Справа № 359/402/18
Провадження № 1-кс/359/117/2018
У Х В А Л А
«18» січня 2018 року
слідчий суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської обл. ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3
слідчого ОСОБА_4
скаржника ОСОБА_5
розглянувши в приміщенні суду з проведенням повної технічної фіксації судового засідання, скаргу ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого щодо неповернення тимчасово вилученого майна,
в с т а н о в и в :
До слідчого судді надійшла скарга ОСОБА_5 , якою просить визнати бездіяльність старшого слідчого Бориспільського ВП ГУ НА в Київській області ОСОБА_4 , яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, крім того зобов`язати старшого слідчого Бориспільського ВП ГУ НА в Київській області ОСОБА_4 , або іншу уповноважену особу Бориспільського ВП повернути тимчасово вилучене майно: автомобіль «Volkswagen Passat», реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 .
В обґрунтування скарги вказав, що 07.01.2017 року ОСОБА_5 на власному автомобілі «Volkswagen Passat», реєстраційний номер НОМЕР_1 рухався в м.Борисполі, та був зупинений працівниками патрульної поліції. В ході перевірки транспортного засобу та документів на нього, а саме свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, працівниками поліції було встановлено, що вказане свідоцтво не відповідає транспортному засобу. Як вказав ОСОБА_5 автомобіль «Volkswagen Passat», реєстраційний номер НОМЕР_1 разом з свідоцтвом про реєстрацію даного транспортного засобу та ключами від нього він в серпні 2017 року придбав у незнайомого чоловіка, але не встиг переєструвати на своє ім`я. До теперішнього часу вказаний автомобіль разом з свідоцтвом про реєстрацію даного транспортного засобу та ключами від нього без законних підстав зберігаються на штраф майданчику Бориспільського ВП, а арешт слідчим чи прокурором не накладено. На його вимогу транспортний засіб йому не повертається, що в даному випадку є порушенням його законних прав щодо володіння даним транспортним засобом.
В судовому засіданні скаржник вимоги заявлені в скарзі підтримав та просив скаргу задовольнити.
Прокурор та слідчий заперечував проти задоволення скарги, на підставі того, що відсутні підстави повернення вказаного транспортного засобу та вчиняються слідчі дії в кримінальному провадженні.
Дослідивши матеріали додані до скарги, матеріали кримінального провадження, заслухавши думку учасників процесу, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Пунктом 15 ч. 1 ст. 7 КПК України передбачено змагальність сторін у кримінальному провадженні та свобода у поданні ними до суду своїх доказів і у доведені перед судом їх переконливості.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого або прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст. 169 цього Кодексу володільцем тимчасово вилученого майна.
Частина 1 ст.167 КПК України дає визначення підставам тимчасового вилучення майна, які зазначаються як фактичне позбавлення підозрюваного можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним його майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Згідно ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.
Випадки припинення тимчасового вилучення майна передбачені в ст.169 КПК України, де вказано, що тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених частиною п`ятою ст.171, частиною шостою ст.173 цього Кодексу; 4) у разі скасування арешту.
Відповідно ч.5 ст.171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.
Таким чином, відповідно до кримінального процесуального законодавства України слідчий був зобов`язаний внести клопотання слідчому судді про арешт вилученого майна. До цього часу вказаних дій слідчим зроблено не було.
Підставою для збереження вилученого майна органом досудового слідства може бути лише ухвала слідчого судді, винесена за результатами розгляду клопотань про тимчасовий доступ до речей і документів або про арешт майна. Таким чином, перебування тимчасово вилученого майна не у його законного володільця можливе лише у визначених законом випадках.
Отже, утримання слідчим тимчасово вилученого майна є безпідставним.
Відповідно до ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Статтею 16 КПК України встановлено, що позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Із наявної в матеріалах скарги постанови від 15.01.2018 року старшого слідчого СВ Бориспільського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_4 слідує, що автомобіль марки «Volkswagen Passat», реєстраційний номер НОМЕР_1 , був визнаний речовим доказом.
У своїй письмовій відповіді на заяву про повернення автомобіля (а.с.9) слідчий ОСОБА_4 вказує, що транспортний засіб визнано речовим доказом по кримінальному провадженню, а тому підстав для повернення на даний час відсутні.
Частиною 1 ст. 100 КПК України визначено, що речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160 - 166, 170 - 174 цього Кодексу.
Отже, законодавцем чітко визначено, що на речовий доказ, який потрібен стороні кримінального провадження на певний термін досудового розслідування необхідно отримати ухвалу слідчого судді про тимчасовий доступ до речей та документів (ст. 160-166 КПК України) або накласти на нього арешт (ст. 170-174 КПК України).
Згідно з ч. 2 ст. 100 КПК України зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Пунктом 20 Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 листопада 2012 р. № 1104, передбачено, що зберігання речових доказів у вигляді автомобілів здійснюється на спеціальних майданчиках і стоянках територіальних органів Національної поліції для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів.
При цьому у п. 32 вищезгаданого Порядку зберігання речових доказів зазначається, що фінансування витрат, пов`язаних із зберіганням чи пересиланням речових доказів, здійснюється за рахунок коштів державного бюджету, передбачених для утримання органу, у складі якого функціонує слідчий підрозділ, який здійснив пересилання речових доказів або їх передачу на зберігання.
Зважаючи на те, що автомобіль марки «Volkswagen Passat», реєстраційний номер НОМЕР_1 , має статус тимчасово вилученого майна та на теперішній час відсутнє процесуальне рішення слідчого судді, яке б підтверджувало законність його тримання, слідчий суддя приходить до висновку про те, що даний транспортний засіб має бути повернуто особі, у якої він був вилучений.
З огляду на наведене, а також враховуючи, що слідчим не дотримано терміну для вирішення питання щодо вилученого майна, не виконано вимоги, визначені імперативними норми ст.ст.169,171 КПК України, вказане в скарзі тимчасово вилучене майно, а саме: автомобіль «Volkswagen Passat», реєстраційний номер НОМЕР_1 - підлягає негайному поверненню.
Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 19, 41 Конституції України, ст. ст. 16, 100,160-166, 168, 169, 170-174, 303-309 КПК України,
Скаргу ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого щодо неповернення тимчасово вилученого майна - задовольнити.
Визнати бездіяльність старшого слідчого Бориспільського ВП ГУ НА в Київській області ОСОБА_4 , яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна.
Зобов`язати старшого слідчого Бориспільського ВП ГУ НА в Київській області ОСОБА_4 , або іншу уповноважену особу Бориспільського ВП повернути ОСОБА_5 тимчасово вилучене майно: автомобіль «Volkswagen Passat», реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 та ключі від даного автомобіля.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1