Справа №591/2025/18 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/788/183/18 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Подання про обрання, зміну запобіжного заходу та продовження строків тримання під вартою, про проведення обшуку
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2018 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 17 квітня 2018 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 17 квітня 2018 року відмолено в задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Сумського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_8 про накладення арешту на майно, яке було вилучено в ході проведення 06.04.2018 року огляду місця події в с. Засулля, Недригайлівського району по вул. Будівельна у напрямку смт. Терни, в рамках кримінального провадження №0000075 від 06.04.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

Відмовляючи в задоволенні клопотання, слідчий суддя зазначив, що при зверненні з клопотанням про накладення арешту на майно слідчим пропущено передбачений ст.171 КПК України строк на звернення до суду та не поставлено питання про його поновлення.

У поданій апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_7 вказує, що клопотання слідчого про арешт вилучених 06.04.2018 року під час огляду речей, подано до суду наступного робочого після неробочих днів 07-09.04.2018 року, а саме відповідно до ст.116 КПК України здано на пошту 10.04.2018 року, що підтверджується відповідною квитанцією. Вважає, що ухвала слідчого судді винесена з порушенням вимог ст.ст.115, 116, 171 КПК України, а викладені у ній виноски не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження. Просить ухвалу скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Заслухавши доповідь головуючого-судді, пояснення прокурора на підтримку поданої апеляційної скарги, вивчивши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з вимогами ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відмовляючи у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно, слідчий суддя послався на те, що слідчим пропущено встановлений КПК України строк, для звернення з таким клопотанням.

З такими висновками слідчого судді, колегія суддів погодитись не може.

Як зазначено у ч.5 ст.171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано до слідчого судді не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуте особі, у якої його було вилучено.

З матеріалів провадження вбачається, що 06.04.2018 року Сумським ВП ГУНП в Сумській області до ЄРДР під №0000075 внесені відомості про вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.286 КК України та розпочате досудове розслідування за фактом здійснення 06.04.2018 року, близько 14.50 год. в с. Засулля, Недригайлівського району, водієм автомобіля «ВАЗ 21099», н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_9 наїзду на велосипедиста ОСОБА_10 , внаслідок чого останній отримав тілесні ушкодження.

06.04.2018 року в ході проведення огляду місця події в с. Засулля, Недригайлівського району, по вул. Будівельна у напрямку смт. Терни, було виявлено та вилучено фрагмент лакофарбового покриття сірого кольору, туфель чоловічий коричневого кольору на ліву ногу, автомобіль ВАЗ 21099 з реєстраційним номером НОМЕР_1 , зеленого кольору, 2002 року випуску, що зареєстрований на ОСОБА_9 , і велосипед «Simplex Amsterdam», що належить ОСОБА_10 .

Зазначені речі, згідно з постановою слідчого від 06.04.2018 року, визнано речовими доказами.

Так, відповідно до положень ч.5 ст.171 КПК України клопотання слідчого про арешт вилученого 06.04.2018 року в ході огляду місця події майна повинно було бути поданим до слідчого судді не пізніше наступного робочого дня після його вилучення, тобто 07.04.2018 року, але як відомо наступні три дні 07.04.2018-09.04.2018 року були неробочими днями (Великдень), а тому кінцевий строк подачі клопотання про арешт майна був 10.04.2018 року.

З матеріалів справи слідує, що клопотання про арешт майна у кримінальному провадженні №0000075 було подано слідчому судді безпосередньо в наступний після неробочих робочий день, а саме здано на пошту 10.04.2018 року, що підтверджується штампом на конверті поштового відправлення (а.п.19) та узгоджується з положеннями ст.116 КПК України, згідно з якими строк не вважається пропущеним, якщо скаргу або інший документ здано до закінчення строку на пошту.

Зазначаючи у своїй ухвалі про те, що клопотання подано на шостий день (дата надходження до суду), а датовано 10.04.2018 року через чотири дні після вилучення майна, слідчий суддя залишив поза своєю увагою наведені вище обставини у їх сукупності та прийняв передчасне рішення про відмову в задоволенні клопотання слідчого про арешт майна з підстав пропуску строку на подачу відповідного клопотання.

Крім того, як зазначено у ч.1 ст.173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що у слідчого судді в будь-якому випадку не було підстав для відмови в задоволенні клопотання про арешт майна через пропуск строку на звернення із клопотанням, тим більше, що відповідне клопотання було подане слідчому судді з дотриманням вимог та у строки, передбачені ст.171 КПК України.

З урахуванням вищенаведеного колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги прокурора в частині незаконності рішення слідчого судді, яке підлягає скасуванню відповідно до положень п.п.1, 3 ч.1 ст.409 КПК України, у зв`язку з неповнотою судового розгляду та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону України.

В той же час, виходячи з повноважень апеляційного суду за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді, визначених ч.3 ст.407 КПК України, колегія суддів вважає за необхідне скасувавши ухвалу слідчого судді від 17.04.2018 року постановити нову ухвалу, якою розглянути по суті клопотання слідчого про арешт майна у кримінальному провадженні №0000075.

Відповідно до положень ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно п.1 ч.2 ст.170 КПК України метою арешту майна є забезпечення збереження речових доказів.

В такому випадку, відповідно до ч.3 ст.170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.

Відповідно до ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як вбачається з клопотання старшого слідчого СВ Сумського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_8 про арешт майна, вилучене 06.04.2018 року в ході огляду місця події майно, а саме фрагмент лакофарбового покриття сірого кольору, туфель чоловічий коричневого кольору на ліву ногу, автомобіль ВАЗ 21099 з реєстраційним номером НОМЕР_1 , зеленого кольору, 2002 року випуску, що зареєстрований на ОСОБА_9 , і велосипед «Simplex Amsterdam», що належить ОСОБА_10 , мають значення речового доказу у кримінальному провадженні.

Таким чином, колегія суддів вважає, що слідчим доведена необхідність арешту вказаного майна, оскільки майно було вилучене під час огляду місця події, а потім постановою слідчого воно визнано речовим доказом по кримінальному провадженню.

З урахуванням вказаних обставин та з метою уникнення негативних наслідків, які можуть перешкодити проведенню всебічного та повного досудового розслідування, з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, відчуження майна в даному кримінальному провадженні, колегія суддів вважає, що у відповідності до вимог ст.ст.132, 170-173 КПК України, необхідно накласти арешт на майно.

Керуючись ст.ст. 170-173, 404, 405, 407, 409, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА :

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 17 квітня 2018 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Сумського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_8 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000075 від 06.04.2018 року, скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання старшого слідчого СВ Сумського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_8 та накласти арешт на наступне майно, а саме:

- фрагмент лакофарбового покриття сірого кольору;

- туфель чоловічий коричневого кольору на ліву ногу;

- автомобіль ВАЗ 21099 з реєстраційним номером НОМЕР_1 , зеленого кольору, 2002 року випуску, що зареєстрований на ОСОБА_9 ;

- велосипед «Simplex Amsterdam», що належить ОСОБА_10 ,

із забороною користування та розпорядження вказаним майном.

Ухвала в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4