Сторожинецький районний суд Чернівецької області
Справа № 715/609/17
Провадження № 1-кп/723/1535/17
УХВАЛА
12 грудня 2017 року Сторожинецький районний суд Чернівецької області

в складі колегії суддів: головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Сторожинець кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000559 від 02.10.2016 року, по обвинуваченню ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.п.6,12 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

сторони обвинувачення: прокурора ОСОБА_7 ,

потерпілої ОСОБА_8 ,

сторони захисту: обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

захисників ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Сторожинецького районного суду Чернівецької області перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР за №0000559 від 02.10.2016 року, по обвинуваченню ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.п.6,12 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187 КК України.

В ході судового розгляду прокурор заявив клопотання про дослідження протоколу допиту свідка ОСОБА_13 під час дослідження матеріалів кримінального провадження, в обґрунтування якого посилається на те, що в ході досудового розслідування допитано вказану особу як свідка, яким надано показання, що мають значення в кримінальному провадженні. На неодноразові виклики ОСОБА_13 в судове засідання не з`явився, з матеріалів виконання доручення щодо забезпечення даного свідка в судове засідання вбачається, що останній протягом тривалого часу знаходиться за межами України, а саме в Німеччині, і час його повернення на територію України невідомий. Вважає, що виходячи із положень ст.358 КПК України, з метою виконання вимог ст.ст.2, 22, 91 КПК України, з посиланням на рішення Європейського суду з прав людини у справі «Олег Колесник проти України» від 19.11.2009 року (пункт 41), використання показань свідка ОСОБА_13 , отриманих на досудовому розслідуванні, шляхом їх оголошення в судовому засіданні є можливим і відповідатиме зазначеним нормам права.

Потерпіла ОСОБА_8 підтримала клопотання прокурора.

Обвинувачені ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та їх захисники заперечили проти клопотання прокурора, пославшись на відсутність офіційних даних про перебування свідка ОСОБА_13 за межами України, та на вимоги кримінально-процесуального закону, відповідно до яких суд може обґрунтовувати свої рішення лише на підставі показань, які безпосередньо сприймав під час судового засідання, оголошення показів свідка, наданих на досудовому розслідуванні призведе до порушення принципів змагальності сторін, доведеності перед судом переконливості доказів, безпосереднього дослідження судом доказів.

Заслухавши учасників кримінального провадження, суд вважає, що в задоволенні клопотання прокурора слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ст.23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно. Не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях, речах і документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, крім випадків, передбачених цим кодексом. Суд може прийняти як доказ показання осіб, які не дають їх безпосередньо в судовому засіданні, лише у випадках, передбачених цим кодексом.

Згідно п.1 ч.4 ст.42 КПК України, обвинувачений має право брати участь під час судового розгляду у допиті свідків обвинувачення або вимагати їхнього допиту.

Формулювання вказаного норми закону повністю відповідає формулюванню пункту «d» ч.3 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Важливість реалізації цього права обвинуваченого пояснюється тим, що відповідно до ч.4 ст.95 КПК України суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання, або отриманих у порядку, передбаченому ст.225 КПК України тобто у виняткових випадках під час досудового розслідування, але в судовому засіданні.. При цьому суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору або посилатися на них.

Таким чином свідок обвинувачення ОСОБА_13 , має дати свої свідчення по кримінальному провадженню безпосередньо перед судом із обов`язковим дотриманням прав сторони захисту на допит цього свідка, який свідчить проти обвинуваченого.

Прокурор при доведенні поважності неприбуття свідка до суду і неможливості забезпечення його участі в судовому засіданні, посилається на пояснення члена сім`ї (дружини) свідка ОСОБА_13 та ініціативний рапорт працівника поліції, щодо перебування свідка за межами України. Вказане, на думку суду, не може бути взято до уваги при вирішенні клопотання про оголошення показань цього свідка, оскільки зазначені докази не підтверджують виїзд свідка за межі України і неможливість його участі в розгляді кримінального провадження.

Зазначаючи про необхідність оголошення в ході судового розгляду, показань свідка ОСОБА_13 , даних ним під час досудового розслідування, сторона обвинувачення посилається на рішення Європейського суду з прав людини від 19.11.09 року «Олег Колесник проти України», положеннями якого не заперечується прийняття як доказів показань свідка отриманих на етапі розслідування, при виникненні потреби їх використання та за умови надання обвинуваченому достатньої і належної можливості спростування таких показань.

Суд, погоджуючись із зазначеним рішенням суду, приймає до уваги, що прокурором не враховані всі висновки суду зазначені в п.41 рішення, де після процитованих прокурором висновків міститься зауваження щодо того, що сторона обвинувачення має вжити конкретні заходи для того, щоб підсудний (обвинувачений) мав можливість допитати відповідного свідка і відсутність такої необхідності не означає необхідності припинення кримінального переслідування.

Таким чином не довівши суду виїзд свідка за межі держави, сторона обвинувачення, виходячи із контексту рішення Європейського суду з прав людини, доклала недостатньо зусиль для забезпечення обвинуваченим можливості допитати вказаного свідка обвинувачення, який до того ж є одним із ключових свідків цієї сторони, що в цілому протирічить висновкам рішення Європейського суду, на яке посилається сторона обвинувачення і де визначено, що обвинувальний вирок не може ґрунтуватися виключно або вирішальною мірою на показаннях, які сторона захисту не мала можливості спростувати.

Такі висновки колегії суддів об`єктивно відповідають правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 21.01.2016 року по справі №5-249кс15, в якій встановлено, що переконливість кожного доказу доводиться в змагальній процедурі безпосередньо перед тим складом суду, який дає цьому доказу юридично значущу оцінку.

Висновки Верховного Суду України відповідно до ч.1 ст.458 КПК України є обов`язковими для всіх судів загальної юрисдикції.

Таким чином свідок обвинувачення ОСОБА_13 , має дати свої свідчення по кримінальному провадженню безпосередньо перед судом із обов`язковим дотриманням прав сторони захисту на допит цього свідка, який свідчить проти обвинуваченого.

Крім того, суд звертає увагу, що дослідження під час судового розгляду протоколу допиту свідка, про яке клопоче прокурор, не передбачено нормами кримінально-процесуального закону, а тому суд розглянув вказане питання як клопотання про оголошення показань допитаного під час досудового розслідування свідка.

Керуючись ст.350 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання прокурора про оголошення показань допитаного під час досудового розслідування свідка ОСОБА_13 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Суддя: ОСОБА_14

Суддя: ОСОБА_3