Справа№751/1465/18
Провадження №1-кс/751/723/18
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 березня 2018 року місто Чернігів
Слідчий суддя Новозаводського районного суду м.Чернігова ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , підозрюваного ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засіданні клопотання старшого слідчого в ОВС відділу СУ ГУНП в Чернігівській області майора поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Високе, Борзнянського району, Чернігівської області, українця, громадянина України, не працюючого, одруженого, проживаючого та зареєстрованого за адресою, АДРЕСА_1 ,
Встановив:
До суду надійшло клопотання старшого слідчого в ОВС відділу СУ ГУНП в Чернігівській області майора поліції ОСОБА_4 , за погодженням прокурора у кримінальному провадженні прокурора відділу прокуратури Чернігівської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 135, ч. 2 ст. 286 КК України.
Підставами для повідомлення про підозру ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих правопорушень стали фактичні дані, отримані під час проведення огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, речові докази, судової експертизи, допити свідків. Починаючи з 23.03.2018 телефон з абонентським номером НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_7 , на телефоні дзвінки, не відповідає, хоча увімкнений та виклики приймає. 02.03.2018 року ОСОБА_7 поштою відправлено повістки про виклик до слідчого та необхідність його явки на 05.03.2018 року о 10:00 годині. Також в телефонному режимі погоджено з захисником ОСОБА_7 - ОСОБА_5 про необхідність його явки до СУ ГУНП в Чернігівській області для участі проведення слідчих дій з підозрюваним ОСОБА_7 .. 05.03.2018 року захисник ОСОБА_5 повідомив про перебування на лікуванні ОСОБА_7 , особисто підозрюваний ОСОБА_7 про причини не явки, до слідчого, не повідомляв. Згідно довідки з Борзнянської ЦРЛ від 06.03.2018 року ОСОБА_7 знаходився на амбулаторному лікуванні у даній лікарні з 19.02.2018 по 05.03.2018 року. 07.03.2018 року дружині ОСОБА_7 ОСОБА_8 в приміщенні Галайбинської ЗОШ, де остання працює, здійснено відеозапис вручення повістки про виклик її чоловіка на 12,13,14,15 березня 2018 року на 09:00 годину до СУ ГУНП в Чернігівській області. На зазначені дати та час ОСОБА_7 не з`явився, про причину неявки слідчого не повідомив.
13 березня 2018 року слідчим суддею Новозаводського районного суду м. Чернігова винесено ухвалу про здійснення приводу підозрюваного ОСОБА_7 на 12 год. 00 хв. 15 березня 2018 року. Відповідно до рапорту старшого оперуповноваженого УКР ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_9 від 16.03.2018 року при виконанні ухвали слідчого судді, щодо приводу ОСОБА_7 було здійснено виїзд за місцем мешкання останнього. При цьому встановлено, що в господарстві ОСОБА_7 на утриманні знаходяться дві собаки, одна з яких німецька овчарка, яка вільно бігає по території господарства, що унеможливлює вхід до території господарства. На подвір`я з будинку, де мешкає ОСОБА_7 ніхто не вийшов.
Згідно протоколу допиту сусідки ОСОБА_7 - ОСОБА_10 , встановлено, що з ОСОБА_7 мешкає його дружина та двоє доньок, одна з яких інвалід ДЦП та потребує постійного догляду, самостійно не пересувається. Останній раз вона бачила ОСОБА_7 два тижні тому. Допитана 15.03.2018 року в якості свідка донька ОСОБА_7 - ОСОБА_11 від дачі показів, відносно свого батька, а саме місця його знаходження на підставі ст. 63 Конституції України відмовилась.
14.03.2018 року під час явки до слідчого захисник ОСОБА_5 про місце знаходження ОСОБА_7 нічого не повідомив.
19.03.2018 року, ОСОБА_7 оголошено в розшук.
Слідчим визначено наявність ризиків передбачених п. 1, п. 2, п.3 ч.1 ст. 177 КПК України. Враховуючи, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за вчинення якого передбачене покарання у вигляді позбавлення волі до 8 років, а також з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, так як підозрюваний на даний час оголошений у розшук, офіційно ніде не працює і не має джерел до існування, незаконно спробувати впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення, що свідчить про неможливість запобігання ризикам застосування до підозрюваного ОСОБА_7 більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою
Слідчий в судовому засіданні клопотання підтримав. Просив застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_7 з підстав, викладених у клопотанні. Додатково пояснив, що підозрюваний не з`являвся за викликами до слідчого, був оголошений в розшук. Транспортний засіб, який є речовим доказом по справі продав, тобто переховує речовий доказ. ОСОБА_7 добре знає осіб, з якими він перебував в транспортному засобі, має можливість впливати на них.
Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, пояснив, що слідчим неодноразово викликався підозрюваний, але нехтуючи процесуальними обов`язками, до слідчого не з`являвся. Зазначив, що ОСОБА_7 намагається уникнути від слідства, його було оголошено в розшук, з чого випливає, що на волі підозрюваний буде уникати від слідства, а потім і від суду. В день ДТП ОСОБА_7 був з іншими особами і він може впливати на їх покази, оскільки вони вже змінили їх.
Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання, оскільки доданими до клопотання документами не підтверджується підозра пред`явлена ОСОБА_7 .. Ризики не вмотивовані, а лише перелічені, тривалість проведення досудового слідства свідчить про відсутність ризику впливу на свідків. Власник транспортного засобу використав своє конституційне право і розпорядився майном, яке йому належить, а тому відсутній ризик визначений п.2 ч.1 ст. 177 КПК України.
Захисник ОСОБА_6 в судовому засіданні просила відмовити у задоволенні клопотання. Зазначила, що було порушення права на захист, оскільки досудове слідство триває з 10.08.2015 року, а лише 12.02.2018 року повідомлено про підозру і слідчий має намір закінчити досудове розслідування і знайомити з матеріалами провадження. Встановити термін тримання під вартою -60 днів відсутня можливість, оскільки термін досудового розслідування до 12.04.2018 року, постанови про продовження терміну досудового розслідування не надано. ОСОБА_7 має сталі соціальні зв`язки, він доглядає за дитиною - інвалідом ІІ групи. Дане кримінальне правопорушення є необережним. ОСОБА_7 є суб`єктом амністії 2016 року.
Підозрюваний ОСОБА_7 в судовому засіданні просив не застосовувати запобіжний захід пов`язаний з триманням під вартою. Підтримав захисників.
Допитаний в якості свідка ОСОБА_12 в судовому засіданні пояснив, що свої покази в ході досудового розслідування не змінював, ОСОБА_7 на нього, ніяким чином, не впливав.
12.02.2018 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 135, ч. 2 ст. 286 КК України (а.п.43-46).
29.03.2018 року о 13 год. 05 хв. ОСОБА_7 затриманий в порядку ст. 208 КПК України (а.п.94-99).
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Слідчий суддя на вказаному етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення.
Виходячи з наявних в матеріалах даних:
- протоколу огляду місця події від 10.08.2015 року (а.п.8-13), в якому зафіксовано місце дорожньо транспортної пригоди, відсутність транспортних засобів, місце розташування і огляд трупу.
- протоколу огляду транспортного засобу від 15.09.2015 року (а.п.16-20), в якому не зафіксовано наявність слідів та інших речових доказів на транспортному засобі;
- витяг з висновку судово-медичної експертизи від 28.09.2015 року № 106 (а.п.14-15) в якому визначені тілесні ушкодження, стан ОСОБА_13 з моменту утворення тілесних ушкоджень, прогноз для життя;
- витяг висновку судово - автотехнічної експертизи технічного стану від 03.11.2015 року № 539 (а.п.21-22), в якому зафіксована справність транспортного засобу марки Hyundai Tucson д.н.з. НОМЕР_2 ;
- витяг висновку комплексної судової медико - автотехнічної експертизи № 367/16;19/12-1/109-СЕ/16 (а.п.23-24) в якому визначені тілесні ушкодження ОСОБА_13 , їх притаманність для транспортної травми, відсутність можливості встановити компоновку автомобіля, механізм утворення тілесних ушкоджень між нижньою частиною якогось автомобіля та опорною поверхню, при знаходженні тіла травмованого в положенні наближеному до горизонтального, виявлені на автомобілі Hyundai Tucson д.н.з. НОМЕР_2 пошкодження не пов`язані з подією ДТП, що сталася 10.08.2015 року, відсутність слідової інформації, яка б дозволила визначити зазначені у питанні деталі транспортного засобу у наявних тілесних ушкоджень та змінах на одязі з трупу ОСОБА_13 ;
- витяг висновку комісійної судово медичної експертизи № 122/17 (а.п.25-26) свідчить про швидкоплинність перебігу травматичного періоду до настанням смерті гр.. ОСОБА_13 яка сталася через дуже короткий проміжок часу після травмування, що вимірювався хвилинами. Тілесні ушкодження, що утворилися у гр.. ОСОБА_14 призвели до виникнення небезпечного для життя стану, що був зумовлений крововтратою, через масивні крововиливи, при скупченні у плевральній порожнині до 2 літрів крові. З огляду на швидкоплинність дуже короткого посттравматичного періоду, можливість збереження життя гр.. ОСОБА_13 видається сумнівною, навіть у випадку негайного надання потрібної медичної допомоги.;
- витягу з протоколу слідчого експерименту, із визначення відстані з якої можливо розпізнати лежачу людину на проїзний частині, від 20.10.2017 року (а.п.27-28);
- витяг з висновку судової автотехнічної експертизи механізму і обставин дорожньо транспортної пригоди № 589 від 25.11.2017 року з визначення технічної можливості уникнення наїзду на пішохода та встановлення в діях водія порушення п. 12.3 Правил дорожнього руху України (а.п.29-30), ;
- протокол допиту свідка ОСОБА_15 від 10.08.2015 року (а.п.31-32); протокол допиту свідка ОСОБА_12 від 15.09.2015 року (а.п.33-35); протокол допиту свідка ОСОБА_16 від 20.11.2015 року (а.п.36-38), які містять інформацію щодо подій 09-10 серпня 2015 року, при цьому жодний свідок не дав покази, що саме ОСОБА_7 порушив правила безпеки дорожнього руху, що спричинило смерть потерпілого.
На підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, які сторона кримінального провадження з боку обвинувачення, надала в судовому засіданні, слідчий суддя не може визначити вірогідність причетності особи до вчинення кримінального правопорушення та достатньою для застосування щодо ОСОБА_7 обмежувального заходу.
З досліджених доказів, про здійснення виклику підозрюваного в кримінальному провадженні, не надання ОСОБА_7 доказів поважності причин неприбуття на виклик, застосовані наслідки неприбуття на виклик, не виконання підозрюваним положень п.1 ч.7 ст. 42 КПК України, слідчий суддя визнає наявність ризику передбаченого п.1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість переховування від органів досудового розслідування.
Клопотання про застосування запобіжного заходу, пояснення слідчого та прокурора в судовому засіданні, досліджені докази не визначають коло осіб щодо яких ОСОБА_7 може незаконно впливати, а тому слідчим суддею не встановлено наявність ризику передбаченого п. 3 ч.1 ст. 177 КПК України.
Нормами ст. 194 КПК України не визначені правила застосування запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурором не доведено наявність обставин передбачених п. 1 та п. 3 ч.1 ст. 194 КПК України.
Враховуючи дані про особу ОСОБА_7 , встановлені в судовому засіданні обставини, слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання старшого слідчого в ОВС відділу СУ ГУНП в Чернігівській області майора поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Відповідно до положень ст. 202 КПК України слідчий суддя приймає рішення про негайне звільнення ОСОБА_7 з-під варти, оскільки судом відмовлено у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а затримання ОСОБА_7 відбувалося згідно ухвали слідчого судді відповідно до норм ст. 190 КПК України.
Керуючись ст.ст. 176-178, 193-194, 196, 205, 309 КПК України -
В задоволені клопотання старшого слідчого в ОВС відділу СУ ГУНП в Чернігівській області майора поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.
Звільнити негайно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з-під варти в залі судового засідання Новозаводського районного суду міста Чернігова.
Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів безпосередньо до апеляційного суду Чернігівської області.

Слідчий cуддя ОСОБА_1