Справа № 466/8731/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 лютого 2018 року м.Львів

Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючої судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

представників потерпілого ОСОБА_6 , ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові кримінальне провадження № 0004404, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 20.10.2017 року, про обвинувачення

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, українця, з середньою освітою, не одружений, працюючого у компанії «Фуджікура» на посаді оператора, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_1 , раніше судимий, а саме: 08.07.2013 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 203-2 КК України до покарання у вигляді штрафу в сумі 127500 гривень,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України

в с т а н о в и в:

обвинувачений ОСОБА_8 , 19 жовтня 2017 року, біля 05 години, перебуваючи у салоні службового автобуса марки «SETRA», який був припаркований за адресою: м. Львів, вул. Липинського, 60а, на ґрунті особистих неприязних відносин, у результаті словесного конфлікту, маючи умисел на заподіяння тілесних ушкоджень, умисно наніс множинні удари руками та ногами по обличчю та кінцівках громадянки ОСОБА_5 , чим спричинив останній, легкі тілесні ушкодження, а саме: синці в ділянці спинки носа, на руках, на ногах, подряпину на правій кисті та садно на слизовій оболонці нижньої губи.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, визнав частково та пояснив, що дійсно 19.10.2017 року, зранку, біля 05 годині, перебуваючи у салоні службового автобуса марки «SETRA», який був припаркований за адресою: м. Львів, вул. Липинського, 60а, в результаті словесного конфлікту з ОСОБА_9 , яка зайняла його місце в автобусі і не хотіла звільняти, при чому ображаючи його, наніс останній два удари рукою по обличчю ОСОБА_5 , чим спричинив їй легкі тілесні ушкодження. У вчиненому щиро розкаюється та просить суворо не карати. Цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 заперечив.

Крім часткового визнання ОСОБА_8 вини, його винуватість у вчиненні злочину повністю і об`єктивно стверджується зібраними по справі доказами, здобутими під час судового розгляду справи:

- показаннями потерпілої ОСОБА_5 , даними в судовому засіданні про те, що вона працює у компанії «Фуджікура». 19.10.2017 року о 05.00год. знаходячись у службовому автомобілі, до неї підійшов ОСОБА_8 та сказав, що вона зайняла його місце. Після того погрожував їй, сказав, що викине з автобуса, а потім почав наносити удари по обличчі, чіпав її за руки, шарпав за одяг та порвав їй куртку. Потерпіла звернулась з цивільним позовом до суду та просила стягнути з ОСОБА_8 в її користь за завдану матеріальну та моральну шкоду кошти у розмірі 100 000 грн., додавши фотографії пошкодженої куртки ;

- показаннями свідка ОСОБА_10 , даними в судовому засіданні про те, що він працює у компанії «Фуджікура». 19.10.2017 року о 05.00год. знаходячись у службовому автомобілі, коли ОСОБА_8 вийшов курити, потерпіла ОСОБА_5 зайняла його місце. Прийшовши з вулиці, ОСОБА_8 попросив потерпілу звільнити дане місце, але вона відмовилася і почала висловлюватися в його сторону нецензурними словами. Під час конфлікту ОСОБА_8 двічі вдарив потерпілу по обличчі рікою та витягнув за руку з сидіння автобуса. В свою чергу потерпіла подряпала обличчя ОСОБА_8 . Зазначив, що ніякого пошкодженого одягу в цей момент він не бачив;

- заявою потерпілої ОСОБА_5 від 20.10.2017 року, в якій вона просить прийняти міри до гр. ОСОБА_8 , котрий 19.10.2017р. наніс їй тілесні ушкодження;

- висновком експерта № 1655 від 23.10.2017р., згідно якого у гр. ОСОБА_5 виявлено синці в ділянці спинки носа, на руках, на ногах, подряпину на правій кисті та садно на слизовій оболонці нижньої губи, які утворилися від дії тупих предметів, могли виникнути 19.10.2017 року та відносяться до легкого тілесного ушкодження;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 07.11.2017 року з фототаблицею до нього, складеного слідчим СВ Шевченківського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_11 , з участю свідка ОСОБА_10 , який описував події, які мали місце 19.10.2017 року;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 07.11.2017 року з фототаблицею до нього, складеного слідчим СВ Шевченківського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_11 , з участю свідка ОСОБА_12 , який описував події, які мали місце 19.10.2017 року;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 09.11.2017 року з фототаблицею до нього, складеного слідчим СВ Шевченківського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_11 , з участю ОСОБА_8 , який описував події, які мали місце 19.10.2017 року;

Оцінюючи показання потерпілої, суд приймає їх до уваги, оскільки вони знаходяться в об`єктивному зв`язку з матеріалами кримінального провадження, частково не заперечуються обвинуваченим, доповнюються іншими письмовими доказами у справі -висновком експерта, показаннями свідка ОСОБА_10 , протоколами слідчого експерименту.

Оцінюючи показання свідка ОСОБА_10 суд вважає їх правдивими та приймає їх до уваги.

Оцінюючи показання обвинуваченого суд надає їм віри, оскільки вони доповнюються іншими доказами, які здобуті в судовому засідання.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення повністю та об`єктивно доведена.

Суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_8 слід вірно кваліфікувати за ч.1 ст. 125 КК України, оскільки ОСОБА_8 наніс легкі тілесні ушкодження потерпілій ОСОБА_5 .

При обранні виду та строку покарання обвинуваченому ОСОБА_8 суд виходить з принципів законності, справедливості, обгрунтованості та індивідуалізації покарання, відповідно до статті 65 КК України, бере до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, враховуючи наслідки та обставини вчиненого ним злочину.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, його наслідки, особу винуватого, який раніше судимий, обставиною, яка пом`якшує покарання є щире каяття обвинуваченого, та приходить до висновку, що йому слід призначити покарання в межах санкції частини статті, за якою кваліфіковано злочин у виді штрафу.

Обтяжуючу покарання обставину-рецидив злочину, яка вмінена ОСОБА_8 досудовим слідством, слід з обвинувачення виключити, оскільки дана обставина не зазначена в фабулі обвинувального акту стороною обвинувачення.

На підставі ч.1 ст.71 КК України, до покарання, призначеного за цим вироком ОСОБА_8 , повністю приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 08.07.2013 року та призначити остаточне покарання останньому у виді штрафу.

Враховуючи всі обставини справи в їх сукупності, на підставі ст. 127 КПК України, вирішуючи питання щодо відшкодування потерпілій ОСОБА_5 моральної шкоди в розмірі 73000 грн. матеріальної шкоди в розмірі 27000 грн. суд виходить з наступного.

За змістом ч.ч.1, 2 ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у фізичному болі та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна, у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Таким чином, суд вважає, що потерпіла ОСОБА_5 має право на відшкодування шкоди, оскільки судом встановлено, що їй в результаті протиправних дій обвинуваченого ОСОБА_8 було заподіяно моральну шкоду.

Між тим, визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд виходить з вимог ч. 3 ст. 23 ЦК України, згідно яких розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Як слідує з роз`яснюючих положень п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 року (з наступними змінами), вчасності, враховується стан здоров`я потерпілого, характер та тривалість страждань, наслідки тілесних ушкоджень, суттєвість вимушених змін у його життєвих та виробничих відносинах та інше. При цьому необхідно виходити з основ розумності, зваженості та справедливості.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що вимога потерпілої ОСОБА_5 про відшкодування моральної шкоди підлягає частковому задоволенню. При визначенні розміру моральної шкоди суд враховує душевні страждання, які отримала ОСОБА_5 внаслідок протиправних дій обвинуваченого ОСОБА_8 , що негативно вплинуло на стан здоров`я потерпілої та її загальне самопочуття, призвело до порушення спокою, та потребувало додаткових зусиль для організації особистого життя та життя у суспільстві.

Визначаючи розмір моральної шкоди, суд виходить із засад розумності, виваженості, справедливості, враховує характер і тривалість страждань.

З урахуванням викладеного, суд вважає розумним та справедливим стягнути з обвинуваченого ОСОБА_8 на користь потерпілої ОСОБА_5 моральну шкоду у розмірі 2000 грн.

Щодо вимоги потерпілої ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 27000грн., то така на думку суду не підлягає до задоволення, оскільки потерпілою не представлено жодних письмових доказів щодо витрат на її лікування та пошкодження верхнього одягу.

Речові докази по справі відсутні.

Судові витрати по справі відсутні.

Керуючись ст. ст. 368, 374 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_8 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 850 (вісімсот п`ятдесят гривень).

На підставі ч.1 ст.71 КК України, до покарання, призначеного за цим вироком, повністю приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 08.07.2013 року та призначити ОСОБА_8 остаточне покарання у виді штрафу в розмірі 2550 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 43 350 гривень (сорок три тисячі триста п`ятдесят гривень).

Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_8 про відшкодування моральної та матеріальної шкоди задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_8 в користь потерпілої ОСОБА_5 , за заподіяну моральну шкоду кошти в розмірі 2000 гривень (дві тисячі грн.). В частині стягнення матеріальної шкоди-відмовити.

Запобіжний захід ОСОБА_8 не обирався.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Шевченківський районний суд м. Львова.

Суддя ОСОБА_1