Постанова

Іменем України

29 березня 2018 р.

м. Київ

справа № 171/1001/17

провадження № 51-578 км18

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря
судового засідання ОСОБА_4 ,

за участю:
прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_7 та доповнення до неї на ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 07 серпня 2017 року про відмову у відкритті провадження за апеляційною скаргою голови Апостолівського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 19 липня 2017 року про неналежну організацію роботи суду та перевищення повноважень голови суду

Зміст оскаржуваних судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини

Ухвалою слідчого судді Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 19 липня 2017 року доведено до відома голову Апостолівського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_7 та керівника апарату суду ОСОБА_8 про неналежну організацію роботи суду та перевищення повноважень голови суду для вжиття невідкладних заходів з метою усунення виявлених порушень.

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 07 серпня 2017 року в відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою голови Апостолівського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_7 на вищезазначену ухвалу відмовлено.

Вимоги касаційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала

У касаційній скарзі і доповненні до неї ОСОБА_7 порушує питання про скасування оскаржуваного судового рішення за результатами розгляду її скарги на ухвалу слідчого судді та призначення нового розгляду в суді апеляційної інстанції. При цьому зазначає, що апеляційним судом допущені істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, оскільки суддею апеляційної інстанції при відмові у відкритті апеляційного провадження не враховано загальні засади кримінального судочинства. Вважає, що суд порушив її права і законні інтереси та ухвалив незаконне і необґрунтоване рішення.

На касаційну скаргу ОСОБА_7 з доповненнями до неї захисник ОСОБА_6 в інтересах СФГ «Дар`я» подав заперечення в яких, наводячи відповідні аргументи, стверджує про безпідставність заявлених вимог і просить залишити її без задоволення, а ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 07 серпня 2017 року без зміни.

Позиції інших учасників судового провадження

Захисник ОСОБА_6 касаційну скаргу ОСОБА_7 з доповненнями не підтримав та просив залишити її без задоволення.

Прокурор ОСОБА_5 вважав, що касаційне провадження через відсутність предмету касаційного перегляду підлягає закриттю.

Мотиви Суду

Відповідно до частини 4 ст. 424 КПК України, ухвала слідчого судді після її перегляду в апеляційному порядку, а також ухвала суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги на таку ухвалу оскарженню в касаційному порядку не підлягають.

Так, положеннями частини 4 ст. 399 КПК України визначено, що суддя доповідач відмовляє у відкритті провадження лише, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, або судове рішення оскаржене виключно з підстав, з яких воно не може бути оскарженим згідно з положеннями ст. 394 КПК України.

Згідно зі ст. 309 КПК України, під час досудового розслідування можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про: відмову у наданні дозволу на затримання; застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або відмову в його застосуванні;продовження строку тримання під вартою або відмову в його продовженні; застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту або відмову в його застосуванні; продовження строку домашнього арешту або відмову в його продовженні; поміщення особи в приймальник-розподільник для дітей або відмову в такому поміщенні; продовження строку тримання особи в приймальнику-розподільнику для дітей або відмову в його продовженні; направлення особи до медичного закладу для проведення психіатричної експертизи або відмову у такому направленні; арешт майна або відмову у ньому; тимчасовий доступ до речей і документів, яким дозволено вилучення речей і документів, які посвідчують користування правом на здійснення підприємницької діяльності, або інших, за відсутності яких фізична особа - підприємець чи юридична особа позбавляються можливості здійснювати свою діяльність; відсторонення від посади або відмову у ньому; відмову у здійсненні спеціального досудового розслідування.

Крім того, під час досудового розслідування також можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, повернення скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора або відмову у відкритті провадження по ній.

Цей перелік є вичерпний та розширеному тлумаченню не підлягає.

Доводи касаційної скарги з доповненнями ОСОБА_7 щодо можливості оскарження в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про неналежну організацію роботи суду та перевищення повноважень голови суду, є необґрунтованими.

Тобто, оскільки оскаржувана ухвала слідчого судді про неналежну організацію роботи суду та перевищення повноважень голови суду, не входить до переліку ухвал, які підлягають оскарженню в апеляційному порядку, відповідно до ст. 309 КПК України, то рішення суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті апеляційного провадження, на підставі ч. 4 ст. 399 КПК України, є законним та обґрунтованим.

Що ж стосується посилань у касаційній скарзі та в доповненні ОСОБА_7 на те, що, відмовивши у відкритті апеляційного провадження з цих підстав, апеляційний суд залишив поза увагою загальні засади кримінального судочинства, якими забезпечується право на апеляційне оскарження тих судових рішень, які прямо не передбачені нормами КПК, то вони не ґрунтуються на законі.

Діючим кримінальним процесуальним Законом чітко визначено порядок оскарження рішень слідчого судді, а відповідно до ст. 129 Конституції України однією із основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Конституційний принцип забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду гарантує право звернення до суду зі скаргою в апеляційному чи касаційному порядку, яке має бути реалізоване, за винятком встановленої законом заборони на таке оскарження.

Вказані обставини надали суду апеляційної інстанції всі підстави для висновку, що при оскарженні ухвали слідчого судді діють норми, якими такий порядок встановлений.

Отже, наведені у касаційній скарзі та в доповненні доводи ОСОБА_7 попри їх сукупність та зміст не спростовують правильності визначення судом апеляційної інстанції застосування вимог кримінального процесуального закону.

За таких обставин колегія суддів вважає, що судове рішення є законним та обґрунтованим і підстав для задоволення касаційної скарги з доповненнями, не вбачає.

Керуючись статтями 433, 436, 441, 442 КПК, п. 15 «Перехідні положення» КПК (в редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII), Суд

у х в а л и в:

Ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 07 серпня 2017 року про відмову у відкритті провадження за апеляційною скаргою голови Апостолівського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_7 залишити без зміни, а касаційну скаргу ОСОБА_7 тадоповнення до неї без задоволення.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3