УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2018 року

м. Київ
справа № 662/1597/17
провадження № 51-7523ск18
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув касаційну скаргу прокурора на ухвалу Новотроїцького районного суду Херсонської області від 25 січня 2018 року та ухвалу Апеляційного суду Херсонської області від 17 квітня 2018 року в межах кримінального провадження № 0000529.
Суть питання
Ухвалою Новотроїцького районного суду Херсонської області від 25 січня 2018 року ОСОБА_4 звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення суспільно небезпечного діяння передбаченого ч. 3 ст. 186 КК і застосовано до нього примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричної установи зі звичайним наглядом.
Апеляційний суд Херсонської області ухвалою від 17 квітня 2018 року ухвалу місцевого суду щодо ОСОБА_4 змінив, виключивши з її резолютивної частини вказівку про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності. Врешті ухвалу місцевого суду залишено без змін.
У касаційній скарзі прокурор, посилаючись на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, просить скасувати постановлені у кримінальному провадженні судові рішення й призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Встановлені обставини та мотиви Верховного Суду
Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК касаційна скарга повинна містити обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень та вимоги особи, яка подає касаційну скаргу.
Згідно з ч. 1 ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є лише: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК), неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК) чи невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК).
Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, котра подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, які є підставами для скасування або зміни судового рішення і які, на її думку, були допущені судами при винесенні судових рішень, а також навести конкретні аргументи на обґрунтування кожної позиції.
Однак, всупереч наведеним положенням процесуального закону, у поданій скарзі прокурор, порушуючи питання про скасування постановлених у кримінальному проваджені судових рішень з підстав істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, а саме проведення судового розгляду за відсутності ОСОБА_4 , не обґрунтував, у чому саме полягало таке порушення з огляду на положення ст. 512 КПК в редакції чинній на момент здійснення місцевим судом судового розгляду.
Крім того, не міститься в касаційній скарзі прокурора й належного обґрунтування щодо неправильного застосування місцевим судом закону України про кримінальну відповідальність при кваліфікації суспільно-небезпечного діяння, вчиненого ОСОБА_4 , за кваліфікуючою ознакою повторність, враховуючи, що в мотивувальній частині свого рішення місцевий суд визнав доведеним, що ОСОБА_4 вчинив відкрите викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у житло та застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.
Також прокурор не зазначив, яких саме порушень допустився апеляційний суд, переглядаючи кримінальне провадження щодо ОСОБА_4 . Зокрема, прокурор не обґрунтував у чому саме, на його думку, полягали порушення допущені судом апеляційної інстанції, як вони вплинули на законність й обґрунтованість постановленого цим судом судового рішення, і чому їх (ці порушення) слід відносити до безумовних підстав для скасування касаційним судом ухвали апеляційного суду відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК і з огляду на положення статей 370, 404, 412, 419, 503, 513 цього Кодексу.
Суд касаційної інстанції є судом права, відповідно до ст. 433 КПК переглядає судові рішення у межах касаційної скарги, тому відсутність у ній згаданого обґрунтування й недотримання положень ст. 427 цього Кодексу, перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
У зв`язку з цим, оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК, Верховний Суд вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 КПК залишити її без руху та встановити строк для усунення допущених недоліків.
На цих підставах Верховний Суд постановив:
Касаційну скаргу прокурора залишити без руху і встановити йому строк для усунення недоліків сім днів із дня отримання копії ухвали.
У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто скаржнику.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3