Провадження №1-кс/760/807618
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 липня 2018 року слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю скаржників ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду в м. Києві, в режимі відео конференції, скаргу ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на бездіяльність компетентної особи Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою про вчинення кримінального правопорушення від 23.05.2018, -

В С Т А Н О В И В :
До Солом`янського районного суду м. Києва надійшла скарга ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на бездіяльність компетентної особи Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою про вчинення кримінального правопорушення від 23.05.2018.

В обґрунтування своїх вимог посилалися на те, що ними 25.05.2018 було направлено до Національного антикорупційного бюро України заяву про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 364, ст. 366 КК України, яка була отримана уповноваженою особою 29.05.2018 року.

Зазначають, що в порушення вимог ст. 214 КПК України відповідні відомості про вчинене, на їх думку, кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань протягом 24 годин, внесені не були.

Вважають такі дії незаконними та такими, що суперечать положенням ст.214 КПК України, що стало підставою для звернення до слідчого судді з відповідною скаргою.

Разом з цим, 16.07.2018 від захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , надійшло клопотання про долучення до матеріалів скарги копії документів, в підтвердження обставин викладених в зазначеній скарзі, серед яких лист №55-217-17 від 13.04.2018 від Криворізької місцевої прокуратури №3, відповідно до якого ОСОБА_3 повідомлено про розгляд скарг, поданих її представником від 27.02.2018 та 06.03.2018, з направленням відповідних відповідей по результатам розгляду. А також повідомлено ОСОБА_3 про проведення слідчим СВ КВП ГУНП в Дніпропетровській області слідчих дій, за результатами яких було визначено кваліфікацію вказаного кримінального правопорушення, підготовлено повідомлення про підозру ОСОБА_6 та, оскільки, відсутні відомості про її місцезнаходження, останню оголошено в розшук, у зв`язку з чим зупинено дане кримінальне провадження.
У судовому засіданні скаржники та їх захисник скаргу підтримали та просили її задовольнити.

Представник НАБУ в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав до суду письмові пояснення.

Посилався на те, що подана заява ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не містила конкретних фактичних обставин (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину), що можуть свідчити про вчинення кримінального корупційного правопорушення, здійснення досудового розслідування якого віднесено до підслідності детективів НАБУ. У зв`язку з тим, що заявником у заяві не було викладено обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінальних корупційних правопорушень, віднесених до підслідності детективів Національного бюро, а розгляд порушених у заяві питань не віднесено до компетенції Національного бюро, листом від 31.05.2018 № 111-006/21728 заяву ОСОБА_3 та ОСОБА_4 направлено до Генеральної прокуратури України, про що також повідомлено заявника та надано роз`яснення.

У зв`язку з викладеним, зазначив, що бездіяльність з боку службових осіб Національного бюро, що може бути оскаржена до слідчого судді в порядку, передбаченому ст. 303 Кримінального процесуального кодексу України, відсутня, тому просив в задоволенні скарги відмовити повністю.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування визначено та регламентовано Главою 26 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК).

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна.

Згідно ч. 1-2 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.

Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення затверджуються Генеральною прокуратурою України за погодженням з Міністерством внутрішніх справ України, Службою безпеки України, Національним антикорупційним бюро України, органом, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства.

Відповідно до ч.4 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Системний аналіз положень ст.ст. 214, 303 КПК України свідчить про те, що предметом судового контролю слідчого судді може бути лише бездіяльність слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто така заява як передумова для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні має бути подана після створення ЄРДР та, по-друге, містити достатні дані про наявність в описаній заявником події ознак кримінально-караного діяння.

Аналізуючи норми ст.ст. 214, 218 КПК України слідчий суддя приходить висновку про обов`язок внесення до ЄРДР лише тих відомостей про кримінальне правопорушення, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 поштовим зв`язком до Національного антикорупційного бюро України, направлено заяву від 23.05.2018 року про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст. 364, 366 КК України, дану заяву НАБ України було отримано 29.05.2018.

Як вбачається з матеріалів скарги, у заяві про вчинення злочину від 23.05.2018 ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , вказували на те, що в діях керівника Криворізької міської прокуратури № 3 ОСОБА_7 наявні ознаки злочину передбаченого ст.ст. 364, 366 КК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 25 Закону України «Про прокуратуру» Генеральний прокурор, керівники регіональних та місцевих прокуратур, їх перші заступники та заступники відповідно до розподілу обов`язків, здійснюючи нагляд за додержанням законів органами, що провадять оперативно-розшукову діяльність, дізнання, досудове слідство, координують діяльність правоохоронних органів відповідного рівня у сфері протидії злочинності. Координаційні повноваження прокурори здійснюють шляхом проведення спільних нарад, створення міжвідомчих робочих груп, а також проведення узгоджених заходів, здійснення аналітичної діяльності. Порядок організації роботи з координації діяльності правоохоронних органів, взаємодії органів прокуратури із суб`єктами протидії злочинності визначається положенням, що затверджується спільним наказом Генерального прокурора, керівників інших правоохоронних органів і підлягає реєстрації у Міністерстві юстиції України.

Згідно абз. 2 ч. 1 ст. 45 Закону України «Про прокуратуру» рішення, дії чи бездіяльність прокурора в межах кримінального процесу можуть бути оскаржені виключно в порядку, встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України. Якщо за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність прокурора в межах кримінального процесу встановлено факти порушення прокурором прав осіб або вимог закону, таке рішення може бути підставою для дисциплінарного провадження.
Таким чином, незважаючи на те, що подану заяву ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вважають «заявою про злочин», остання за своїм змістом та суттю не є повідомленням про злочин, оскільки, не містить даних про вчинення кримінального правопорушення, яке відноситься до підслідності Національного антикорупційного бюро України, з огляду на наступне.

Так, згідно з п.п. 2.3, 2.16 Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генерального прокурора України № 139 від 06.04.2016 року, до Реєстру підлягають внесенню відомості, які характеризують кримінальне правопорушення, тобто, при внесенні до Реєстру фабули кримінального правопорушення в обов`язковому порядку відображається дата, час, адреса, місце, спосіб, знаряддя, засоби та інші особливості вчинення кримінального правопорушення, розмір збитків, прізвище фізичної особи (осіб) або дані про юридичну особу (осіб), які є потерпілими, дані про осіб, які вчинили кримінальні правопорушення, інші необхідні відомості.

Отже, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела повинні відповідати вимогам п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України, зокрема, мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Так, в своїй скарзі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 посилаються на те, що вони зверталися із заявою про вчинення кримінального правопорушення, у зв`язку з тим, що керівник Криворізької місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_7 у листі від 13.04.2018 вх. № 55-217-17 в порушення п. 2 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про запобігання корупції» надав недостовірну інформацію щодо оголошення ОСОБА_6 у розшук за ст. 125 ч. 1 КК України, а саме: Криворізьким відділом поліції ГУ НП в Дніпропетровській області вказано, що нібито зупинено досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0001537, внесеного до ЄРДР за фактом спричинення потерпілій ОСОБА_3 легких тілесних ушкоджень, за ознаками злочину, передбаченого ст. 125 ч. 1 КК України.
Одночасно з доданого до скарги листа Криворізької місцевої прокуратури №3№55-217-17 від 13.04.2018 вбачається, що ОСОБА_3 повідомлено про розгляд скарг, поданих її представником від 27.02.2018 та 06.03.2018, з направленням відповідних відповідей по результатам розгляду. А також повідомлено ОСОБА_3 про проведення слідчим СВ КВП ГУНП в Дніпропетровській області слідчих дій, за результатами яких було визначено кваліфікацію вказаного кримінального правопорушення, підготовлено повідомлення про підозру ОСОБА_6 та, оскільки, відсутні відомості про її місцезнаходження, останню оголошено в розшук, у зв`язку з чим зупинено дане кримінальне провадження.
Так, згідно з ч. 1 ст. 2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно-небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.

Проте, вивчивши подану заявником заяву про злочин, вважаю, що вона не містить об`єктивних ознак, що вказують на склад кримінального правопорушення та вчинення посадовою особою суспільно небезпечного діяння, передбаченого ст.ст. 364,366 КПК України, а тому відсутні підстави для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань по поданій заяві.

Згідно з положенням ч. 2 ст. 22 Конституції України, конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані.

Стаття 62 Конституції України встановлює "презумпцію невинуватості" та відповідно до якої обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином зі змісту заяви про злочин вбачається, відсутність достатніх та об`єктивних даних, які можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 364, 366 КК України, а також не надано відповідних доказів, що обґрунтовують надання Криворізькою місцевою прокуратурою № 3 недостовірної інформації.
З огляду на вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення вказаної скарги ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Віповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України, слідчий суддя при розгляді скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може постановити ухвалу про відмову у задоволенні скарги.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 214, 303, 304, 307, 309, 369-372, 395 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :
Відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на бездіяльність компетентної особи Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою про вчинення кримінального правопорушення від 23.05.2018.
Ухвала є остаточною й оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1