного суду щодо ОСОБА_6 залишено без зміни.
Вимоги касаційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала
Зі змісту касаційної скарги прокурора вбачається, що він ставить вимогу про скасування ухвали апеляційної інстанції та призначення нового розгляду в суді апеляційної інстанції у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного покарання тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі засудженої через м`якість.
Свої вимоги обґрунтовує тим, що районний суд неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, що в подальшому призвело до невідповідності призначеного покарання тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі засудженої, зокрема вказує на необґрунтоване застосування статті 75 КК при призначенні покарання, що не дозволить досягти мети покарання виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів у зв`язку із м`якістю.
Крім того, прокурор зазначає, що всупереч статті 419 КПК не надано належних відповідей на вимоги його апеляційної скарги, при цьому вказує, що таку ухвалу апеляційного суду, належним чином не вмотивовано щодо застосування статті 75 КК при призначенні засудженій покарання, а таке звільнення особи від відбування покарання не відповідає тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі засудженої через м`якість.
Заслухавши доповідь судді, прокурора, яка підтримала касаційну скаргу прокурора, обговоривши доводи касаційної скарги та перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню .
Мотиви Суду
Згідно зі статтею 433 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.

Як убачається з касаційної скарги прокурора, він не оспорює та не заперечує доведеності винуватості ОСОБА_6 та правильності кваліфікації її дій за вказаним обвинуваченням.

Доводи прокурора про істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення і особі засудженої через м`якість, колегія суддів вважає спроможними з огляду на таке.

Відповідно до вимог статті 65 КК особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження вчинення нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності й індивідуалізації. Для вибору такого покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його вчинення, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу винного, обставини, що впливають на покарання, ставлення винної особи до своїх дій, інші обставини справи, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру й тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.
Згідно зі статтею 75 КК в разі, якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Звільняючи засуджену від відбування покарання з випробуванням, суд першої інстанції керувався встановленими у судовому засіданні обставинами, при цьому врахував: характер і ступінь тяжкості скоєного ОСОБА_6 кримінального правопорушення; дані про особу винної, яка раніше судима за скоєння умисних злочинів та відбувала покарання у виді позбавлення волі, не виправилась і вчинила новий злочин, однак характеризується позитивно, займається суспільно корисною працею, має постійне місце проживання. Також суд взяв до уваги обтяжуючу покарання обставину - рецидив злочину, оскільки ОСОБА_6 вчинила кримінальне правопорушення, будучи судимою за умисний злочин, передбачений пунктом 6 частиною 2 статті 115 КК. Помякшуючі покарання обставини судом не встановлено.
Наведені обставини надали суду першої інстанції підстави для висновку, що така форма відбування покарання буде достатньою для виправлення засудженої та попередження вчинення нею нових злочинів.
Не погоджуючись із вироком суду, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій ставив вимогу про його скасування та постановлення нового вироку, за яким призначити ОСОБА_6 покарання за частиною 2 статті 185 КК у виді позбавлення волі на строк 3 роки. Такі вимоги він обґрунтовував, вказуючи на ті ж підстави, які й зазначає у касаційній скарзі.
Апеляційний суд при розгляді цієї апеляційної скарги дійшов висновку, що суд першої інстанції правильно визначив форму відбування покарання та повторно вказав на ті самі підстави щодо звільнення засудженої від відбування покарання, на які посилався у судовому рішенні суд першої інстанції.
Колегія суддів вважає, що суд апеляційної інстанції необґрунтовано дійшов висновку про залишення без зміни вироку районного суду, оскільки неправильно визначена форма відбування покарання не буде сприяти дотриманню принципу його індивідуалізації та успішному досягненню цілі виправлення засудженої.
Крім того, слушними є доводи прокурора про те, що обрана форма призначеного засудженій покарання не є справедливою та співмірною із особою засудженої. Адже вона вчинила новий злочин після умовно-дострокового її звільнення за вчинення попередніх умисних злочинів, один з яких є особливо тяжким. Тобто на шлях виправлення ОСОБА_6 не стала, а шкода завдана викраданням майна є значною для потерпілого.
Таким чином, покарання, призначене ОСОБА_6 із застосування статті 75 КК, не відповідає загальним засадам призначення покарання, принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Крім того, обрана судом форма відбування покарання, а саме звільнення особи з випробуванням, не є достатньою і необхідною для виправлення засудженої та попередження вчинення нею нових злочинів, не відповідає ступеню тяжкості вчиненого злочину і особі засудженої через м`якість.

Крім того, апеляційний суд усупереч статті 419 КПК не перевірив належним чином доводів прокурора, не дав на них вмотивованої відповіді, обмежившись посиланням на ті ж підстави, на які послався місцевий суд при звільненні засудженої від відбування покарання.

Отже, ухвала апеляційного суду не відповідає і вимогам статті 419 КПК, а тому підлягає скасуванню на цих підставах також.

Зважаючи на наведене, відповідно до вимог частини 1 статті 438 КПК у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного судом покарання тяжкості вчиненого кримінального правопорушення і особі засудженої ухвала апеляційного суду щодо ОСОБА_6 підлягає скасуванню, а кримінальне провадження призначенню на новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

Під час нового розгляду суду належить урахувати вказівки суду касаційної інстанції, ретельно перевірити доводи, наведені в апеляційних скаргах, й ухвалити законне, обґрунтоване та справедливе рішення, яке б відповідало положенням статті 370 КПК.

Якщо під час нового розгляду кримінального провадження не буде встановлено інших обставин, які можуть вплинути на висновки суду щодо виду та розміру покарання ОСОБА_6 , то призначене їй покарання із застосуванням статті 75 КК слід вважати м`яким.

Керуючись статтями 433, 434, 436, 438, 441, 442 КПК, пунктом 4 параграфа 3 розділу 4 Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII, Суд

ухвалив:

Касаційну скаргу прокурора, котрий брав участь у розгляді кримінального провадження в суді першої інстанції, задовольнити.

Ухвалу Апеляційного суду Черкаської області від 26 вересня 2017 року щодо засудженої ОСОБА_6 скасувати та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Судді:

___________________ _______________________ ________________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3