13.11.17.№ 336/6329/17
Пр. № 1-кс/336/903/2017
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2017 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 з участю слідчого СВ Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_2 про арешт майна,

В С Т А Н О В И Л А:

Слідчий СВ Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_2 за погодженням з прокурором Запорізької місцевої прокуратури № 1 звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт квартири АДРЕСА_1 .

В обґрунтування клопотання зазначив, що 03 листопада 2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004215 внесено відомості за ч. 1 ст. 115 КК України за фактом вбивства

Приводом для внесення відомостей про правопорушення до ЄРДР стало виявлення 2 листопада 2017 року в квартирі АДРЕСА_1 трупа ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Посилаючись на те, що метою арешту є запобігання відчуженню цього житла, просить про накладення на нього арешту.

В суді слідчий підтримав клопотання.
Вислухавши слідчого, перевіривши матеріали справи, слідчий суддя вважає, що клопотання не підлягає задоволенню, виходячи з таких міркувань.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою: 1) забезпечення збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

У випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.

Арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за вищу або нижчу ринкової вартості і знала чи повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій із ознак, зазначених у пунктах 1-4 частини першої статті 96-2 Кримінального кодексу України.

У випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

У випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Слідчий не довів правової підстави для застосування арешту, тобто не довів, що вказана річ має ознаки речового доказу в цьому кримінальному провадженні; або підлягатиме спеціальній конфіскації; або конфіскації як виду покарання чи заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; або на неї може бути звернено стягнення з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Не довів слідчий і наявність ризиків її приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, хоча неналежність житла до цього провадження і не потребує необхідності доведення зазначених ризиків.

У зв`язку з викладеним, не вбачаючи передумов для вчинення вказаної процесуальної дії, слідчий суддя не знаходить підстав для вирішення клопотання на користь особи, яка його подала.

Керуючись ст. ст. 167-173, 233, 309 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИЛА:

У задоволенні клопотання слідчого СВ Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області протягом п`яти днів з дня її оголошення

Слідчий суддя ОСОБА_1