У Х В А Л А

про арешт майна

12 вересня 2018 року смт. Магдалинівка

Слідчий суддя Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Магдалинівка Дніпропетровської області клопотання слідчого СВ Магдалинівського ВП Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ст. лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Магдалинівського відділу Новомосковської місцевої прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна, в рамках кримінального провадження зареєстрованого до ЄРДР за № 0000522 від 08.09.2018 року за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ст. 128, ч. 3 ст. 135 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Магдалинівського ВП Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ст. лейтенант поліції ОСОБА_3 , в рамках кримінального провадження внесеного до ЄРДР за № 0000522 від 08.09.2018 року за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ст. 128, ч. 3 ст. 135 КК України звернувся до Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області із клопотанням, погодженим з прокурором Магдалинівського відділу Новомосковської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , в якому просить накласти арешт на майно, яке було ним виявлене та вилучене в ході затримання та обшуку підозрюваного ОСОБА_5 08.09.2018 року, а саме: комуфльовані чоловічі штани затриманого ОСОБА_5 ; комуфльовану футболку затриманого ОСОБА_5 ; комуфльовану куртку затриманого ОСОБА_5 .

В обґрунтування клопотання зазначено, що Магдалинівським ВП Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження зареєстрованого до ЄРДР за № 0000522 від 08.09.2018 року за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ст. 128, ч. 3 ст. 135 КК України. В ході проведення досудового розслідування 08.09.2018 року о 05 годині 00 хвилин в АДРЕСА_1 ОСОБА_5 затримано в порядку ст.208 КПК України, в ході якого було проведено обшук затриманої особи, при цьому виявлено та вилучено: комуфльовані чоловічі штани затриманого ОСОБА_5 ; комуфльовану футболку затриманого ОСОБА_5 ; комуфльовану куртку затриманого ОСОБА_5 .

Вилучені предмети можливо містять сліди вчинення злочину та можуть бути знаряддям вчинення злочину, а тому мають значення речового доказу у вказаному кримінальному провадженні та не можуть бути поверненим, оскільки може бути знищеним. Крім цього необхідно провести криміналістичні та імунологічні експертизи. У зв`язку з цим з метою збереження речових доказів виникла необхідність у накладенні арешту на вказані предмети та майно.

Прокурор в судове засідання не прибув, надав заяву про розгляд справи без його участі, клопотання підтримує в повному обсязі.
Власник майна, стосовно якого розглядається питання про арешт майна в судове засідання не прибув, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином.
Враховуючи те, що згідно ст. 172 КПК України неявка осіб, не перешкоджає його розгляду клопотання про арешт майна, з урахуванням того, що клопотань про здійснення фіксування судового розгляду технічними засобами не надходило, у відповідності до положень ст. 107 КПК України фіксація судового засідання технічними засобами, під час розгляду даного клопотання не здійснювалась.
Дослідивши матеріали клопотання встановлено наступне.
В провадженні СВ Магдалинівського ВП Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000522 від 08.09.2018 року за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ст. 128, ч. 3 ст. 135 КК України.

Так, досудовим розслідуванням встановлено, що 07.09.2018 приблизно о 22:00 год., (більш точного часу досудовим розслідуванням встановити не надалось можливим), в с. Ковпаківка, Магдалинівського району, Дніпропетровської області, ОСОБА_5 , являючись пасажиром автомобіля «MERCEDES-BENZ Sprinter 211 CDI», білого кольору, 2006 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить на праві приватної власності відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , ОСОБА_6 , рухався по автодорозі Т-0412 «Дніпродзержинськ-Михайлівка-Шульгівка» в напрямку с. Бузівка, Магдалинівського району, Дніпропетровської області, під керуванням водія ОСОБА_7 , при русі неподалік сільськогосподарського поля, яке знаходилось по праву сторону по ходу їх руху та засіяне сільськогосподарською культурою соняшника, від включеного світла фар головного освітлення автомобіля, побачив в посівах соняху силует, який прийняв за дику тварину.
Після чого з метою полювання на зазначену тварину, спорядив належний ОСОБА_7 , мисливський нарізний карабін Benelli Argo-E Wood кал. 308 win, № НОМЕР_3 , після чого, будучи переконаним, що він, за допомогою карабіну полюватиме саме на дику тварину, не маючи ніякого права на поводження з мисливською зброєю, здійснив з належного ОСОБА_8 карабіну, один постріл в місце, де він побачив дику тварину. Після здійснення пострілу, ОСОБА_5 , достовірно вважаючи, що він вполював саме дику тварину, на лунаючі з соняху звуки, почав наближатись до вказаного місця, де присвічуючи ліхтарем, помітив лежачу на землі людину чоловічої статі, який щось викрикнув, після чого він зрозумів, що пострілом влучив саме в цього чоловіка та заподіяв останньому тілесних ушкоджень.
В подальшому, ОСОБА_5 усвідомлюючи настання відповідальності за вчинення злочину заподіяння тілесних ушкоджень людині у вигляді відкритого вогнепального перелому лівого стегна та проникаючого поранення правої половини грудної клітки, з метою переховування та уникнення від відповідальності з місця злочину зник.
Продовжуючи свої злочинній дії та не бажаючи їх викриття, 07.09.2018 приблизно о 22:00 год., (більш точного часу досудовим розслідуванням встановити не надалось можливим), в с. Ковпаківка, Магдалинівського району, Дніпропетровської області, ОСОБА_5 , після здійсненого, з метою полювання, незаконного пострілу, з мисливського карабіну марки «BENELLIARGO», серія «BB», № НОМЕР_4 , що належить ОСОБА_7 , заподіявши потерпілому ОСОБА_9 тілесних ушкоджень, усвідомлюючи настання відповідальності за спричинення тілесних ушкоджень із застосуванням вогнепальної зброї, з метою уникнення від кримінального покарання за вчинений злочин, маючи раптово виниклий умисел, на залишення в небезпеці чоловіка, яким виявився ОСОБА_9 , та який в наслідок спричинення йому тілесних ушкоджень, а саме: вогнепального поранення, почав перебувати в небезпечному для життя стані і був позбавлений можливості вжити заходів до самозбереження, внаслідок безпорадного стану, що спричинило настання тяжких наслідків для потерпілого, спільно з ОСОБА_7 залишив останнього лежати в посіві соняшнику на сільськогосподарському полі, тим самим, маючи можливість для надання допомоги, не виконав свого громадянського обов`язку, що поклав на нього Закон України та загально визначені норми моралі: не переконався чи потребує потерпілий ОСОБА_9 допомоги, не викликав карету швидкої медичної допомоги на місце події; не вжив заходів доставки потерпілого, маючи можливість до найближчого лікувального закладу чи медпункту, а умисно залишив у небезпеці, та поїхав на автомобілі «Merzedes-Benz Sprinter 211 CDI», д/н НОМЕР_1 по місцю свого проживання в АДРЕСА_1 , де в подальшому був викритий та затриманий працівниками поліції.
В ході проведення досудового розслідування, 08.09.2018 року о 05 годині 00 хвилин в АДРЕСА_1 ОСОБА_5 затримано в порядку ст.208 КПК України, в ході якого було проведено обшук затриманої особи, при цьому виявлено та вилучено: комуфльовані чоловічі штани затриманого ОСОБА_5 ; комуфльовану футболку затриманого ОСОБА_5 ; комуфльовану куртку затриманого ОСОБА_5 , що підтверджується відповідним протоколом.
Відповідно до ст.2 КПК України установлено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до вимог ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Одним із процесуальних джерел доказів відповідно до ч. 2 ст. 84 КПК України є речові докази.

У ст. 98 КПК України закріплено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Стаття 167 КПК України встановлює підстави для тимчасового вилучення майна, яке може вилучатися до вирішення питання про арешт такого майна або його повернення.

Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, щодо яких є достатні підстави вважати що вони використані як засоби кримінального правопорушення та (або) зберегли його сліди (п.1 ч.2ст. 167 КПК України).

Частинами 1, 2статті 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.5 ст.237 КПК України при проведенні огляду дозволяється вилучення лише речей і документів, які мають значення для кримінального провадження.

Згідно ч.7 ст.237 КПК України вилучені під час проведення огляду речі і документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Протоколом затримання від 08.09.2018 підтверджується факт вилучення вищевказаного майна.

Необхідність арешту вказаного майна зумовлюється наявністю ризиків щодо пошкодження, знищення або втрати майна.

Незастосування цього заходу буде перешкоджати встановленню істини по кримінальному провадженню внаслідок того, що вилучені речі можуть бути пошкоджені, знищені або втрачені.

Оскільки досудовим слідством встановлено, що вилучені в ході затримання ОСОБА_5 08.09.2018 року речі можуть бути використані як доказ факту і обставин вчинення кримінального правопорушення, їх визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, а тому аналізуючи матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що є всі підстави вважати, що вказані речі відповідають критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, а відтак для уникнення можливості приховування, пошкодження, псування, втрати, знищення даних речей, необхідно накласти на них арешт, тому клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.117,167,170-175 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Магдалинівського ВП Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ст. лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Магдалинівського відділу Новомосковської місцевої прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна, в рамках кримінального провадження зареєстрованого до ЄРДР за № 0000522 від 08.09.2018 року за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ст. 128, ч. 3 ст. 135 КК України задовольнити.

Накласти арешт на майно вилучене під час затримання ОСОБА_5 від 08.09.2018 року, а саме: комуфльовані чоловічі штани затриманого ОСОБА_5 ; комуфльовану футболку затриманого ОСОБА_5 ; комуфльовану куртку затриманого ОСОБА_5 .

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Виконання ухвали про арешт майна доручити слідчому, прокурору.

Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 5 днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1