У Х В А Л А
24.10.2017 Справа №607/20274/14-к

Тернопільський міськрайонний суд в складі головуючого судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 у м.Тернополі в залі суду у відкритому судовому засіданні під час розгляду заяви ОСОБА_4 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами,-
встановив:
До суду поступила заява ОСОБА_5 про відвід прокурора ОСОБА_3 . У заяві вказано, що в нього є сумнів щодо його неупередженості та об`єктивності. Це полягає в тому, що прокурор брав участь у 2012 році в розгляді первинної скарги ОСОБА_6 щодо скасування постанови начальника слідчого відділу прокуратури Тернопільської області від 21 жовтня 2010 року про закриття кримінальної справи стосовно ОСОБА_7 . Тож при обставинах коли дана справа переглядається за нововиявленими обставинами і суддя ОСОБА_8 є усунутим від розгляду даної справи прокурор ОСОБА_3 також не може брати участі в розгляді заяви ОСОБА_6 про перегляд постанови суду від 03.12.2012 року. Крім цього прокурор ОСОБА_9 є процесуальним керівником в кримінальному провадженні за №0002404 від 30.10.2015 року за фактом вчинення суддями апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.375 КК України.

ОСОБА_4 та ОСОБА_5 повідомлені про час і місце судового розгляду та виклик до суду. Проте, вони у судове засідання не прибули, про причини не повідомили і не подали заяв про відкладення судового розгляду.

Прокурор ОСОБА_3 заперечив щодо задоволення заяви про відвід. Він пояснив, що вона є безпідставною.

Відповідно статтей 8, 129 Конституції України в Україні визнається верховенство права. Конституція має найвищу юридичну силу. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Суддя здійснюючи судочинство керується верховенством права. Основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Судом встановлено, що прокурор ОСОБА_3 , виконуючи свої службові обов`язки реалізовував свої процесуальні права. Виконання прокурором своїх обов`язків в межах визначених законом не може вважатися упередженим ставленням.

Відповідно до ст.77 КПК України прокурор не має права брати участь у кримінальному провадженні лише якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, членом сім`ї або близьким родичем сторони, заявника, потерпілого, цивільного позивача або цивільного відповідача; якщо він брав участь у цьому ж провадженні як слідчий суддя, суддя, захисник або представник, свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач; якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

Належних і допустимих доказів того, що прокурор не має права брати участь у кримінальному провадженні з підстав передбачених ст.77 КПК України ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до суду не подали.

Проаналізувавши наведене в сукупності суд прийшов до переконання, що клопотання до задоволення не підлягає.

Керуючись статтями 8, 129 Конституції України, 7, 8, 9, 10, 22, 77, 80, 81, 83 КПК України, суд,-

постановив:
В задоволенні клопотання ОСОБА_5 про відвід прокурора ОСОБА_3 відмовити.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення. Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення.
Суддя ОСОБА_1