Справа №552/5554/17
Провадження № 1-кп/552/375/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18.10.2017 року Київський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

та обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві кримінальне провадження про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Ісаї, Турківського району, Львівської області, українця, громадянина України, раніше не судимого, одруженого, має двох малолітніх дітей, з середньою освітою, працюючий по найму у лісгоспу, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого: АДРЕСА_2

у вчиненні злочину, передбаченого ст. 407 ч.4 КК України,

В С Т А Н О В И В:
Старший солдат ОСОБА_4 являючись військовослужбовцем за призовом під час мобілізації, проходячи військову службу в умовах особливого періоду, діючи з прямим умислом, з метою тимчасово ухилитись від виконання обов`язків військової служби, достовірно знаючи що він являється військовослужбовцем і повинен проходити військову службу у військовій частині-польова пошта НОМЕР_1 , без поважних причин, 24.07.2015 року самовільно залишив місце служби на 235 загальному військовому полігоні та до 18.08.2017 року знаходився за місцем свого проживання у с. Лютенька Гадяцького району Полтавської області, тобто проводив час на власний розсуд, і лише 18.08.2017 р. прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_3 )

В судовому засіданні ОСОБА_4 вину визнав повністю, пояснив, що дійсно залишив військову частину у зв`язку з сімейними обставинами. В подальшому добровільно з`явився на службу. У скоєному щиро розкаюється, просить суд суворо не карати.

Відповідно до ст.349 КПК України суд визнав недоцільним дослідження доказів та допит свідків стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ст. 407 ч.4 КК України, як самовільне залишення військової частини, вчинене військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 407 КК України

У силу ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, збіг тяжких сімейних обставин, знаходження на утриманні двох малолітніх дітей.
У силу ст. 67 КК України обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого відсутні.
При обрані міри покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, характеризується позитивно, активно сприяв у розкритті злочину, а саме добровільно з`явився зі зізнанням, враховуючи тяжкий збіг сімейних обставин, а також те що він має на утриманні двох малолітніх дітей, щиро розкаюється у скоєному злочині, на підставі викладеного, враховуючи наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, суд приходить до висновку про можливість призначення ОСОБА_4 покарання із застосування ст.69 КК України та перейти до іншого, більш м`якого виду покарання у виді штрафу.
Керуючись ст. ст. 373, 374, 475 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:
Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.407 ч.4 КК України, та призначити йому покарання із застосуванням ст.69 КК України у виді штрафу в розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 грн.

Вирок може бути оскаржений, до апеляційного суду Полтавської області через Київський районний суд м. Полтави протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий ОСОБА_1