н/п 1-кп/640/318/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" лютого 2018 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участі прокурора - ОСОБА_3 , ,
обвинуваченого - ОСОБА_4 ,
потерпілого - ОСОБА_5 ,
Згідно інформації, внесеної в систему автоматичного розподілу між суддями від 29.11.2017 року обвинувальний акт розподілено судді ОСОБА_1 та зареєстрований в контрольному журналі судових справ та інших матеріалів, переданих для розгляду судді 29.11.2017 року.
Прокурор в підготовчому судовому засіданні заявив, що підстав для закриття, зупинення провадження немає. В справі маються всі необхідні для розгляду в судовому засіданні матеріали. Порушень КПК України при проведені досудового розслідування не встановлено. Клопотань щодо проведення закритого судового засідання не заявлено, на підставі чого просив призначити справу до судового розгляду, проти чого потерпілий не заперечував.
Обвинуваченим в підготовчому судовому засіданні повідомлено, що перешкодою, на його думку, для призначення до судового розгляду є той факт, що він не розуміє за статтями в якій редакції Кримінального Кодексу України він звинувачується, на підставі чого просив повернути обвинувальний акт прокурору.
Заслухавши учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали кримінальної справи, суд вважає, що у підготовчому судовому засіданні встановлено, що перешкод для призначення судового засідання немає, а саме, підстави для прийняття рішення, передбаченого п.п. 1- 4, 6 ч. 3 ст. 314 КПК України відсутні.
В підготовчому судовому засіданні проведені всі необхідні дії щодо підготовки до судового розгляду.
Так, згідно ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення: 1) затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу; 2) закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу; 3) повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу; 4) направити обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру до відповідного суду для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження; 5) призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру; 6) доручити представнику персоналу органу пробації скласти досудову доповідь.
Згідно приписів чинного Кримінального процесуального кодексу України формою закінчення досудового розслідування є звернення до суду з обвинувальним актом.
Відповідно ч.4 ст. 110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.
Частина 1 ст. 291 КПК визначає, що обвинувальний акт складається слідчим, після чого затверджується прокурором. Обвинувальний акт може бути складений прокурором, зокрема якщо він не погодиться з обвинувальним актом, що був складений слідчим.
Відповідно до ч. 2 ст. 291 КПК, обвинувальний акт має містити відомості про: найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); дату та місце його складення та затвердження.
Отже, слід зробити висновок що обвинувальний акт є спеціальним процесуальним рішенням, в якому відображаються підсумки досудового слідства, зроблені слідчим та прокурором, що в свою чергу обґрунтовуються належними та допустимими доказами, визначенням юридичної кваліфікації діянь підозрюваного (адже поки не вручено обвинувачення, особа вважається підозрюваною) та формулюється в остаточному вигляді обвинувачення.
Саме тому він повинен бути складений із суворим дотриманням процесуального законодавства, щоб не допустити порушення прав та свобод особи.
Обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 відповідає вимогам законодавства, а підстави для його повернення прокурору обвинуваченим не наведені.
Разом з тим, суд вважає за необхідне роз`яснити обвинуваченому, що згідно ч. 2 ст. 4 КК України злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.
Оскільки за клопотанням учасників підготовчого судового засідання з`ясовано питання про склад осіб, які братимуть участь у судовому розгляді, клопотань про здійснення судового виклику певних осіб до суду для допиту, витребування певних речей чи документів сторонами не заявлено, на підставі вищезазначеного та враховуючи, що судом проведені всі підготовчі дії, передбачені нормами чинного КПК України, суд вважає за можливе призначити справу до судового розгляду.
Керуючись ст. ст. 314 317 КПК України, суд, -
Проведення судового розгляду кримінального провадження визначити у відкритому судовому засіданні суддею одноособово.
Копію ухвали направити учасникам судового провадження не пізніше ніж за п`ять днів до початку судового розгляду.
Суддя