ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/566/18
Провадження №1-кп/477/122/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2018 року Жовтневий районний суд Миколаївської області

в складі: головуючого у справі судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000255, відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Суми, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, офіційно не працюючого, який проживає в АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-25 березня 2003 року Соломенським районним судом м. Києва за частиною 2 статті 186 КК України до позбавлення волі строком на 5 років, звільнений на підставі статті 75 КК України з випробувальним терміном 3 роки;
-27 лютого 2004 року Ковпаківським районним судом м. Суми за частинами 2, 3 статті 185, частиною 1 статті 70, статті 71 КК України до позбавлення волі строком на 5 років 3 місяця, звільнений умовно-достроково 13 липня 2007 року на підставі ухвали Конотопського районного суду Сумської області з невідбутим терміном 1 рік 7 місяців 4 дні;
-26 червня 2009 року Сумським районним судом Сумської області за частиною 1 статті 162, частиною 2 статті 190, статті 70, 71 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік;
-24 липня 2009 року Сумським районним судом Сумської області за частинами 2, 3 статті 185, частиною 1 статті 70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений умовно-достроково 29 квітня 2013 року на підставі ухвали Дзержинського районного суду м. Харкова, з невідбутим терміном 1 місяць 15 днів;
-02 грудня 2014 року Жовтневим районним судом Миколаївської області за частиною 2 статті 185 КК України до 3 років позбавлення волі, 06 січня 2015 року звільнений на підставі статті 85 КК України;
-06 листопада 2015 року Сумським районним судом Сумської області за частиною 4 статті 70, частиною 2 статті 297 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнений умовно-достроково 17 жовтня 2017 року на підставі ухвали Казанківського районного суду Миколаївської області з невідбутим терміном 1 рік 3 місяці 7 днів.

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_5 ,
потерпілої ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7

ВСТАНОВИВ:
06 березня 2018 року приблизно о 22.00 годині, більш точного часу в ході досудового розслідування та в ході судового розгляду не встановлено, обвинувачений ОСОБА_7 , з метою реалізації свого злочинного умислу направленого на таємне викрадення чужого майна, шляхом пошкодження рами вхідної двері, проник до будинку АДРЕСА_1 , звідки таємно викрав майно належне потерпілій ОСОБА_6 , а саме сковороду металеву з пластмасовою ручкою, діаметром 30 см., вартістю 300,00 грн.; металевий мангал на арматурних стійках, вагою 15 кг., висотою 70 см., вартістю 500,00 грн.; металевий мангал заводського виготовлення, складний, прямокутний, вартістю 400,00 грн.; зонт діаметром 3,5 м. з надписом «Кока-Кола», червоного кольору, вартістю 2200,00 грн.; пустий металевий газовий балон червоного кольору, ємкістю 50 л., вартістю 500,00 грн.; пустий металевий газовий балон червоного кольору, ємкістю 25 л., вартістю 250,00 грн.; двохкомфорну газову плиту білого кольору з двома комфорками, вартістю 800,00 грн.; обігрівач, сірого кольору, квадратної форми, вартістю 300,00 грн.; ковдру з леопардовим малюнком, розміром 2,50 х 2,50 м, вартістю 750,00 грн.; надувний дитячий ігровий центр марки «Інтекс», вартістю 700,00 грн.; надувний матрац марки «Інтекс» синього кольору, вартістю 1000,00 грн.; 4 дерев`яних стільця вартістю 100 грн.. кожен, загальною вартістю 400,00 грн.; надувний дитячий круг, жовтого кольору, вартістю 100,00 грн.
З викраденим майном обвинувачений ОСОБА_7 з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 8200,00 грн.
За зазначені дії передбачена кримінальна відповідальність за частиною 3 статті 185 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав себе винним повністю, у вчиненому розкаявся. Суду пояснив, що він дійсно, при викладених в обвинувальному акті обставинах 06 березня 2018 року приблизно о 22.00 годині в АДРЕСА_1 таємно проник до будинку АДРЕСА_2 , де викрав майно належне потерпілій ОСОБА_6 , яке в подальшому зложив та виніс у мішку. Викрадене майно сховав в своєму будинку. Наступного ранку, взявши частину викраденого майна, поїхав до пункту прийому металу, який знаходиться в АДРЕСА_2 , де здав 40 кілограм металу на загальну суму 240,00 грн.
Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що їй належить будинок АДРЕСА_1 , в якому ніхто не проживає. В даному будинку вона зберігає свої речі, періодично навідується та прибирає в ньому. 09 березня 2018 року вона приїхала до вказаного будинку, де в першу чергу, звернула увагу на зламаний замок вхідної двері. Зайшовши в середину, помітила відсутність багатьох речей, зокрема, сковороди металевої, двох металевих мангалів, зонта з надписом «Кока-Кола», двох металевих газових балонів, газової плити, обігрівача, ковдри з леопардовим малюнком, надувного дитячого ігрового центру марки «Інтекс», надувного матрацу марки «Інтекс», чотирьох дерев`яних стільців, надувного дитячого кругу, посуду. Викрадено майна на загальну суму 8200,00 грн.
Крім повного визнання своєї вини, винність обвинуваченого підтверджуються дослідженими в судовому засіданні письмовими та речовими доказами, зокрема:

протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 09 березня 2018 року, згідно якого, потерпіла ОСОБА_6 повідомила про вчинення 06 березня 2018 року крадіжки майна в її будинку АДРЕСА_1 (а.с.35);

рапортом Вітовського відділення поліції Корабельного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області від 09 березня 2018 року ЄО №1096 про надходження повідомлення зі служби 102 від громадянки ОСОБА_6 про таємне викрадення майна в будинку АДРЕСА_1 (а.с.36);

витягом з кримінального провадження №0000255 від 10 березня 2018 року, згідно якого в ЄРДР внесено відомості про таємне викрадення майна в будинку АДРЕСА_1 , належного потерпілій ОСОБА_6 (а.с.37);

протоколом огляду місця події від 09 березня 2018 року з таблицею зображень до нього, згідно якого було проведеного огляд домоволодіння АДРЕСА_1 (а.с.38-39, 40-43);

заявами обвинуваченого ОСОБА_7 від 12 березня 2018 року та 13 березня 2018 рокупро добровільну видачу викрадених речей 4 дерев`яних стільців, пустого металевого газового балону червоного кольору, ємкістю 50 л., зонту діаметром 3,5 м. з надписом «Кока-Кола», червоного кольору, надувного дитячого ігрового центру марки «Інтекс», надувного дитячого кругу, жовтого кольору (а.с.44, 45, 46);

протоколом огляду предмету з фото-таблицею до нього від 13 березня 2018 року, згідно якого оглянуто майно, зокрема: зонт діаметром 3,5 м. з надписом «Кока-Кола», червоного кольору; надувний дитячий ігровий центр марки «Інтекс»; чотири дерев`яних стільця; металевий газовий балон, пустий, червоного кольору, ємкістю 50 л.; надувний дитячий круг, жовтого кольору, яке було викрадено у потерпілої ОСОБА_6 (а.с.47, 48-51);

змістом протоколу слідчого експерименту та відеозаписом фіксації ходу даного експерименту від 20 березня 2018 року, згідно якого обвинувачений ОСОБА_7 детально розповів та показав як саме він вчинив крадіжку майна ОСОБА_6 (а.с.52-54, 55).

постановою про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 13 березня 2018 року (а.с.56-57).

Оцінивши та проаналізувавши досліджені докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_7 у таємному викрадені чужого майна та кваліфікує його дії за частиною 3 статті 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у житло.
До обставин, що пом`якшує покарання обвинуваченому суд відносить щире каяття обвинуваченого.

Обставинами, які обтяжують покарання, суд визнає вчинення злочину повторно та рецидив злочину.
Визнаючи рецидив злочину, як обтяжуючу обставину, суд врахував положення статті 34 КК України, згідно якої рецидивом злочинів визнається вчинення нового умисного злочину особою, яка має судимість за умисний злочин.
При призначенні покарання обвинуваченому, у відповідності до приписів статті 65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, суд враховує, що ОСОБА_7 , будучи особою, звільненою від відбуття покарання умовно-достроково, скоїв новий злочин.

Так, вироком Сумського районного суду Сумської області від 16 листопада 2015 року обвинувачений ОСОБА_7 був засуджений за частиною 4 статті 70, частиною 2 статті 297 КК України до 4 років позбавлення волі та на підставі ухвали Казанківського районного суду Миколаївської області звільнений умовно-достроково з невідбутим строком покарання на 1 (один) рік 3 (три) місяці 7 (сім) днів.

Як встановлено в судовому засіданні, новий злочин обвинувачений ОСОБА_7 вчинив 06 березня 2018 року, тобто в період умовно-достроково звільнення, з невідбутим строком покарання.

На підставі частини 1 статті 71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.
Враховуючи, що ОСОБА_7 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене частиною 3 статті 185 КК України, який відносяться до тяжких злочинів, однак щиро розкаявся в скоєному, суд вважає за можливе, з урахуванням правил складання вироків, частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

З урахуванням ступеня тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину, його особи, який раніше неодноразово судимий, обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання, суд приходить до висновку, про необхідність призначення покарання обвинуваченому у виді реального позбавлення волі в умовах ізоляції від суспільства, оскільки саме така міра покарання є необхідною і достатньою для його виправлення та попередження скоєння нових злочинів.

Цивільний позов не заявлявся.

Долю речових доказів вирішити в порядку, передбаченому статтею 100 КПК України.

Керуючись статтями 370, 371, 373, 374 КПК України,

УХВАЛИВ:
ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 185 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років і 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Згідно частини 1 статті 71 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання, призначеного вироком Сумського районного суду Сумської області від 16 листопада 2015 року у виді 1 (одного) ріку 3 (трьох) місяців 7 (семи) днів та остаточно за сукупністю вироків ОСОБА_7 призначити покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_7 рахувати з дня затримання після набрання вироком законної сили.
Міра запобіжного заходу обвинуваченому не обиралась.

Речові докази по справі зонт діаметром 3,5 м. з надписом «Кока-Кола», червоного кольору; надувний дитячий ігровий центр марки «Інтекс»; чотири дерев`яних стільця; металевий газовий балон, пустий, червоного кольору, ємкістю 50 л.; надувний дитячий круг, жовтого кольору, які знаходяться на зберіганні у потерпілої ОСОБА_6 залишити їй у реальне володіння, користування та розпорядження.

Копію вироку негайно вручити потерпілій, обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскарженим до Апеляційного суду Миколаївської області через Жовтневий районний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

СУДДЯ ОСОБА_9