Справа№646/3973/17
Провадження№1-кп/646/161/2018
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.02.18 року м. Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

представника потерпілої адвоката - ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши кримінальне провадження, внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000551 від 12.04.2017 року відносно

ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Торез, Донецької області, українця, громадянина України, одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_3 , працюючого майстром з ремонту обладнання ПП « ОСОБА_9 », зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

11.04.2017 близько 18 год. 10 хв. ОСОБА_7 керував технічно справним автомобілем «ВАЗ 21103, реєстраційний номер НОМЕР_1 та рухався по майдану Захисників України в м. Харкові зі сторони пр. Московського в напрямку вул. Військової зі швидкістю приблизно 60 км/год.

Під час руху по вказаному майдану в районі будинку № 5/6 ОСОБА_7 , наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, грубо порушив вимоги п.п. 12.1, 18.1 та 18.4 Правил дорожнього руху України, згідно з якими:

-- 12.1. «Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним»:

-- 18.1. «Водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити, швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека»;

- - 18.4. «Якщо перед нерегульованим пішохідним переходом зменшує швидкість чи зупинився транспортний засіб, водії інших транспортних засобів, що рухаються по сусідніх смугах, повинні зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися і можуть продовжити (відновити) рух лише переконавшись, що на пішохідному переході немає пішоходів, для яких може бути створена перешкода чи небезпека»

-та наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, перед яким, допускаючи пішоходів зупинився автомобіль "FIAT SCUDO», своєчасно не зменшив швидкість для надання дороги пішоходам, які в цей час переходили проїзну частину по пішохідному переходу та, побачивши їх, застосував екстрене гальмування та, допустив занос керованого ним автомобіля, внаслідок чого відбулось зіткнення із автомобілем "FIAT SCUDO" та наїзд на пішоходів ОСОБА_5 та ОСОБА_10 , які перетинали проїжджу частину по врегульованому пішохідному переходу справа наліво по ходу його руху, внаслідок чого ОСОБА_5 отримала середньої тяжкості тілесні ушкодження, ОСОБА_10 отримала легкі тілесні ушкодження.

Згідно з висновком судово-медичної експертизи № 490-А/717 від 29.04.2017, ОСОБА_5 отримала закриті подвійні осколкові переломи лівої великогомілкової кістки у верхній третині діафізу та на межі середньої та нижньої третин із зсувом, подвійні осколкові переломи лівої малогомілкової кістки у середній третині із зсувом - це ушкодження середнього ступеню тяжкості по критерію тривалості розладу здоров`я.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_10 згідно з висновком судово - медичної експертизи № 520-А/17 від 26.05.2017 отримала легкі тілесні ушкодження.

Порушення п.п. 12.1, 18.1 та 18.4 Правил дорожнього руху України ОСОБА_7 , які згідно висновку судово-автотехнічної експертизи № 391/17 від 18.05.2017 знаходяться в причинному зв`язку з подією та наслідками.

Потерпілою ОСОБА_5 заявлено цивільний позов до ОСОБА_7 щодо відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 22059,08 грн. та моральної шкоди у сумі 200 000,00 грн. внаслідок дорожньо-транспортної пригоди 11.04.2017 року.

-Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 повністю визнав свою вину у вчиненні злочину в межах висунутого обвинувачення, погодившись з юридичною оцінкою інкримінованого йому діяння та пояснив про обставини викладені вище, які стали підставою для пред`явлення останньому обвинувачення, за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

-У судовому засіданні ОСОБА_7 , під час допиту дав пояснення про те, що він, керуючи автомобілем «ВАЗ 21103», реєстраційний номер НОМЕР_1 рухаючись по майдану Захисників України в м. Харкові зі сторони пр. Московського в напрямку вул. Військової зі швидкістю приблизно 60 км/год, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, не зменшив швидкість, перед яким, пропускаючи пішоходів зупинився автомобіль "FIAT SCUDO», застосував екстрене гальмування та допустив занос керованого ним автомобіля, внаслідок чого відбулось зіткнення із автомобілем "FIAT SCUDO" та наїзд на пішоходів ОСОБА_5 та ОСОБА_10 , які перетинали проїжджу частину по врегульованому пішохідному переходу справа наліво по ходу його руху, внаслідок пішоходи отримали тілесні ушкодження. Після чого він звернувся до потерпілої ОСОБА_5 з пропозицією відшкодувати матеріальну шкоду в наслідок понесених витрат на лікування, але остання ні якої відповіді не надала. Щиро розкаявся, має бажання відшкодувати матеріальну шкоду у сумі 22059,08 грн. яка заявлена у цивільному позові, щодо відшкодування моральної шкоди поклався на розсуд суду та просив врахувати його майновий стан, а саме розмір його доходу та маючого на утриманні дружину та двох малолітніх дітей. Вибачився перед потерпілою.

Показання обвинуваченого є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які правильно розуміє обвинувачений та інші учасники судового провадження і які ніким не оспорюються, при цьому у суду не було сумнівів в добровільності та істинності їх позиції, суд вважав недоцільним дослідження решти доказів щодо обставин, які сторонами кримінального провадження не оспорювались. Тому, суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого, дослідженням цивільного позову з додатками та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження справи, що характеризують особу обвинуваченого.

При цьому суд роз`яснив обвинуваченому та іншим учасникам судового провадження, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати визнанні ними фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Аналізуючи викладене, суд доходить висновку, що вину обвинуваченого повністю доведено та кваліфікує його дії за ч.1 ст. 286 КК України - тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілої середнього ступеню тяжкості тілесне ушкодження.

При призначенні покарання, суд відповідно до вимог ст.ст.65-67 КК України враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 "Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання суд в кожному випадку і щодо кожного засудженого, який визнається винним у вчиненні злочину, повинен дотримуватися вимог ст. 65 КК України, а саме: враховувати характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, особу засудженого та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, оскільки саме через останні реалізується принцип законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначене судом покарання повинно бути достатнім, для виправлення засуджених і попередження здійснення ними нових злочинів".

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_7 встановлено, що він скоїв злочин невеликої тяжкості згідно класифікації, передбачений ст. 12 КК України, на диспансерному обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, одружений, маючий на утриманні двох малолітніх дітей ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_3 , працюючого майстром з ремонту обладнання ПП « ОСОБА_9 », за місцем роботи має позитивну характеристику, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, раніше не судимий.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, яке виразилось у критичному відношенні до своєї протиправної поведінки, визнанні винуватості та готовності нести передбачену законом кримінальну відповідальність, сприянні органу розслідування та суду в установленні дійсних обставин вчиненого ним злочину.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому, згідно зі ст. 67 КК України судом не встановлено.

Призначаючи покарання, суд виходить з вимог ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а так само попередження вчинення нових злочинів як засудженими, та і іншими особами.

Проаналізувавши зазначені обставини, з метою досягнення цілей покарання, визначених ст. 50 КК України, суд враховує поведінку обвинуваченого, який щиро розкаявся і вважає необхідним і достатнім з метою його виправлення та попередження нових злочинів, призначити обвинуваченому покарання в межах санкції статті закону, що передбачає відповідальність за скоєний ним злочин у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.

Саме таке покарання буде достатнім, для виправлення засудженого і попередження здійснення ним нових злочинів.

Враховуючи клопотання ОСОБА_7 про застосування до нього ЗУ « Про амністію у 2016 році», суд вважає за можливим застосувати до ОСОБА_7 п «в» ст.1. ЗУ « Про амністію 2016 року » звільнивши останнього від основного та додаткового покарання, оскільки ОСОБА_7 має на утриманні двох малолітніх дітей ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_3 відносно яких не позбавлений батьківський прав.

Позов потерпілої ОСОБА_5 підлягає частковому задоволенню.

Враховуючи встановлений причинний зв`язок між дорожньо-транспортною подією, що мав місце 11.04.2017 року та тілесними пошкодженнями ОСОБА_5 , підтвердженням матеріальної шкоди у розмірі 22059,08 грн. та повним визнання позову ОСОБА_7 щодо матеріальної шкоди, суд приходить до висновку про задоволення позову в частині стягнення матеріальної шкоди у сумі 22059,08 грн.

Разом з тим, моральна шкода у розмірі 200 000,00 грн. підлягає частковому задоволенню у розмірі 10 000,00 грн. з урахуванням доведеності середньої ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, фізичного болю та психологічних переживань внаслідок їх заподіяння, тривалості лікування у лікарні та з урахуванням майнового стану обвинуваченого, який отримує мінімальну заробітну плату, загальна сума доходу за 2017 рік складає 43 080,81 грн. та знаходженням на його утриманні дружини та двох малолітніх дітей.

Крім того, суд вважає можливим скасувати арешт автомобіля ВАЗ 21103 реєстраційний номер НОМЕР_1 власником якого є ОСОБА_11 , як на речовий доказ, який був накладений ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 14.04.2017 року ( справа № 640/5764/17), оскільки відпала потреба в застосуванні цього запобіжного заходу, що відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України є підставою для скасування арешту з транспортного засобу та в порядку ст. 100 КПК України повернення власнику.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Судові витрати за проведення автотехнічної експертизи № 391/17 від 18.05.2017 року та автотехнічної експертизи № 8600 від 25.05.2017 року покласти на засудженого.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст.100, 349, 369, 373, 374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, та призначити йому покарання за ч.1 ст.286 КК України у виді чотириста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 6800,00 грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1( один) рік.

На підставі п. «в» ст.1 ЗУ «Про амністію у 2016 році» звільнити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від призначеного основного та додаткового покарання у виді чотириста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 6800,00 грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1( один) рік.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_7 ( реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_5 ( реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) матеріальну шкоду у розмірі 22059,08 грн. та моральну шкоду у розмірі 10 000,00 грн.

В іншій частині позову відмовити.

Судові витрати за проведення автотехнічної експертизи № 391/17 від 18.05.2017 року у сумі 1186,44 грн., та автотехнічної експертизи № 8600 від 25.05.2017 року у сумі 3 714,00 грн. підлягають стягненню з ОСОБА_7 .

Скасувати арешт автомобіля ВАЗ 21103 реєстраційний номер НОМЕР_1 накладений ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 14.04.2017 року. Вказаний автомобіль повернути володільцю ОСОБА_11 .

Речовий доказ: автомобіль "FIAT SCUDO», державний номер НОМЕР_4 переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_12 залишити у останнього.

-Три комп`ютерні диски-комп`ютерний диск з заводським № С3120UI08103831 LH, комп`ютерні диски-комп`ютерний диск з заводським № 1CX503173207A13, комп`ютерні диски-комп`ютерний диск з заводським № CDR UG80E(07041814) залишити в матеріалах кримінального провадження № 0000551.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Харківської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Обвинуваченому та прокурору негайно вручити копію вироку.

Суддя ОСОБА_1