"13" вересня 2017 р. Справа № 363/3488/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 вересня 2017 року слідчий суддя Вишгородського районного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , представника СТ «Глядин» ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вишгороді клопотання слідчого Вишгородського ВП ГУ НП в Київській області про арешт майна в кримінальному провадженні № 0000335 за ст. 356 КК України,
встановив:
у клопотанні прокурор та слідчий порушують питання про арешт із забороною користування та розпорядження причепом із дерев`яним вагончиком, яким користувалося СТ «Глядин», та який є матеріальним об`єктом, що містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин кримінального правопорушення передбаченого ст. 356 КК України.
Прокурор та слідчий в суді просили про задоволення клопотання.
Представник СТ «Глядин» ОСОБА_5 проти клопотання заперечив, посилаючись на те, що вказане майно є частиною розпочатого будівництва на земельній ділянці СТ «Глядин». яке не підлягає вилученню та арешту, оскільки може бути переміщено в інше місце, коли ознаки заподіяння значної шкоди самоправством відсутні.
З матеріалів клопотання встановлено, що досудове розслідування проводиться за фактом самоправного розміщення, всупереч установленого законом порядку, вагончика на земельній ділянці на території Лебедівської сільської ради С.Т. «Глядин», кадастровий номер :34:047:0152, що належить на праві власності ОСОБА_6 .

В ході розслідування цих обставин встановлено, що з квітня 2017 року представники СТ «Глядин» на згаданій земельній ділянці, що належить на праві власності ОСОБА_6 самоправно встановили згаданий вагончик, в якому проживали 3-4 особи, облаштували шлагбаум й здійснювали пропускний режим на дорозі загального користування, що веде до прилеглих садових товариств.

Досудове розслідування за ст. 356 КК України розпочато 6.04.2017 року.

08.09.2017 року під час огляду місця події загаданої земельної ділянки у С.Т. «Глядин», межі якої визначені залученим до слідчої дії спеціалістом землевпорядником ОСОБА_7 , виявлено та вилучено причеп із дерев`яним вагончиком, який пристосовано для проживання охоронників СТ «Глядин», встановлений шлагбаум та здійснювався пропускний режим дорогою загального користування до інших садових товариств.
Як пояснив слідчий, під час розслідування встановлено обставини, за яких чинилися перешкоди громадянам у доступі до їхніх земельних ділянок на території СТ «Глядин» та інших садових товариств.
Зазначене підтверджується витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 6 та 11 квітня 2017 року, заявою ОСОБА_6 від 1.09.2017 року, даними протоколу огляду місця події від 8.09.2017 року, протоколу допиту свідків ОСОБА_8 від 11.09.2017 року, ОСОБА_9 від 01.07.2017 року, заявами про злочин, даними державного акту про право власності на земельну ділянку, постановою про визнання речових доказів від 8.09.2017 року.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

По справі встановлено, що причеп із дерев`яним вагончиком є матеріальним об`єктом, що містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України, а відтак має ознаки речового доказу згідно вимог ст. 98 КПК України.
Разом з тим потреби розслідування, з огляду на необхідність належного збереження речових доказів та ймовірність втрати слідів злочину достатньо обґрунтовують доводи клопотання щодо накладення арешту на вилучене майно з метою належного збереження вказаних речових доказів.
З матеріалів клопотання суд доходить висновку про існування обґрунтованої підозри вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, який згідно п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України може бути підставою для застосування обраного слідчим заходу кримінального провадження.
Що стосується посилання представника СТ «Глядин» на відсутність ознаки злочину, передбаченого ст. 356 КК України заподіяння значної шкоди, то питання встановлення в діянні складу кримінального правопорушення чи його відсутності має стати наслідком цього розслідування згідно вимог ст.ст. 91-94, 283 і 284 КПК України.
Суд вважає, що для вирішення питань цього розгляду слідчим доведено обґрунтованість підозри вчинення кримінального правопорушення в розслідуваному кримінальному провадженні.
У той же час правовстановлюючих документів на вилучене майно суду не представлено, з поданих представником СТ «Глядин» документів не можна дійти висновку, що це майно на певному, передбаченому законом праві належить цій особі.
Зміст пункту 6.1 Договору №45/5 про спільну діяльність і взаємодопомогу укладеного 22.03.2017 року між Обслуговуючим кооперативом СТ «Глядин» та СТ «Глядин» будь-якого права останніх на вилучене під час огляду місця події майно в цьому кримінальному провадженні підтверджувати не може.
При цьому зазначений в клопотанні спосіб арешту суд вважає необтяжливим в розумінні встановлення балансу інтересів досудового розслідування й обмеження прав особи на володіння майном, який є прийнятним і виправданим для втручання у вказані права з метою виконання завдань кримінального провадження.
Таким чином заявлене клопотання ґрунтується на вимогах Закону, достатніх доказах і підлягає задоволенню.
На підставі викладеного і керуючись статтями 132, 170-175, 371-372 КПК України;
ухвалив:
клопотання задовольнити.
Накласти арешт на причеп із дерев`яним вагончиком, вилученим 8.09.2017 року під час огляду місця події у СТ «Глядин» в с. Хотянівка Вишгородського району на земельній ділянці за кадастровим номером :34:047:0152, що належить на праві власності ОСОБА_6 , заборонивши користування та розпорядження вилученим майном.
Зберігання майна здійснювати в порядку, передбаченому Постановою Кабінету Міністрів України №1104 від 19 листопада 2012 року «Про затвердження порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження».

Відповідальність за зберігання майна покласти на слідчий відділ Вишгородського відділу поліції Головного Управління Національної поліції в Київській області.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню слідчим відділом Вишгородського відділу поліції Головного Управління Національної поліції в Київській області.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Київської області протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особами, відсутніми при проголошенні в той же строк з моменту отримання її копії.

Слідчий суддя