Справа № 592/9086/18
Провадження № 1-кп/592/557/18
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2018 року м. Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми в особі судді ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Суми матеріали кримінального провадження № 0002218 щодо

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Стецьківка Сумського району Сумської області, українки, громадянки України, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 заміжньої, з середньо-спеціальною освітою, не працюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимої 24.09.2018 р. Ковпаківським районним судом м. Суми за ч. 2 ст. 185 КК України та призначено покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.; штраф сплачено 25.09.2018 р.,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

за участю прокурора Сумської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , представника потерпілого ОСОБА_5 , обвинуваченої ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_6 , -

встановив:

На досудовому розслідуванні ОСОБА_3 обвинувачувалася в тому, що 26 червня 2018 року приблизно о 10 год. 50 хв. ОСОБА_3 , перебуваючи в приміщенні магазину ТОВ «РУШ» «EВА №906», який розташований за адресою: м. Суми, вул. Засумська, 1, побачила відсутність інших осіб у відділі продажу промислових товарів. У цей час у неї виник умисел на незаконне збагачення шляхом вчинення крадіжки лосьйону після гоління чоловічого « ІНФОРМАЦІЯ_2 », об`ємом 100 мл, та станка для гоління чоловічого одноразового «Flex 3 Easy ТМ Bic з 4 картриджами, з вищевказаного магазину. Реалізуючи свій злочинний, протиправний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, користуючись тим, що магазин є об`єктом загального користування та вхід громадянам до нього є вільним, ОСОБА_3 , діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, взяла до рук з полиці вищевказаний товар, помістила до своєї сумки та пішла в сторону касової зони магазину, де, не розплатившись за вказаний товар, пройшла поміж кас та покинула приміщення магазину, тим самим вчинила крадіжку чужого майна. Загальна заявлена вартість викраденого ОСОБА_3 товару, а саме лосьйону після гоління чоловічого «L'oreal Men Expert Гідра Енергетик Крижаний ефект», об`ємом 100 мл, та станка для гоління чоловічого одноразового «Flex 3 Easy ТМ Bic з 4 картриджами, згідно довідки вартості, становить 277 грн.

ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що вона скоїла кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України, тобто крадіжку чужого майна.

Під час досудового розслідування 16.07.2018 р. представник потерпілого ОСОБА_5 , підозрювана ОСОБА_3 та захисник ОСОБА_6 уклали угоду про примирення, згідно якої підозрювана ОСОБА_3 під час досудового розслідування повністю визнала свою винуватість у зазначеному діянні, передбаченому ч. 1 ст. 185 КК України, і зобов`язується: беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні; сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 185 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Обвинувачена ОСОБА_3 та представник потерпілого ОСОБА_5 дану угоду підтримали у повному обсязі та суду пояснили, що укладали її добровільно без будь-якого примусу.

Суд, дослідивши умови угоди про примирення, укладеної між представником потерпілого, підозрюваною та захисником, заслухавши думку прокурора, пояснення обвинуваченої, представника потерпілого, вважає, що ця угода відповідає вимогам кримінального процесуального кодексу та вимогам закону з наступних підстав.

Перевіривши умови угоди судом не було встановлено підстав для відмови в її затвердженні, передбачених ч. 7 ст. 474 КПК України.

Судом також встановлено, що укладення угоди про примирення є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, що підтвердили й обвинувачена та представник потерпілого, умови угоди не суперечать вимогам КПК України та закону, дії обвинуваченої кваліфіковані правильно; умови угоди відповідають інтересам суспільства; умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; обвинувачена може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання та є фактичні підстави для визнання винуватості; кримінальне правопорушення, вчинене обвинуваченою, відноситься до злочину середньої тяжкості.

Крім того, перед ухваленням рішення про затвердження угоди про примирення судом під час судового засідання також були з`ясовані у обвинуваченої обставини, передбачені ч. 5 ст. 474 КПК України. Наслідки укладення та затвердження угоди про примирення обвинуваченій роз?яснені.

Суд кваліфікує дії обвинуваченої за ч. 1 ст. 185 КК України, так як ОСОБА_3 скоїла крадіжку чужого майна.

При призначенні виду та міри покарання, передбаченого угодою, суд на підставі ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винної та обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання обвинуваченої.

Обставинами, які пом`якшують покарання, є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

Враховуючи, що вчинений ОСОБА_3 злочин відноситься до злочину середньої тяжкості, добровільне відшкодування завданого збитку, а тому за таких обставин суд дійшов висновку про можливість призначити обвинуваченій ОСОБА_3 покарання у виді штрафу, а не у виді громадських чи виправних робіт, арешту чи позбавлення волі, і призначення такого покарання буде необхідним й достатнім для її виправлення та попередження нових злочинів.

Під час досудового розслідування запобіжний захід щодо обвинуваченої не обирався і в судовому розгляді клопотань від учасників кримінального провадження про обрання щодо неї запобіжного заходу не надходило, тому у суду не має законних підстав для обрання обвинуваченій запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374, 394, 468, 469, 472, 473, 474, 475 КПК України, суд, -

ухвалив:

Затвердити угоду про примирення від 16.07.2018 р., укладену між представником потерпілого ОСОБА_5 , підозрюваною ОСОБА_3 та захисником ОСОБА_6 , визнавши ОСОБА_3 винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів визначити остаточне покарання шляхом повного складання покарань, призначених за цим та попереднім вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 24 вересня 2018 року, у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 700 грн. Зарахувати покарання, відбуте повністю за попереднім вироком у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не обирати.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди між представником потерпілого, підозрюваною та захисником про примирення може бути оскаржений до Апеляційного суду Сумської області через Ковпаківський районний суд м. Суми протягом тридцяти днів з дня його проголошення:

1) обвинуваченою виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без її згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою сьомою статті 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення їй наслідків укладення угоди;

2) представником потерпілого виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; нероз?яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 цього Кодексу;

3) прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1