Справа №560/1265/17
Провадження №1-кс/560/163/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 листопада 2017 року слідчий суддя Дубровицького районного суду Рівненської області ОСОБА_1 , за участю секретаря: ОСОБА_2 , прокурора: ОСОБА_3 , слідчого: ОСОБА_4 , власника майна: ОСОБА_5 , представника власника майна: ОСОБА_6 , розглянувши клопотання представника ОСОБА_5 , адвоката ОСОБА_6 про скасування арешту майна,
В С Т А Н О В И В:
До Дубровицького районного суду Рівненської області від представника ОСОБА_5 , адвоката ОСОБА_6 надійшло клопотання про скасування арешту майна, у якому він просить скасувати арешт, накладений ухвалою Дубровицького районного суду Рівненської області від 09 жовтня 2017 року на автомобіль марки "ГАЗ-66", реєстраційний номер НОМЕР_1 , належний ОСОБА_5 , що був вилучений 04 жовтня 2017 року протоколом ОМП від 04 жовтня 2017 року.
Клопотання обгрунтовує тим, що 04 жовтня 2017 року, приблизно о 13:00 год., не доїжджаючи до с.Удрицьк Дубровицького району Рівненської області, працівниками прикордонної служби було зупинено належний ОСОБА_5 автомобіль "ГАЗ-66" р.н. НОМЕР_1 . та згодом вилучено його.
Постановою слідчого СВ Дубровицького ВП ГУНП в Рівненській області, лейтенанта поліції ОСОБА_4 за № 9445/206/02-17 від 26.10.17 ОСОБА_5 відмовлено в задоволенні клопотання про повернення майна, оскільки ухвалою Дубровицького районного суду Рівненської області на належне йому майно, а саме: автомобіль марки «ГАЗ-66» реєстраційний номер НОМЕР_1 , накладено арешт.
Проте, вказує, що ухвала слідчого судді про накладення арешту на автомобіль марки «ГАЗ-66» реєстраційний номер НОМЕР_1 , винесена передчасно, без з`ясування всіх обставин справи, а накладений арешт підлягає скасуванню в порядку, передбаченому ст. 174 КПК України, як такий, що накладений необгрунтовано, так як ОСОБА_5 , якому на праві приватної власності належить автомобіль марки «ГАЗ-66» реєстраційний номер НОМЕР_1 , було передано у користування ОСОБА_7 , яким останній користувався, відповідно до Закону України про внесення змін № 3565-V1 від 05.07.2011, яким виключено обов`язковість отримання документів, що підтверджують право користування чи розпорядження транспортним засобом.
З постанови слідчого судді про накладення арешту вбачається, що 04 жовтня 2017 року автомобіль марки ГАЗ 66 та 21 дерев`яну колоду породи сосна вилучено протоколом ОМП від 04 жовтня та приєднано в якості речових доказів до матеріалів кримінального провадження № 0000634 від 04.10.2017 року. Однак, арештований автомобіль марки «ГАЗ-66», не підпадає під визначені ст.98 КПК України ознаки, оскільки належить ОСОБА_5 на законній підставі, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу.
В судовому засіданні власник майна ОСОБА_5 та його представник клопотання підтримали та просили його задоволити на підставах, викладених у клопотанні. При цьому ОСОБА_5 додав, що він займається підприємницькою діяльністю, пов`язаною з автомобільними перевезеннями та вказав, що автомобіль ОСОБА_7 він передавав тимчасово і на даний час він йому потрібен, а тому бажає його повернути для власних потреб.
Представник власника майна ОСОБА_6 також клопотання підтримав та просив його задоволити, додавши, що однією із підстав накладення арешту на автомобіль "ГАЗ-66" р.н. НОМЕР_1 . була підозра на підробку номерних знаків автомобіля, але проведеною експертизою було встановлено, що заміна номерів рами та агрегатів не проводилась. При зупинці автомобіля номерні знаки були відсутні, але було надано реєстраційні документи на автомобіль, а тому потреба в арешті автомобіля відпала.
В судовому засіданні слідчий просив відмовити у задоволенні клопотання, оскільки даним автомобілем перевозилась деревина і він є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 статтею 246 КК України, а тому підстав для скасування арешту немає. Також пояснив, що при зупинці автомобіля було надано свідоцтво про реєстрацію транспорного засобу, а згодом було проведено комплекну експертизу для дослідження номерів та агрегатів двигуна та рами транспорного засобу, з висновку якої встановлено, що заміна номерів рами та агрегатів не проводилась.
Прокурор в судовому засіданні також просив відмовити у задоволенні клопотання, пояснивши, що за фактами незаконної рубки лісу, розпочато більше 10 кримінальних проваджень, а тому проводиться ряд слідчих дій, зокрема встановлюються місця рубки лісу та сліди протекторів шин транспортних засобів. Автомобіль визнаний речовим доказом, а тому підстав для його повернення немає. Крім того, автомобіль вилучався без номерних знаків, а тому арешт на автомобіль марки "ГАЗ-66" з номерним знаком НОМЕР_1 , на який у клопотанні заявник просить зняти арешт, не накладався, оскільки на арештованому автомобілі номерні знаки були відсутні та на даний час не усі слідчі дії відносно арештованого автомобіля проведені.
Заслухавши пояснення учасників та дослідивши клопотання та додані до нього докази, слідчий суддя прийшов до висновку, що клопотання слід задоволити частково з наступних підстав.
При судовому розгляді клопотання про арешт майна слідчий суддя повинен перевірити відповідність змісту клопотання вимогам закону, з`ясувати питання наявності правових підстав для накладення арешту та доцільності його накладення в межах даного кримінального провадження (ст.ст.171, 173 КПК України).
Як встановлено судом в ході розгляду клопотання, в провадженні слідчого відділення Дубровицького ВП Сарненського ВП ГУНП в Рівненській області, перебувають матеріали кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000634 від 04.10.2017 року, за ознаками злочину передбаченого ч.1 ст.246 КК України.
Постановою слідчого від 05.10.2017 року, вилучені під час огляду місця події автомобіль марки «ГАЗ-66» та лісопродукція у кількості 21 дерев`яна колода, приєднані до матеріалів кримінального провадження № 0000634 від 04.10.2017 у якості речових доказів.
Ухвалою слідчого судді Дубровицького районного суду Рівненської області від 09 жовтня 2017 року з метою збереження речових доказів, накладено арешт на автомобіль марки «ГАЗ 66» без реєстраційних номерних знаків та на 21 дерев`яну колоду, які на момент тимчасового вилучення даного майна перебували у володінні ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя с. Удрицьк Дубровицького району
Постановою слідчого СВ Дубровицького ВП ГУНП в Рівненській області, лейтенанта поліції ОСОБА_4 за № 9445/206/02-17 від 26.10.17р. ОСОБА_5 відмовлено в задоволенні клопотання про повернення майна (а.с.4).
Відповідно до ч.ч.1,2 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Як встановлено в ході розгляду клопотання, арешт на автомобіль накладався, як на речовий доказ. Зі слів прокурора на даний час не усі слідчі дії відносно арештованого автомобіля проведені. При цьому прокурор не зміг навести причини, які заважали з дати накладення арешту, тобто з 09.10.2017 р. провести усі необхідні слідчі дії.
Однією із загальних засад кримінального провадження, визначених п.21 ч.1 ст.7 КПК України є розумність строків. Відповідно до ст.28 КПК України під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.
Відповідно до п.2 ч.3 ст.132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.
Згідно до ч. 4 ст. 173 КПК України суддя зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.
Окрім того, слід зазначити, що однією із підстав для накладення арешту за ухвалою слідчого судді Дубровицького районного суду Рівненської області від 09 жовтня 2017 року слугувало те, що в автомобілі марки «ГАЗ-66» р.н.з. НОМЕР_1 , який був зупинений 04 жовтня 2017 року, працівниками прикордонної служби оперативно-розшукового відділу, були відсутні реєстраційні номерні знаки. Проте, як встановлено в ході розгляду клопотання, вказані номерні знаки були на той час зняті та знаходились в автомобілі, де знаходяться і зараз та на підтвердження їх наявності, долучено до матеріалів клопотання фототаблицю номерних знаків (а.с.6).
Ухвалою слідчого судді Дубровицького районного суду Рівненської області від 09 жовтня 2017 року встановлено, що 04 жовтня 2017 року працівниками прикордонної служби оперативно-розшукового відділу (з місцем дислокації н.п. Дубровиця) було зупинено автомобіль марки ГАЗ-66 темно-зеленого, кольору без реєстраційних номерних знаків під керуванням ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який перевозив вказаним автомобілем 21 дерев`яну колоду без дозвільних документів.
Під час перевірки документів ОСОБА_8 надав свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_2 , згідно якого автомобіль марки «ГАЗ-66» р.н.з. НОМЕР_1 номер кузова НОМЕР_3 належить ОСОБА_5 , жителю АДРЕСА_1 . Разом з тим, перевіркою відповідності ідентифікаційного номеру транспортного було виявлено, що на правому задньому лонжероні зупиненого автомобіля марки «ГАЗ-66» ідентифікаційний номер знищений (затертий) та зафарбований кустарним способом. Про це вказувалося в ухвалі слідчого судді та зверталася увага при прийнятті рішення про накладення арешту, а до матеріалів клопотання про накладення арешту було долучено копію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу марки «ГАЗ-66» р.н.з. НОМЕР_1 , власником якого значився ОСОБА_5 , тому доводи прокурора про те, що арешт на вказаний в клопотанні автомобіль не накладався , - не заслуговують на увагу, оскільки це один і той же автомобіль, власником якого є ОСОБА_5 , згідно представлених документів, а саме згідно копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (а.с.5). Крім того, ОСОБА_5 пояснив в судовому засіданні, що він займається підприємницькою діяльністю, має у власності багато автомобілів, а даний автомобіль він передав ОСОБА_7 в тимчасове користування, і будь-якого договору оренди чи купівлі - продажу між ними не укладалося, а була лише усна домовленість про тимчасове користування даним транспортним засобом, який на даний час йому потрібний для власних потреб.
Статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
В силу ст. 41 Конституції України, ст. 1 протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, ніж на користь суспільства і на умовах, передбачених Законом або загальними принципами міжнародного права.
Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції гарантує право на вільне володіння своїм майном, яке звичайно називається правом на власність.
Крім того, відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі АГОСІ проти Об`єднаного Королівства). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.
У справі Раймондо проти Італії (Raimondo v. Italy, рішення 24.01.1994), в яких заявники скаржилася на контроль за використанням власності в зв`язку з провадженням кримінального розслідування, не знайшовши у цьому випадку порушення ст.1 протоколу № 1, Суд відзначив порушення в тому, що уряд не вжив швидких заходів для того, щоб знову надати в повноправне користування власність після закінчення відповідних розслідувань (п. 35).
Відповідно до пункту першого ч. 6 ст. 100 КПК України речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, у вигляді предметів зберігання яких через громіздкість або з інших причин неможливо без зайвих труднощів або витрати по забезпеченню спеціальних умов зберігання яких співмірні з їх вартістю повертається власнику або передаються йому на відповідальне зберігання, якщо це можливе без шкоди для кримінального провадження.
Відповідно до ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.
На підставі викладеного, слідчий суддя виходячи із принципу змагальності, що передбачає самостійне відстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом, тоді як орган досудового розслідування не надав суду належних доказів для безспірного висновку щодо необхідності продовження дії даного заходу забезпечення кримінального провадження.
Згідно принципу диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом, а слідча суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
Таким чином, беручи до уваги наслідки арешту майна для інших осіб, в даному випадку для власника майна ОСОБА_9 , розумність та співрозмірність обмеження права власності на автомобіль, розумність строків, слідчий суддя приходить до переконання, що заявником, як власником майна доведено, що в подальшому потреба у застосування цього заходу відпала, що відповідно до ч.1 ст.174 КПК України є підставою для часткового скасування арешту вищезазначеного автомобіля, а відтак приходить до висновку, що клопотання про скасування арешту майна підлягає задоволенню в частині скасування арешту на автомобіль шляхом повернення його власнику під відповідальне зберігання із забороною відчуження та розпорядження транспортним засобом.
Керуючись ст. 174 КПК України слідчий суддя,
У Х В А Л И В:
Клопотання представника ОСОБА_5 , адвоката ОСОБА_6 про скасування арешту майна - задоволити частково.
Скасувати частково арешт, накладений ухвалою Дубровицького районного суду Рівненської області від 09 жовтня 2017 року на автомобіль марки "ГАЗ-66", реєстраційний номер НОМЕР_1 , належний ОСОБА_5 , що був вилучений 04 жовтня 2017 року протоколом ОМП від 04 жовтня 2017 року, надавши дозвіл власнику ОСОБА_5 користуватися автомобілем без можливості його відчуження та розпорядження.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя: підпис.
З оригіналом згідно.
Суддя Дубровицького
районного суду ОСОБА_1