АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа № 197/320/16-к Суддя 1 інстанції ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/774/365/К/18 Суддя-доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 вересня 2018 року м. Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні змінену апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 червня 2018 року по кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0000658 від 04.09.2015 року, щодо

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Снігурівка Миколаївської області, фізичної особи підприємця, одруженого, маючого на утриманні малолітню дочку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не судимого, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,-

Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_8

обвинувачений ОСОБА_6

захисник ОСОБА_9

представник потерпілого ОСОБА_10

В С Т А Н О В И Л А :

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 просить вирок Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23.06.2018 року змінити в частині призначеного покарання, призначивши йому покарання у вигляді штрафу у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; відмовити у задоволенні позовних вимог потерпілого ОСОБА_11 в частині стягнення з нього матеріальної та моральної шкоди; а також скасувати накладене на нього грошове стягнення у сумі 2756 грн.

В зміненій апеляційній скарзі обвинувачений просить скасувати вирок Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23.06.2018 року та закрити провадження у справі у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Вироком суду першої інстанції ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 5100 (п`ять тисяч сто) гривень, що становить триста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян без позбавлення права керування транспортними засобами.

Цивільний позов потерпілого задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_11 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, спричиненої злочином 5743 (п`ять тисяч сімсот сорок три) гривні 30 коп., в рахунок відшкодування моральної шкоди, спричиненої злочином 3000 (три тисячі) гривень.
В іншій частині позовних вимог відмовлено.
Стягнуто з ОСОБА_6 в дохід держави судовий збір в сумі 1102,40 гривень.
Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави витрати, пов`язані з проведенням експертиз в кримінальному провадженні в сумі 1843 (одна тисяча вісімсот сорок три) гривні 20 копійок.
Питання з речовими доказами вирішено.

За обставин, встановлених судом першої інстанції та детально викладених у вироку, ОСОБА_6 24 серпня 2015 року приблизно о 19 годині 00 хвилин, керуючи малотоннажним фургоном «Фольксваген LT 35», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався по проїжджій частині вулиці Центральна в селі Шестерня Широківського району Дніпропетровської області, з боку с. Ганнівка в напрямку смт. Широке, не переконався в безпечності руху, виїхав на зустрічну смугу, де в зустрічному напрямку рухався мотоцикл «Мустанг» з об`ємом двигуна 125 см куб зі сторони смт. Широке в напрямку с. Ганнівка під керуванням ОСОБА_11 . Навпроти будинку № 103 по вулиці Центральній, селища Шестерня, ОСОБА_6 , допустив зіткнення з вищевказаним мотоциклом, чим грубо порушив п. 11.3 Правил дорожнього руху України, а саме: «На дорогах із двостороннім рухом, які мають по одній смузі для руху в кожному напрямку, за відсутності суцільної лінії дорожньої розмітки чи відповідних дорожніх знаків виїзд на смугу зустрічного руху можливий лише для обгону та об`їзду перешкоди або зупинки чи стоянки біля лівого краю проїзної частини в населених пунктах у дозволених випадках, при цьому водії зустрічного напрямку мають перевагу», які з технічної точки зору знаходяться у причинному зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою.
В результаті дорожньо-транспортної пригоди водій мотоциклу «Мустанг» ОСОБА_11 отримав тілесні ушкодження у вигляді забійної рани тім`яно-потиличної області голови, забою головного мозку 1 ст., субархноїдального крововиливу, забійної рани потиличної області голови, перелому правої виличної кістки, субкон`юктивного крововиливу правого ока, післятравматичної нейросенсорної туговухості, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 132 від 23 жовтня 2015 року відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості.
Дії ОСОБА_6 кваліфіковано судом за ч. 1 ст. 286 КК України за ознаками порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили потерпілому ОСОБА_11 середньої тяжкості тілесне ушкодження.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги обвинувачений ОСОБА_6 зазначає, що призначене судом покарання не відповідає ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення. На думку обвинуваченого, суд при призначенні покарання не врахував те, що він повністю визнав свою вину, сприяв у встановленні обставин кримінального правопорушення. Крім цього, звертає увагу апеляційного суду на те, що відповідно до обставин та доказів досліджених при розгляді справи в суді встановлено, що дії потерпілого ОСОБА_11 знаходяться в причинному зв`язку із скоєнням ДТП. Зокрема порушення потерпілим правил дорожнього руху, а саме виїзд на зустрічну смугу та керування транспортним засобом без прав. Обвинувачений вважає, що суд міг призначити йому мінімальне покарання, передбачене санкцією статті.

Крім цього, обвинувачений зазначає, що суд неправомірно частково задовольнив цивільний позов потерпілого, оскільки матеріальну шкоду мала сплачувати страхова компанія, в якій застрахований його автомобіль. Також обвинувачений зазначає, що суд не повинен був стягувати з нього моральну шкоду на користь потерпілого, так як дії потерпілого знаходяться в причинному зв`язку із скоєнням ДТП, через порушення правил дорожнього руху самим потерпілим.

Також обвинувачений зазначає, що судом не розглянуто його заяву про скасування грошового стягнення, яке було накладено безпідставно під час розгляду справи в суді.

В судовому засіданні до апеляційного розгляду кримінального провадження, обвинувачений ОСОБА_6 змінив раніше подану апеляційну скаргу та заявив про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності на підставі ст. 49 КК України та про закриття кримінального провадження щодо нього на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України.

В обґрунтування клопотання про закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, обвинувачений посилається на те, що скоєне ним правопорушення відноситься до категорії невеликої тяжкості. Кримінальне правопорушення скоєно 24 серпня 2015 року. На цей час строк давності притягнення до кримінальної відповідальності закінчився, вирок Жовтневого районного суду Дніпропетровської області про притягнення його до кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 286 КК України не набрав законної сили, тому він підлягає звільненню від кримінальної відповідальності.

Під час апеляційного розгляду обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_9 підтримали клопотання про закриття кримінального провадження.
Прокурор не заперечував проти задоволення клопотання обвинуваченого.
Представник потерпілого ОСОБА_10 щодо вирішення клопотання про закриття кримінального провадження покладався на розсуд суду.

Заслухавши суддю-доповідача, думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд апеляційної інстанції вважає, що клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно вимог п.1 ч.1 ст.49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло два роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі.

Підставою звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України визнається благополучне закінчення певних строків давності з дня вчинення злочину до набрання законної сили обвинувальним вироком суду, яким особа засуджена за вчинений нею злочин певної тяжкості.

Відповідно до розяснень постанови Пленуму Верховного Суду України №12 від 23 грудня 2005 року «Про практику звільнення особи від кримінальної відповідальності» таке звільнення є обов`язковим, за винятком випадку застосування давності, передбаченого ч. 4 ст. 49 КК України.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_6 відповідно до вироку суду вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 286 КК України, санкція якого передбачає найсуворіше покарання у виді обмеження волі на строк до трьох років, що відповідно до ст. 12 КК України відносить вказаний злочин до злочинів невеликої тяжкості і на сьогоднішній день з дня його вчинення - минуло більше двох років, оскільки злочин було вчинено 24 серпня 2015 року.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до положень ст.417 КПК України суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені статтею 284 цього Кодексу, скасовує обвинувальний вирок чи ухвалу і закриває кримінальне провадження.

За даних обставин, враховуючи клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 про застосування щодо нього положень ст. 49 КК України, колегія суддів приходить до висновку, що вирок Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23.06.2018 року щодо ОСОБА_6 слід скасувати та звільнити його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності. Провадження по справі закрити.

Керуючись ст. ст. 284, 376, 404-408, 417, 419 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 задовольнити.

Вирок Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 червня 2018 року по кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0000658 від 04.09.2015 року, щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України - скасувати.

Звільнити ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0000658 від 04.09.2015 року, щодо ОСОБА_6 закрити на підставі п.1 ч.2 ст. 284 КПК України.

Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення.

На судові рішення першої та апеляційної інстанцій може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді Апеляційного суду

Дніпропетровської області

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4