АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2017 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , особи, яка подала клопотання ОСОБА_4 та у його інтересах захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_4 про зняття судимості,-

ВСТАНОВИВ:

Вироком Київського міського суду від 14 вересня 2000 року ОСОБА_4 визнано винним та засуджено за вчинення злочинів, передбачених ст.ст. 69, 190-1 (в ред. Закону від 06.03.1992 року), ч.1 ст. 222 КК України, із застосуванням ст. 42 КК України до 13 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є у його власності. Вказаний вирок змінено на підставі ухвали Верховного суду України від 17.05.2001 року, з пом`якшенням покарання до 12 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є у його власності.

На підставі Указу Президента України «Про помилування» від 13.02.2004 року, строк основного виду покарання скорочено до 10 років 6 місяців позбавлення волі.

29.03.2004 року на підставі ухвали Менського районного суду Чернігівської області ОСОБА_4 звільнено умовно-достроково від відбуття покарання у виді позбавлення волі.

Після звільнення, нових злочинів не вчиняв, 8-річний строк погашення судимості, передбачений п.8 ч.1 ст. 55 КК України (в ред. 1960 року), а також п.8 ст. 89 КК України (в ред. 2001 року), збіг 29.03.2012 року.

Крім того, вироком Апеляційного суду м. Києва від 17.07.2009 року ОСОБА_4 визнано винним в скоєнні злочинів, що мали місце 26.12.1993 року, передбачених ст.ст. 69, 94 КК України (в ред. 1960 року), та на підставі ст. 48 КК України і ч.5 ст. 74 КК України від відбуття покарання був звільнений.

19.07. 2017 року ОСОБА_4 подав до Апеляційного суду м. Києва клопотання про зняття із нього судимості за вироком Київського міського суду від 14 вересня 2000 року, зі змінами на підставі Ухвали Верховного суду України від 17.05.2001 року, та за вироком Апеляційного суду м. Києва від 17.07.2009 року, так як на даний час судимості погашені.

Заслухавши доповідача, заявника та його захисника, які підтримали клопотання, прокурора, який заперечував щодо задоволення клопотання, дослідивши матеріали кримінальної справи та долучені до клопотання документи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 89 КК України, такими, що не мають судимості, визнаються особи, засуджені до позбавлення волі за особливо тяжкий злочин, якщо вони протягом восьми років з дня відбуття покарання (основного та додаткового) не вчинять нового злочину.

Положеннями ч. 1 ст. 91 КК України визначено, якщо особа після відбуття покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі зразковою поведінкою і сумлінним ставленням до праці довела своє виправлення, то суд може зняти з неї судимість до закінчення строків, зазначених у статті 89 цього Кодексу, однак лише після закінчення не менше як половини строку погашення судимості.

З огляду на те, що в даному конкретному випадку, ОСОБА_4 29.03.2004 року був звільнений умовно-достроково, з місць позбавлення волі, де відбував покарання за вчинення особливо тяжких злочинів, строк погашення судимості збіг 29.03.2012 року. За вироком Апеляційного суду м. Києва від 17.07.2009 року визнаний винним у вчиненні особливо тяжких злочинів, які мали місце в 1993 році та на підставі ст.. 48 КК України (в ред. 1960 року), ч.5 ст. 74 КК України від відбуття покарання був звільнений, строк погашення судимості за вироком від 14.09.2000 року не переривався, отже на даний час відповідно до ст. 89 КК України, ОСОБА_4 , являється особою, що не має судимості, оскільки строк погашення судимості минув 17.07.2017 року.

Статтею 91 КК України передбачено зняття судимості до закінчення строків, зазначених у ст. 89 цього Кодексу, а оскільки на день прийняття даного судового рішення строки погашення судимості стосовно ОСОБА_4 уже сплинули, тому і не має підстав знімати з нього судимість, так як він являється особою, яка не має судимості, а тому у задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 376, 537, 538, 539 КПК України, суд -

УХВАЛИВ :

Відмовити ОСОБА_4 у задоволенні клопотання про зняття судимості за вироком Київського міського суду від 14 вересня 2000 року ( зі змінами на підставі ухвали колегії суддів судової палати у кримінальних справах Верховного суду України від 17.05.2001 року) та вироком Апеляційного суду м. Києва від 17.07.2009 року.
Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку.

Суддя Апеляційного суду міста Києва ОСОБА_1

Провадження № 05.53/8/2017
Доповідач: ОСОБА_1