АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 537/4241/17 Номер провадження 11-кп/786/329/18Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 березня 2018 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з секретарем судового засідання ОСОБА_5
з участю
прокурора ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001328 від 26.07.2017 щодо
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лозова Харківської області, жителя АДРЕСА_1 ,
за апеляційною скаргою прокурора Кременчуцької місцевої прокуратури ОСОБА_9 на вирок Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 18 жовтня 2017 року,

В С Т А Н О В И Л А:
Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини справи
Цим вироком ОСОБА_7 засуджено за ч. 1 ст. 185 КК України на 1 рік обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_7 звільнено від призначеного покарання з випробуванням із іспитовим строком на 1 рік з покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Відповідно до ст.100 КПК вирішено долю речових доказів.

Вироком суду встановлено, що 26.07.2017 року, близько 1 години, ОСОБА_7 , перебуваючи на території виробничого підрозділу «Кременчуцька дистанція колії» Регіональної філії «Південна залізниця» ПАТ « Українська залізниця» за адресою: м. Кременчук, вул. Леонова, 66, таємно, шляхом вільного доступу, викрав 3 металеві труби, загальною довжиною 40 метрів, вартістю 5576 грн., що належать виробничому підрозділу «Кременчуцька дистанція колії» Регіональної філії «Південна залізниця» ПАТ «Українська залізниця», чим завдав останній матеріальної шкоди на вказану суму.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала
У поданій апеляційній скарзі прокурор прохає вирок суду скасувати у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. Свої вимоги прокурор обґрунтовує тим, що суд призначив обвинуваченому покарання яке не передбачене санкцією ч.1 ст.185 КК України, а саме у виді обмеження волі на певний строк.

Апелянт просить ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 засудити за ч.1 ст.185 КК України на 1 рік позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України із іспитовим строком на 1 рік та покладенням на обвинуваченого обов`язків, передбачених п.п.1, 2 ч.1, п.2 ч.2 ст.76 КК України.

Позиції інших учасників судового провадження
Обвинувачений ОСОБА_7 просив застосувати до нього Закон України «Про амністію у 2016 року» та звільнити від призначеного судом покарання, оскільки він має неповнолітніх дітей щодо яких не позбавлений батьківських прав.

Прокурор ОСОБА_6 частково підтримала апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_9 , а саме просила вирок суду скасувати в частині призначеного покарання та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 за ч.1 ст.185 КК України покарання у виді одного року позбавлення волі та звільнити його від відбування призначеного покарання на підставі пункту «в» ст.1 ЗУ «Про амністію у 2016 році».

Мотиви суду апеляційної інстанції
Висновки суду щодо доведеності вини ОСОБА_7 у вчинені злочину, за який він засуджений, ґрунтуються на зібраних у справі доказах, які ніким з учасників кримінального провадження не оспорюються. Дії ОСОБА_7 кваліфіковані судом за ч.1 ст.185 КК України.

За змістом ч.1 ст.65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин. Підстави для призначення більш м`якого покарання, ніж це передбачено відповідною статтею Особливої частини цього Кодексу за вчинений злочин, визначаються статтею 69 цього Кодексу.
Проте, призначаючи ОСОБА_7 покарання, суд першої інстанції зазначених вимог закону України про кримінальну відповідальність не дотримався та призначив обвинуваченому покарання, яке не передбачене санкцією ч.1 ст.185 КК України та, з урахуванням конкретного виду альтернативних покарань, не може вважатися таким, що призначене із дотриманням вимог ст.69 КК України .
Так, санкцією ч.1 ст.185 КК України передбачено покарання у виді штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, або виправні роботи на строк до двох років, або арешт на строк до шести місяців, або позбавлення волі на строк до трьох років
Як вбачається зі змісту вироку, ОСОБА_7 за ч.1 ст.185 КК України призначено покарання у виді одного року обмеження волі. За таких обставин колегія суддів вважає слушними доводи апеляційної скарги прокурора щодо неправильного застосування судом закону України про кримінальну відповідальність.
Водночас, колегія суддів зважає на те, що апеляційні вимоги прокурора про призначення обвинуваченому більш суворого покарання та звільнення його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України є непереконливими, виходячи з такого.
Зі змісту вироку вбачається, що обвинувачений раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, посередньо характеризується за місцем проживання, працездатний, має на утриманні неповнолітніх дітей, щиро розкаявся у вчиненому та активно сприяв розкриттю злочину. Жодна з цих обставин не спростована ні в апеляційній скарзі, ні під час апеляційного перегляду вироку в апеляційному суді. Отже, на думку колегії суддів, відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги в частині призначення обвинуваченому найсуворішого з видів покарань, передбачених санкцією ч.1 ст.185 КК України.
В той же час, враховуючи, що і суд першої інстанції, й прокурор вважають, що виправлення обвинуваченого можливе без відбування реального покарання, колегія суддів з цим погоджується та вважає недоцільним призначати обвинуваченому покарання, передбачені санкцією ч.1 ст.185 КК України від яких він, згідно вимог ст.75 КК України не може бути звільнений. Оскільки обвинувачений є працездатним і не має обмежень, передбачених ст.57 КК України, колегія суддів вважає можливим змінити вирок суду в частині призначеного покарання та призначити ОСОБА_7 покарання в виді виправних робіт.
З урахуванням вище наведеного, апеляційні вимоги прокурора підлягають частковому задоволенню, а вирок суду зміні в частині призначеного покарання.
Заявлене під час апеляційного перегляду клопотання обвинуваченого про звільнення його від відбування покарання на підставі акту амністії підлягає задоволенню виходячи з такого.
За змістом ст.1 ЗУ «Про амністію у 2016 році» звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі та від інших покарань підлягають особи, визнані винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно яких не набрали законної сили. Зокрема, відповідно пункту «в» ст.1 «Про амністію у 2016 році» до таких відносяться особи не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років.
Відповідно до статті 12 КК України, злочин передбачений ч.1 ст.185 КК України не є особливо тяжким.
З наданих під час апеляційного перегляду копій свідоцтв про народження та судового рішення вбачається, що ОСОБА_7 є батьком двох неповнолітніх дітей: 2006 та 2008 року народження.
Обмеження щодо застосування амністії до ОСОБА_7 визначенні ст.9 закону України «Про амністію у 2016 році» - відсутні.
Оскільки вирок суду не набрав законної сили, а обвинувачений ОСОБА_7 не позбавлений батьківських прав та на день набрання чинності ЗУ «Про амністію у 2016 році» має дитину, якій не виповнилося 18 років клопотання про звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання на підставі пункту «в» ст.1 ЗУ «Про амністію у 2016 році» підлягає до задоволення.
Керуючись ч.2 ст.376, статтями 404, 405,407, 418 КПК України колегія суддів
У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора Кременчуцької місцевої прокуратури ОСОБА_9 частково задовольнити.

Вирок Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 18 жовтня 2017 року щодо ОСОБА_7 в частині призначеного покарання змінити.

Призначити ОСОБА_7 покарання за ч.1 ст.185 КК України у виді виправних робіт строком на один рік з відрахуванням в дохід держави 20% із з суми заробітку.

Звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання у виді виправних робіт на підставі п. «в» ст.1 ЗУ «Про амністію у 2016 році»

В іншій частині вирок Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 18 жовтня 2017 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.
Касаційна скарга на судові рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення ухвали апеляційного суду.
Головуючий суддя ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3
ОСОБА_4