справа № 462/2573/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 серпня 2018 року Залізничний районний суд м. Львова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
з участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м.Львові обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001346 про обвинувачення
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, українця, громадянина України, неодруженого, офіційно не працює, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого згідно ст. 89 КК України,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,

встановив:
ОСОБА_4 16.04.2018 близько 00 год. 40 хв., перебуваючи у приміщені ТзОВ «ОККО-РІТЕЙЛ» АЗС №ЛВ68, що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. С. Петлюри, 1, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, шляхом вільного доступу, скориставшись відсутністю стороннього нагляду викрав дві запальнички Cricket Стандарт та Cricket Карлтон, дві запальнички BIC J3 Слім АСОРТ, запальничка J3 міді чорна, вартістю 20.83 грн кожна (без ПДВ), дві упаковки жувальної гумки Dirol Турбо, вартістю 10,66 грн. за упаковку (без ПДВ), одну упаковку жувальної гумки Dirol ікс-фреш вартістю 19,08 грн. (без ПДВ), чотири упаковки жувальної гумки Mentos 3D, вартістю 33,25 грн. (без ПДВ) за упаковку, які заховав у кишені штанів тa куртки і проніс повз касову зону, не оплативши за вказаний товар, своїми умисними діями спричинивши ТзОВ «ОККО-РІТЕЙЛ» АЗС №ЛВ68 матеріальної шкоди на загальну суму 277 гривень 25 копійок без ПДВ.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому злочині, передбаченому ч.1 ст.185 КК України, визнав повністю, не заперечив фактичних обставин, викладених в обвинувальному акті, та дав суду показання аналогічні фабулі обвинувачення. У вчиненому щиро розкаюється, просить суд його суворо не карати.

Враховуючи, що учасниками судового провадження не оспорювались фактичні обставини кримінального провадження, з`ясовано, що вони правильно розуміють зміст цих обставин і немає сумнівів у добровільності та істинності такої їх позиції, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини провадження в апеляційному порядку, суд, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, провів судовий розгляд у порядку, передбаченому даною нормою.

Таким чином, аналізуючи наведене, суд вважає, що вина ОСОБА_4 у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), доведена повністю і його дії органом досудового слідства правильно кваліфіковані за ч.1 ст.185 КК України.

При призначенні обвинуваченому виду та міри покарання суд враховує загальні засади призначення покарання, тобто призначає покарання в межах, установлених у санкції частини статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин та відповідно до положень Загальної частини КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Згідно п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення кримінального покарання», визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст.12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 є щире каяття, а обставин, що обтяжують покарання - судом не встановлено.

Суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є злочином середньої тяжкості, вчиненим умисно, з корисливих мотивів, особу винного, який раніше не судимий згідно ст. 89 КК України (матеріали кримінального провадження, арк. 35), не працює, на обліках в наркологічному і психоневрологічному диспансерах не перебуває (матеріали кримінального провадження, арк. 40, 42), згідно наданої характеристики за місцем проживання характеризується позитивно (матеріали кримінального провадження, арк. 38).

Виходячи з наведеного, враховуючи думку представника потерпілого ТзОВ «ОККО-РІТЕЙЛ» ОСОБА_5 викладену письмово у заяві, що претензій до обвинуваченого не мають, суд дійшов висновку, що ОСОБА_4 слід обрати покарання, достатнє і необхідне для його виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів, в межах санкції ч.1 ст. 185 КК України у виді штрафу.
На підставі ч.9 ст.100 КПК України питання про долю речових доказів вирішується судом при ухваленні судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили.

Відтак, питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.

Процесуальних витрати у справі відсутні.

Керуючись ст. ст. 368-371, 373-375 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.
Вирок може бути оскаржений шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення учасниками процесу до апеляційного суду Львівської області через Залізничний районний суд м. Львова.
Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.
Суддя: (підпис) ОСОБА_1
З оригіналом згідно.
Суддя: ОСОБА_1