Номер провадження: 11-кп/785/405/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24.04.2018 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , обвинуваченої ОСОБА_9 , потерпілого ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі в залі суду кримінальну справу за апеляційною скаргою представника потерпілого ОСОБА_10 адвоката ОСОБА_7 на вирок Малиновського районного суду м. Одесивід 19.12.2017 року, яким

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Одеси, громадянка України, з вищою освітою, не заміжня, працююча медсестрою в санаторії Салют, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована та проживає в АДРЕСА_1 , раніше не судима,
засуджена за ч. 2 ст. 286 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік. Відповідно до ст. 75 КК України, звільнена від відбування покарання з випробуванням строком на 2 (два) роки, з покладенням обов`язків, передбачених п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України: - періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; - повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи, а також звільнена від відбування покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавлення волі, на підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року, який набрав законної сили 07.09.2017 року.
Стягнуто з ОСОБА_9 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів у загальній сумі 11 142 (одинадцять тисяч сто сорок дві) гривні. До набрання вироком суду законної сили будь-який запобіжний захід обвинуваченій не обирався,
ВСТАНОВИЛА:

Як вбачається з вироку, ОСОБА_9 20 червня 2017 року приблизно о 08 годині 20 хвилин, у денний час доби, при необмеженій видимості, при сухому дорожньому покритті, керуючи технічно справним транспортним засобом Skoda Fabia д.н. НОМЕР_1 здійснювала рух по правій смузі свого напрямку руху проїзної частини вул. Шота Руставелі у Малиновському районі м. Одеси з боку вул. Скворцова в напрямку вул. Авіаційна на якій організовано двосторонній рух по одній смузі руху у кожному напрямку руху. При під`їзді до нерегульованого перехрестя вул. Шота Руставелі вул. Авіаційна, режим проїзду транспортних засобів через який на момент пригоди регулювався дорожнім знаком 2.1 Дати дорогу згідно Правил дорожнього руху України, встановленим перед світлофором, по ходу напрямку руху транспортного засобу Skoda Fabia д.н. НОМЕР_1 , водій ОСОБА_9 зупинилася перед перехрестям для надання переваги в русі іншим транспортним засобам, що здійснювали рух по головній дорозі: по проїзній частині вул. Авіаційна. Далі водій ОСОБА_9 в порушення вимог п. 2.3 «б», п. 10.1, п. 16.11 «Правил дорожнього руху» затверджених Постановою КМУ від 10.10.2001 року № 1306, перед початком руху та зміною свого напрямку руху, не переконалась, що це буде безпечним і не створить перешкод чи небезпеки для інших учасників дорожнього руху, не слідкувала за дорожньою обстановкою, не переконалась у повній відсутності транспортних засобів, що здійснювали рух по головній дорозі, в тому числі транспортних засобів видимість яких могла обмежуватись іншими транспортними засобами, в результаті чого допустила зіткнення з мотоциклом Yamaha д.н. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_10 , що здійснював рух по головній дорозі по проїзній частині вул. Авіаційна, з боку вул. Косівська в напрямку вул. Бреуса та проїжджав дане перехрестя у прямому напрямку руху. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди водію мотоцикла Yamaha д.н. НОМЕР_2 ОСОБА_10 заподіяні тілесні ушкодження у вигляді: відкритого багато-осколкового перелому великогомілкової та малогомілкової кісток правої гомілки на протязі верхньої, середньої та нижньої третини, відкритого перелому зовнішнього виростка правої великогомілкової кістки, гематоми та садна правої гомілки, закритих переломів 2-5 плеснових кісток правої стопи, з якими був госпіталізований до КУ Міська клінічна лікарня № 1 та які в сукупності відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 2143 від 12.09.2017 року відноситься до тяжких тілесних ушкоджень. Вказаними діями ОСОБА_9 порушила п.п. 2.3 «б», 10.1, 16.11 «Правил дорожнього руху», затверджених Постановою КМУ від 10.10.2001 року № 1306. В апеляційній скарзі представник потерпілого адвокат ОСОБА_7 , не погоджуючись із вироком суду, просить його скасувати в частині звільнення ОСОБА_9 від відбування покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі на підставі «Закону про амністію», у зв`язку з неправильним застосуванням Закону України про кримінальну відповідальність, оскільки ОСОБА_9 на час спливу тримісячного терміну амністії (з 07.09.2017 року та до 07.12.2017 року судом не була визнана винною, вирок було ухвалено через 12 днів після спливу дії Закону України «Про амністію у 2016 році».

Заслухавши доповідача, представника потерпілого - адвоката ОСОБА_7 та потерпілого ОСОБА_10 , які підтримали апеляційну скаргу та наголосили на тому, що на момент закінчення тримісячного терміну дії закону про амністію, ОСОБА_9 не були визнана винною, обвинувачену, її захисника і прокурора про те, що амністія застосована правомірно, цивільний позов потерпілим не було заявлено, обвинувачена добровільно сплатила потерпілому 40 тис. гривень, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.
Суд першої інстанції, з`ясувавши, думку учасників судового засідання, визнав недоцільним дослідження доказів відносно тих обставин справи, які ніким не оспорюються і обмежився допитом обвинуваченої в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України.

У відповідності до вимог ст. 404 КПК України, апеляційний суд переглядає судові рішення суду першої інстанції у межах апеляційної скарги.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого їй злочину та правильність кваліфікації її дій за ч. 2 ст. 286 КК України в апеляційній скарзі представника потерпілого не оспорюється, а тому, відповідно до положень ст. 404 КПК України, апеляційним судом не переглядаються. Згідно з ч.2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з вказаної мети й принципів справедливості та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, які підлягають обов`язковому врахуванню. Під час вибору покарання мають значення обставини, які його пом`якшують та обтяжують, відповідно до положень статей 66 та 67 КК України.

Колегія суддів вважає, що вказані вимоги кримінального Закону судом першої інстанції були виконані в повному обсязі, а висновки суду належним чином мотивовані у вироку.

При обранні судом виду та міри покарання ОСОБА_9 , крім обставин, що пом`якшують покарання, а також за відсутності обтяжуючих покарання обставин, судом було також враховано особу винної, її вік, характер вчиненого кримінального правопорушення, та обставини скоєння кримінального правопорушення, а саме, що злочин було вчинено з необережності, обвинувачена раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася, на теперішній час перебуває у відпустці по догляду за малолітньою дитиною, яку сама виховує та забезпечує, відшкодувала завдану шкоду в розмірі 40 тис. гривень та має намір продовжити відшкодовувати матеріальну шкоду потерпілому. Враховуючи зазначене, суд при постановленні вироку прийняв обґрунтоване рішення про можливість виправлення обвинуваченої без відбування покарання у вигляді позбавлення волі, та звільнив обвинувачену від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.

Суд, на думку колегії суддів, також прийняв обґрунтоване рішення про застосування до обвинуваченої ОСОБА_9 положення ст. 1 п. «в» Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року, що набрав чинності 07.09.2017 року, відповідно до якого звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, осіб, визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також осіб, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили: не позбавлених батьківських прав, які на день набрання чинності Закону України «Про амністію у 2016 році» мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами, оскільки ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким злочином, а також має малолітню дитину 2016 року народження. За таких обставин, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції були враховані всі обставини кримінального провадження та вирок постановлено з дотриманням вимог діючого законодавства.
Стосовно доводів апеляційної скарги про неможливість застосування до обвинуваченої Закону України «Про амністію у 2016 році» через те, що на час спливу тримісячного терміну амністії з 07.09.2017 року та до 07.12.2017 року ОСОБА_9 судом не була визнана винною, то вони не можуть бути взяті до уваги, оскільки зазначений Закон не містить жодних обмежень на застосування амністії, а лише встановлює випадки застосування закону та строк його виконання.

За таких обставин, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги і зміни чи скасування судового рішення.

Керуючись ст. ст. ст.404, 405,407,409, 419 КПК України, колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_10 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Малиновського районного суду м. Одеси від 19.12.2017 року відносно ОСОБА_9 за ч. 2 ст. 286 КК України без змін.
Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 3 місяців з дня оголошення.

Судді апеляційного суду Одеської області

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4