Провадження № 11-сс/792/398/17
Справа № 676/3798/17 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ухвала слідчого судді Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 вересня 2017 року м. Хмельницький
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Апеляційного суду Хмельницької області
в складі: головуючої судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

з участю: прокурора ОСОБА_6 ,

потерпілої ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

підозрюваної ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника підозрюваної ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 8 вересня 2017 року,

в с т а н о в и л а :
Цією ухвалою задоволено, погоджене із прокурором Кам`янець-Подільської місцевої прокуратури, клопотання слідчого СВ Кам`янець-Подільського ВП ГУНП в Хмельницькій області капітана поліції ОСОБА_10 про застосування стосовно
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Луцьк Волинської області, українки, громадянки України, не одруженої, не працюючої, маючої на утриманні неповнолітню дитину, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої,
запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк до 6 листопада 2017 року включно.
Визначено заставу в сумі 480 000 гривень, достатню для забезпечення виконання підозрюваною ОСОБА_9 обов`язків, визначених КПК України.

Постановлено, що у разі внесення застави уповноваженим органам необхідно звільнити підозрювану, поклавши на неї з моменту звільнення з-під варти наступні обов`язки: 1) прибувати до слідчого чи суду за кожною вимогою; 2) не відлучатися за межі м. Луцьк Волинської області без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання; 4) носити електронний засіб контролю.

Постановлено повідомити службу у справах дітей Луцької міської ради Волинської області про необхідність встановлення опіки над неповнолітньою ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ученицею 10 Б класу Луцької ЗОШ І-ІІІ ступенів № 20, а також вжити заходів для збереження житла та іншого майна підозрюваної, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Захисник підозрюваної адвокат ОСОБА_8 в поданій апеляційній скарзі просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою застосувати до ОСОБА_9 більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Постановляючи оскаржувану ухвалу та обираючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя, в порушення вимог ст. 196 КПК України, не навів в ухвалі обставин, які свідчать про існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та не послався на докази, які б підтверджували їх існування. На думку апелянта, підставою для обрання вказаного запобіжного заходу стала лише оголошена слідчим підозра та визначена потерпілою сума збитків.
Зазначає, що стороною обвинувачення не надано жодного доказу на підтвердження наміру ОСОБА_9 переховуватись від органу досудового розслідування та суду. Суд не врахував, що остання неодноразово з`являлась на виклики до слідчого, що підтверджується матеріалами кримінального провадження, в тому числі і 8 вересня 2017 року, коли вирішувалось питання про обрання їй запобіжного заходу.

Поза увагою слідчого судді залишилось те, що ОСОБА_9 є матір`ю-одиначкою, має на утриманні неповнолітню дитину, постійне місце проживання та раніше не судима.

Хибним, вважає апелянт, висновок суду про те, що підозрювана може незаконно впливати на потерпілу та свідків, оскільки такі вже допитані органом досудового розслідування.
Не погоджується із висновком про можливість ОСОБА_9 перешкоджати встановленню істини у справі. Зазначає, що остання не може вплинути на зміну показань, наданих потерпілою, свідки у справі відсутні, доступ до матеріалів провадження вона не має, а основні слідчі дії мають бути вже проведені, враховуючи, що кримінальне провадження розслідується більше двох років.

Окрім того, суд не врахував, що можливість переховувати майно, яке підлягає конфіскації, у ОСОБА_9 відсутня, оскільки за результатами обшуку її квартири будь-яких коштів та цінностей виявлено не було.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення підозрюваної ОСОБА_9 та її захисника адвоката ОСОБА_8 на підтримку поданої апеляційної скарги, з посиланням на зазначені у ній доводи, думку прокурора та потерпілої про законність і обґрунтованість ухвали слідчого судді, перевіривши матеріали кримінального провадження і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з таких підстав.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, 10 червня 2015 року приблизно о 16 годині 05 хвилин в АДРЕСА_2 , ОСОБА_9 зустріла потерпілу ОСОБА_7 та діючи з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном, повідомила неправдиві відомості про те, що на її сім`ю накладено прокляття та переконала останню, що для його зняття необхідно віддати всі ювелірні вироби та грошові кошти. Після цього, ОСОБА_9 шляхом обману отримала від потерпілої ОСОБА_7 грошові кошти, а саме: 29 000 доларів США, 170 000 російських рублів, 1600 гривень та золоті вироби, зокрема: пару золотих сережок 585 проби вагою 10 гр., вартістю 7 500 гривень, золоте кільце 585 проби вагою 3 гр., вартістю 2 250 гривень, золотий браслет 585 проби вагою 5 гр., вартістю 3 750 гривень. Таким чином ОСОБА_9 , шляхом обману, незаконно заволоділа майном ОСОБА_7 на загальну суму 673 885 гривень.
Відомості про вказане кримінальне правопорушення внесено 11 червня 2015 року до Єдиного реєстру досудового розслідування за № 0001224, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

4 вересня 2017 року ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосовано до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Подане до суду першої інстанції клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно підозрюваної ОСОБА_9 відповідає вимогам ст. 184 КПК України, погоджене з прокурором. В обґрунтування клопотання слідчий посилався на наявність обґрунтованої підозри, тяжкість кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_9 , можливість підозрюваної переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілу, оскільки раніше вчиняла аналогічний злочин, проживає у Волинській області, не має стійких соціальних зв`язків та офіційно не працює. А тому, застосування до підозрюваної запобіжного заходу, не пов`язаного з тримання під вартою, не забезпечить її належну поведінку та виконання покладених на неї процесуальних обов`язків, що створить неможливість запобігання вказаним ризикам.

З матеріалів судового провадження вбачається, що наведені в клопотанні слідчого підстави для застосування ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою належним чином перевірялись слідчим суддею. При цьому була опитана сама підозрювана, вислухана думка прокурора, захисника, відібрані пояснення у слідчого, з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо застосування запобіжного заходу.
Окрім того, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваній ОСОБА_9 слідчий суддя врахував обставини, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема: вагомість наявних доказів про вчинення нею кримінального правопорушення протоколів допиту потерпілої ОСОБА_7 , протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, протоколу проведення слідчого експерименту, інформації оперативного відділу поліції; тяжкість покарання, що загрожує підозрюваній у разі визнання її винуватою у вчиненні кримінального правопорушення позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна; суму збитків, завданих потерпілій, яка є особливо великою. А тому, прийшов до обґрунтованого висновку, що перебуваючи на волі, підозрювана зможе переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчиняти інші злочини, перешкоджати встановленню істини та впливати на потерпілу, свідків, переховувати майно, яке підлягає конфіскації.
Відповідно до положень ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Як у суді першої інстанції, так і під час апеляційного перегляду кримінального провадження прокурор та слідчий довели, що застосування стосовно ОСОБА_9 більш м`яких запобіжних заходів, не пов`язаних з триманням під вартою, про що просить у своїй апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 , не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Доводи апеляційної скарги про те, що слідчий суддя, в порушення вимог ст. 196 КПК України, не навів в ухвалі обставин, які свідчать про існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та не послався на докази, які б підтверджували їх існування, не заслуговують на увагу, оскільки спростовуються змістом оскаржуваної ухвали.

Твердження захисника про те, що стороною обвинувачення не надано жодного доказу на підтвердження наміру ОСОБА_9 переховуватись від органу досудового розслідування та суду, не ґрунтується на матеріалах кримінального провадження.

Так, підозрювана ОСОБА_9 проживає у м. Луцьк Волинської області, яка межує з іншими державами. В ході проведення комплексу оперативно-розшукових заходів органом досудового розслідування стало відомо, що остання різними способами намагається уникнути кримінальної відповідальності за вчиненні нею інші злочини та покинути територію України з метою виїзду за кордон для постійного проживання. Окрім того, підозрювана офіційно не працює, існує завдяки тимчасовим заробіткам та державним соціальним виплатам, тобто соціально не прив`язана до місця проживання.

Наявність у ОСОБА_9 неповнолітньої дитини, статусу матері-одиначки, постійного місця проживання не дають колегії суддів підстав для зміни запобіжного заходу на більш м`який, не пов`язаний з триманням під вартою.

Твердження апелянта про те, що підозрювана не судима, спростовується наявними у матеріалах кримінального провадження доказами. Так, згідно довідки правоохоронних органів про кримінальну статистику, вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 24 липня 2013 року затверджено угоду про примирення, укладену 18 квітня 2013 року між обвинуваченою та потерпілою; визнано ОСОБА_9 винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, призначено їй покарання у виді штрафу.

Доводи захисника про те, що підозрювана не може незаконно впливати на потерпілу та свідків, оскільки такі вже допитані органом досудового розслідування, а отже, не може перешкодити встановленню істини у справі, не заслуговують на увагу. Так, досудове розслідування на даний час не завершено, тривають слідчі та процесуальні дії, в ході яких можуть бути встановлені нові свідки та очевидці події. Окрім того, з метою уникнення кримінальної відповідальності, підозрювана, перебуваючи на волі, може намагатись вплинути на потерпілу, шляхом обману чи зловживання довірою. Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_9 фактично уникла реального відбуття покарання за аналогічний злочин, передбачений ч. 2 ст. 190 КК України, вчинений 8 грудня 2012 року в м. Вінниця, у зв`язку з укладенням угоди про примирення 26 квітня 2013 року.

Щодо неврахування відсутності у ОСОБА_9 можливості переховувати майно, яке підлягає конфіскації, оскільки за результатами обшуку її квартири будь-яких коштів та цінностей виявлено не було, то вказане не є беззаперечним доказом для зміни останній запобіжного заходу. Окрім того, таке майно підозрювана мала можливість сховати в іншому місці, яке може бути встановлено в процесі проведення досудового розслідування, яке на даний час триває.

Інші доводи апеляційної скарги не можна визнати переконливими, оскільки вони не містять доказів, які б спростували висновки суду першої інстанції та впливали на законність судового рішення.
Слідчим суддею виконані вимоги ч. 3 ст. 183 КПК України про визначення застави у розмірі 480 000 гривень, достатньої для забезпечення виконання ОСОБА_9 обов`язків, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, у разі внесення якої підозрювана буде негайно звільнена з-під варти.

За таких обставин, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді законною, обґрунтованою та вмотивованою, порушень норм чинного КПК України, які могли б стати підставою для скасування чи зміни судового рішення, не встановлено.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів, -
п о с т а н о в и л а:
Ухвалу слідчого судді Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 8 вересня 2017 року про застосування до підозрюваної ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою залишити без зміни, а апеляційну скаргу її захисника адвоката ОСОБА_8 без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуюча: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно: суддя апеляційного суду ОСОБА_2