Провадження № 1-кп/537/19/2018
Справа № 524/1379/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17.04.2018 року м. Кременчук
Крюківський районний суд м.Кременчука Полтавської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Кременчуці Полтавської області кримінальне провадження №000032 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Кременчук Полтавської області, українець, громадянин України, освіта середньо - спеціальна, не одружений, не працює, раніше не судимий, проживає за адресою: АДРЕСА_1
у вчиненні злочину передбаченого ст.307 ч.2 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
З 06.04.2017 року в провадженні Крюківського районного суду м.Кременчука перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні злочину передбаченого ст..307 ч.2 КК України.
Ухвалою Крюківського районного суду м.Кременчука від 13.04.2017 року відносно обвинуваченого ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 12 червня 2017 року.
В подальшому ухвалами Крюківського районного суду м.Кременчука від 07.06.2017 року, 25.07.2017 року, 19.09.2017 року, 14.11.2017 року, 26.12.2017 року продовжувався строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, який обрано відносно обвинуваченого ОСОБА_4 кожного разу на два місяці та останньою ухвалою Крюківського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 23.02.2018 року продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, який обрано відносно обвинуваченого ОСОБА_4 на два місяці, тобто до 23 квітня 2018 року включно.
Відповідно до ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Прокурор в судовому засіданні просить продовжити строк тримання обвинуваченого під вартою, оскільки ризики, які стали підставою для обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на даний час існувати не перестали.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні проти продовження строку тримання під вартою заперечив та просив змінити обраний відносно нього запобіжний захід із тримання під вартою на будь який інший запобіжний захід, оскільки за час перебування під вартою він багато чого усвідомив, має хворого батька і сестру та вважає, що інший, більш м`який запобіжний захід буде достатнім.
Захисник обвинуваченого проти продовження тримання обвинуваченого під вартою заперечила та вважає, що інший, більш м`який запобіжний захід, цілком може забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків та запобігти ризикам.
Вислухавши думку прокурора, обвинуваченого та його захисника, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.
Ухвалою Крюківського районного суду м.Кременчука від 13.04.2017 року відносно обвинуваченого ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 12 червня 2017 року.
В подальшому ухвалами Крюківського районного суду м.Кременчука від 07.06.2017 року, 25.07.2017 року, 19.09.2017 року, 14.11.2017 року, 26.12.2017 року продовжувався строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, який обрано відносно обвинуваченого ОСОБА_4 кожного разу на два місяці та останньою ухвалою Крюківського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 23.02.2018 року продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, який обрано відносно обвинуваченого ОСОБА_4 на два місяці, тобто до 23 квітня 2018 року включно.
Відповідно до ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Вирішуючи питання щодо доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою суд виходить з наступного.
Як вбачається із вказаних вище ухвал суду, підставою для застосування відносно обвинуваченого вказаного запобіжного заходу було встановлення судом наявності обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим злочину, що передбачений ст..307 ч.2 КК України, встановлення наявності підстав вважати, що перебуваючи на волі обвинувачений може переховуватись від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, впливати на свідків та доведеність прокурором того, що інші, більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти вказаним ризикам.
При продовженні строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, який обрано відносно обвинуваченого ОСОБА_4 суд виходив з того, що оскільки по справі докази, з об`єктивних причин, зокрема у зв`язку з відмовою обвинуваченого від захисників та залученням іншого захисника, ознайомленням нового захисника з матеріалами кримінального провадження, хворобою захисника, неявкою свідків, судом ще не досліджувались, всіх свідків сторони обвинувачення в судовому засіданні ще не допитано, обставини, що стали підставою для застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою продовжують існувати та інші, більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти спробам обвинуваченого переховуватись від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення та незаконно впливати на свідків.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду, вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосовано до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Згідно ст..29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
У багатьох рішеннях, винесених щодо України (зокрема у справах: «Єлоєв проти України» (Yeloyev v. Ukraine) від 6 листопада 2008 року; «Фельдман проти України» (Feldman v. Ukraine) від 8 квітня 2010 року; «Ткачов проти України» (Tkachev v. Ukraine) від 13 грудня 2007 року; «Петухов проти України» (Petukhov v. Ukraine) від 21 жовтня 2010 року; «Прокопенко проти України» (Prokopenko v. Ukraine) від 20 січня 2011 року та інших) Європейський суд з прав людини констатував порушення прав заявників, гарантованих пунктом 3 статті 5 Конвенції з прав людини і основоположних свобод (Конвенція).
При цьому у вказаних рішеннях суд зазначив, що національні суди повинні в першу чергу забезпечувати, щоб у конкретній справі запобіжне ув`язнення обвинуваченого не перевищувало розумний строк. Для цього вони зобов`язані, беручи належним чином до уваги принцип презумпції невинуватості, дослідити всі обставини справи, які можуть підтвердити або спростувати наявність суспільної потреби, яка виправдовує відхилення від вимоги щодо поваги до свободи особи.
Незмінність підстав для підозри, що заарештована особа вчинила правопорушення, є необхідною умовою (sine qua non) для того, щоб подальше тримання її під вартою вважалося законним. Проте через деякий час ця умова вже перестає бути достатньою. Тоді суд повинен встановити, чи інші підстави, на яких ґрунтуються рішення судових органів, продовжують виправдовувати позбавлення свободи.
Згідно з пунктом 3 статті 5 Конвенції зі спливом певного часу саме тільки існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, і судові органи мають навести інші підстави для продовження тримання під вартою.
Зважаючи на викладене, а також те, що обвинувачений, який є раніше не судимою особою, має постійне місце проживання, обвинувачується у вчиненні тяжкого, однак не насильницького злочину, протягом тривалого часу утримується під вартою і сама по собі наявність обґрунтованої підозри, в даному випадку, при відсутності інших підстав для продовження тримання під вартою, не може виправдовувати подальше тримання обвинуваченого під вартою, то суд приходить до висновку, що продовження строку тримання обвинуваченого під вартою є недоцільним.
При цьому суд, оцінюючи в сукупності всі обставини, в тому числі досліджені судом докази, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винним за висунутим обвинуваченням, з огляду на особу обвинуваченого, приходить до висновку про необхідність застосування до обвинуваченого іншого запобіжного заходу, а саме запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Вказаний запобіжний захід є необхідним і буде достатнім для забезпечення виконання покладених на обвинуваченого процесуальних обов`язків та запобіганню ризикам, наявність яких доведено під час судового розгляду, при цьому суд вважає, що інші, більш м`які запобіжні заходи, не можливо застосувати до обвинуваченого з наступних причин: особисте зобов`язання - неможливо застосувати у зв`язку з тим, що даний запобіжний захід вимагає наявності особливої довіри до обвинуваченого в підтвердження можливості дотримання процесуальних обов`язків; особиста порука - на адресу суду не надходили письмові звернення осіб, які поручаються за обвинуваченого; застава - до суду не надходили заяви або клопотання від обвинуваченого, його захисника, рідних або інших осіб про врахування можливості внесення застави.
Керуючись ст..ст.177, 178, 183, 331, 371, 372 КПК України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Обраний відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою змінити.
Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кременчук Полтавської області, запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на два місяці.
Заборонити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , цілодобово залишати житло у якому він проживає, а саме будинок АДРЕСА_1 .
Зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 прибувати за кожною вимогою до суду.
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 строком на два місяці обов`язок утримуватись від спілкування із свідками ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 .
Обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 негайно доставити до будинку АДРЕСА_1 і звільнити з під варти.
Ухвалу передати для виконання до відділення поліції №1 Кременчуцького ВП ГУ НП в Полтавській області.
Зобов`язати відділення поліції №1 Кременчуцького ВП ГУ НП в Полтавській області негайно поставити на облік обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і повідомити про це Крюківський районний суд м.Кременчука Полтавської області.
Ухвала підлягає негайному виконанню.
Ухвала закінчує свою дію 16 червня 2018 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя ОСОБА_1