Справа № 357/1206/18
У Х В А Л А
24 квітня 2018 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у судовій справі за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква, громадянина України, розлученого, не працюючого, проживаючого АДРЕСА_1 , не судимого,
обвинуваченого у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 і ч. 1 ст. 185 КК України;

В С Т А Н О В И В :

До Білоцерківського міськрайонного суду надійшов обвинувальний акт кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 і ч. 1 ст. 185 КК України.
Прокурор вважає, що на підставі обвинувального акту може бути призначений судовий розгляд справи.
Захисник обвинуваченого та обвинувачений вважають, що обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору як такий, що не відповідає вимогам КПК України, оскільки висунуте обвинувачення є не зрозумілим, не конкретним та не сформульованим відповідно до вимог КПК України, а отже він не містить ні викладу фактичних обставин злочину ні формулювання обвинувачення. Зокрема не вказано розміру шкоди завданої злочином, а лише наведено вартість товару, який намагався викрасти ОСОБА_5 .
Крім того, захисник зазначає, що відповідно до сформульованого обвинувачення ОСОБА_5 не обвинувачується у вчиненні злочину у стані алкогольного сп`яніння, і в той же час слідчим вказується обтяжуюча покарання обставина - вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.
Заслухавши думку учасників судового провадження суд дійшов висновку, що обвинувальний акт щодо ОСОБА_5 підлягає поверненню прокурору.
При цьому суд виходить з наступного.
Органом досудового розслідування відповідно до формулювання обвинувачення, викладеного у обвинувальному акті ОСОБА_5 обвинувачуються у тому, що:
26.12.2017 року близько 17 години, ОСОБА_5 , перебуваючи в приміщені магазину"Еко маркет" ТОВ "Ексім трейд транс фуд", що знаходиться за адресою: Київська область, м. Біла Церква, вул. Я. Мудрого, 40, умисно, таємно від оточуючих, з корисливих мотивів, з метою подальшого викрадення, взяв з полиці із товаром шоколадну пасту "Ferrero Nutella" вартістю 104 грн. 60 коп., дві упаковки з шоколадом "Toblerone" вартістю 60 грн. 20 коп. грн. та плитку шоколаду "Duca degli Abruzzi" вартістю 40 грн. 54 коп., які в подальшому заховав в одязі в який був одягнутий.
Реалізуючи злочинний намір спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 , попрямував до каси зазначеного магазину, де пройшов її,не розрахувавшись за вказаний товар.
В подальшому, ОСОБА_5 , був зупинений та затриманий охороною магазину.
Таким чином ОСОБА_6 виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі.
Дії обвинуваченого кваліфіковані за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити такі відомості:
виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Відповідно до п.13 ч.1 ст.3 КПК України, обвинувачення це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.
Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 91 ч.1 ст. 92 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення). Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження. Обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу … покладається на слідчого, прокурора..
Однак обвинувальний акт, затверджений 19 січня 2018 р. прокурором Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_7 не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, оскільки сформульоване в ньому обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 і ч. 1 ст. 185 КК України є не конкретним, не зрозумілим.
Зокрема у формулюванні обвинувачення не зазначено загальний розмір викраденого майна, яким намагався заволодіти обвинувачений, а лише наведено вартість кожного окремо взятого товару. Тоді як розмір викраденого є обов`язковим елементом доказування вини у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 КК України.
Крім того дії обвинуваченого кваліфіковані як закінчений замах на вчинення злочину.
Водночас у формулюванні обвинувачення зазначається, що «Реалізуючи злочинний намір спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 , попрямував до каси зазначеного магазину, де пройшов її,не розрахувавшись за вказаний товар. В подальшому, ОСОБА_5 , був зупинений та затриманий охороною магазину.»
З вказаного формулювання не зрозуміло, на підставі яких конкретних обставин слідчий дійшов висновку про наявність у діях обвинуваченого саме закінченого замаху на вчинення крадіжки. В обвинуваченні не зазначено час та місце, обставини зупинення та затримання ОСОБА_5 з яких можна зробити висновок який вид замаху наявний в його діянні.
Відповідно до п. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожний обвинувачений у вчинені кримінального правопорушення має щонайменше такі права: а) бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) у справі «Абрамян проти Росії» від 09 жовтня 2008 року зазначається, що у тексті підп. «а» п.3 ст.6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Відповідно до п. 79 рішення ЄСПЛ від 19 грудня 1989 р. у справі «Камасінскі проти Австрії», №9783/82 деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення. Положення підпункту «а» п.3 ст.6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п.1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (п. 52 рішення ЄСПЛ від 25 березня 1999 р. у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції» №25444/94; п. 58 рішення ЄСПЛ від 25 липня 2000 р. у справі «Матточіа проти Італії», №23969/94; п. 34 рішення ЄСПЛ від 20 квітня 2006 р. у справі «І.Н. та інші проти Австрії», №42780/98).
Крім того, відповідно до п. 54 вказаного вище рішення у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції», вказується, що право бути проінформованим про характер і причини обвинувачення потрібно розглядати у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого підпунктом «b» п.3 ст.6 Конвенції.
Сформульоване прокурором обвинувачення ОСОБА_5 через його не конкретність і не зрозумілість, призвело до порушення права обвинуваченого на захист від конкретного обвинувачення.
Вирішуючи питання про повернення обвинувального акту суд також враховує що незважаючи на те, що недотримання Закону носять очевидний характер, а судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення, відповідно до обвинувального акта, суд самостійно не має змоги забезпечити дотримання права обвинувачених бути негайно і детально поінформованими зрозумілою для них мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти них, що передбаченого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, … якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
З огляду на викладене обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору, оскільки він не відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 291, 314-316, 371, 372 КПК України суд,-
У Х В А Л И В :

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 і ч. 1 ст. 185 КК України повернути прокурору як такий, що не відповідає вимогам КПК України і в тому числі ст. 291 КПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області протягом семи днів з дня її проголошення, шляхом подачі апеляції через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

Повний текст ухвали виготовлено та проголошено 26.04.2018 року о 08 год. 40 хв.

Суддя ОСОБА_1