ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 лютого 2018 року Індустріальний районний суд
м. Дніпропетровська
у складі: головуючої судді - ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2
за участю: прокурора ОСОБА_3
потерпілої ОСОБА_4
захисника-адвоката ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпро кримінальне провадження № 0000107 від 24 січня 2015 року відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Дніпро, українця, громадянина України, освіта середня, не одруженого, раніше судимого, останні рази: вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 13.01.2012 року за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до 4 років позбавлення волі, звільненого 18 липня 2014 року умовно-достроково на 1 рік 3 місяці 18 днів, вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 19.11.2015 року за ст.ст. 187 ч. 2, 71 ч. 1, 70 ч. 4 КК України до 9 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що належить засудженому, ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 02 лютого 2016 року вирок було змінено та засуджено за ст.ст. 187 ч. 2, 70 ч. 4 КК України до 9 років позбавлення волі з конфіскацією усього майна, що належить засудженому, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 187 ч.1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_6 , 28 грудня 2014 року о 02 годині 00 хвилин, знаходячись біля кафе "Шоколад" розташованого по вул. Косіора 29 у м. Дніпро, побачив раніше незнайому йому потерпілу ОСОБА_4 , у цей момент у нього виник злочинний намір, спрямований на розбійний напад з метою заволодіння чужим майном. Далі, обвинувачений ОСОБА_6 реалізуючи свій злочинний намір, прослідував за потерпілою ОСОБА_4 до будинку АДРЕСА_2 , де підбіг до ОСОБА_4 з заду, напав на потерпілу ОСОБА_4 та діючи умисно, відкрито з корисливих мотивів і особистої зацікавленості, передпліччям правої руки штовхнув останню від чого вона впала на землю. Після падіння потерпілої, обвинувачений ОСОБА_6 застосовуючи силу намагався шляхом ривку відібрати жіночу сумку, яку потерпіла тримала правою рукою, а коли не змігши вирвати вищевказану сумку з руки потерпілої, обвинувачений ОСОБА_6 , застосовуючи насильство, що є небезпечним для життя чи здоров`я, наніс потерпілій ОСОБА_4 кулаком правої руки кисті один удар по кисті правої руки, заподіявши тілесні ушкодження потерпілій у вигляді закритого уламкового перелому проксимальної фаланги 3 пальця правої кисті зі зміщенням відламків які відносяться до ушкоджень середньої тяжкості, що зумовлюють тривалий розлад здоров`я строком понад три тижні (більш, ніж 21 день).

Далі, обвинувачений ОСОБА_6 доводячи злочинний намір до кінця, користуючись безпорадним станом потерпілої ОСОБА_4 , в якому остання перебувала внаслідок застосування насильства що є небезпечним для життя чи здоров`я, шляхом ривку заволодів жіночою сумкою останньої та речами, які знаходились всередині, а саме: жіночою сумкою марки "Antonio Biaggi" вартість якої складає 3 500 гривень, губною помадою "Dior" вартість якої складає 1 200 гривень, парфумами "Nina Ricci" вартість яких складає 300 гривень, чохлом для планшету "LG 10" вартість якого складає 130 гривень, жіночими рукавичками чорного кольору вартість яких складає 300 гривень, гаманцем бордового кольору в клітинку, вартість якого складає 500 гривень, грошові кошти у сумі 300 гривень, чим спричинив майнову шкоду потерпілій ОСОБА_4 на загальну суму 6 230 гривень.

Таким чином, дії обвинуваченого ОСОБА_6 виразилися у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), тобто у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 187 ч.1 КК України.
Будучи допитаним в якості обвинуваченого ОСОБА_6 свою провину у вчиненні кримінального правопорушення, а саме у вчиненні розбійного нападу на потерпілу ОСОБА_7 , не визнав та пояснив суду що, 28 грудня 2014 року у нічний час знаходився на вулиці Г.Корольової у м. Дніпро, та побачив потерпілу ОСОБА_7 , яка йшла йому назустріч та тримала сумку, порівнявшись з потерпілою, він штовхнув її, від чого потерпіла впала на землю, оскільки на вулиці було слизько, після чого він схватив сумку потерпілої, яка після падіння потерпілої знаходилась на землі, та з місця вчинення злочину втік. У викраденій сумці знаходилась жіноча косметика, гаманець, які він викинув, а гроші витратив на власні потреби. Конкретних обставин і механізму поштовху потерпілої не може пояснити, оскільки знаходився у стані алкогольного сп`яніння, при цьому наголосив що ніякого насильства він не застосовував, при цих подіях був один.

Про винність обвинуваченого суд робить висновок виходячи з наступних доказів.

Так, потерпіла ОСОБА_4 суду повідомила, що 28 грудня 2014 року у нічний час йшла додому по вул. Косіора у м. Дніпро, та позаду неї йшло двоє хлопців, один з яких був ОСОБА_6 одягнутих у чорний одяг, після чого від спричиненого ззаду удару, вона упала на землю, але міцно тримала у руці сумку, після чого обвинувачений ОСОБА_6 наніс удар по руці, в якій знаходилась сумка та у зв`язку з тим що вона міцно тримала сумку, обвинувачений завдав удар рукою по її руці, від чого відчула сильну біль та випустила сумку, яку обвинувачений вирвав, після з місяця скоєння злочину втік. У суді стверджувала, що саме обвинувачений ОСОБА_6 , з метою заволодіння сумки, застосував насильство, внаслідок чого вона отримала перелом фаланги пальця, інший хлопець знаходився за 20 метрів до місця події та не брав участь у вчиненні злочину. Також потерпіла ОСОБА_4 у судовому засіданні відмовилась від цивільного позову.

Окрім показів потерпілої ОСОБА_4 , винність обвинуваченого у вчиненні розбійного нападу також підтверджується письмовими доказами, наданими прокурором у судовому розгляді та дослідженими судом: протоколом пред`явлення особи для впізнання від 28 січня 2015 року за участю потерпілої ОСОБА_4 з фото-таблицею до нього згідно якого остання впізнала ОСОБА_6 , як особу яка 28 грудня 2014 року у нічній час, із застосуванням насильства заволоділа її майном; протоколом проведення слідчого експерименту від 26 лютого 2015 року за участю ОСОБА_6 , з фото-таблицею до нього, згідно якого останній вказав обставини вчинення ним злочину відносно потерпілої ОСОБА_4 за обставин які мали місце 28 грудня 2014 року.
Згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 431-15 від 30.01.2015 року, станом на 28.12.2014 року ринкова вартість викраденого майна складає 5930 гривень, а саме: вартість жіночої сумки «Antonio Biaggi» - 3500 гривень, вартість губної помади «Dior» - 1200 гривень, вартість парфумів «Nina Ricci» - 300 гривень, вартість чохлу для планшету «LG 10» - 130 гривень, вартість рукавичок чорного кольору 300 гривень, вартість гаманця бордового кольору в клітинку 500 гривень.
Згідно висновку судово-медичної експертизи № 783е від 25.02.2015 року у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 виявлене тілесне ушкодження у вигляді: закритого уламкового перелому проксимальної фаланги 3 пальця правої кисті зі зміщенням відламків. Виявлені тілесні ушкодження не відображають на собі характерологічні особливості травмую чого предмету, можливо лише вказати, що вони могли утворитися від дії тупого твердого предмету. Виявлене тілесне ушкодження відноситься до ушкоджень середньої тяжкості, що зумовлює тривалий розлад здоров`я, строком понад 3 тижні (більш, як 21 день). Враховуючи характер та локалізацію виявленого у ОСОБА_4 тілесного ушкодження, дані медичної документації, можливо вказати, що ушкодження утворилося незадовго до звернення у травматологічний пункт 6 МКЛ, тобто можливо і в термін на який вказує обстежена та слідчий у постанові. Враховуючи характер, локалізацію та кількість виявленого у ОСОБА_4 тілесного ушкодження, а також відсутність останніх на інших виступаючих частинах тіла, можливо вказати, що воно є не характерним для спричинення його при падінні з висоти власного зросту.
Згідно висновку судово-психіатричної експертизи № 43 від 17.02.2015 року ОСОБА_6 хронічним психіатричним захворюванням в період часу, який відноситься до інкримінованого йому діяння, не страждав та в теперішній час не страждає. Виявляв раніше і виявляє в даний час емоційно нестійкий розлад особистості. В період часу, що відноситься до інкримінованого йому діяння, випробуваний не виявляв ознак будь-якого тимчасового хворобливого розладу душевної діяльності, коли він міг віддавати собі звіт у своїх діях (бездіяльності) та керувати ними. В даний час за своїм психічним станом випробуваний також може віддавати собі звіт у своїх діях (бездіяльності) і керувати ними.
Дослідивши безпосередньо докази, суд приходить до висновку що факт вчинення розбійного нападу обвинуваченим ОСОБА_6 на потерпілу ОСОБА_4 з метою заволодіння її майном підтверджується показаннями потерпілої ОСОБА_4 , що дійсно 28 грудня 2014 року обвинувачений ОСОБА_6 побачивши потерпілу у нічний час на вулиці Косіора у м. Дніпро попрямував за нею та біля будинку №14 по вул. Г. Корольової у м. Дніпро, напав на неї та після застосування насильства, заволодів сумкою потерпілої і зник із місця вчинення злочину, внаслідок чого нею були отримані тілесні ушкодження середньої тяжкості у виді перелому пальця руки.

Окрім показів потерпілої ОСОБА_4 , вина обвинуваченого підтверджується вищеозначеними письмовими доказами протоколом пред`явлення особи для впізнання від 28 січня 2015 року за участю потерпілої ОСОБА_4 , протоколом проведення слідчого експерименту від 26 лютого 2015 року за участю ОСОБА_6 , висновками експертиз, які у сукупності є об`єктивними, належними та допустимими доказами по справі, не викликають сумнівів у суду, та підтверджують вину ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 187 ч.1 КК України.

Разом з тим, суд критично відноситься до показань обвинуваченого ОСОБА_6 про те, що він не спричиняв виявлені експертним дослідження тілесні ушкодження потерпілій ОСОБА_4 , а лише штовхнув потерпілу з метою заволодіти її майном, оскільки потерпіла ОСОБА_4 стверджувала у суді, що обвинувачений ОСОБА_8 , після нападу на неї шляхом нанесення поштовху ззаду, від чого вона впала на землю, але міцно тримаючи у руках сумку з метою збереження належного їй майна, намагаючись подолати її опір щодо заволодіння сумки, наніс спрямовано удар по її руці, від чого вона відчула сильну фізичну біль і спричинене тілесне ушкодження згідно висновку судово-медичної експертизи № 783е від 25.02.2015 року, стало наслідком отримання потерпілою ушкоджень середньої тяжкості.
Окрім того, вказаним експертним дослідженням відкинуто можливість отримання середньої тяжкості тілесного ушкодження при падінні з висоти власного зросту, а тому суд вважає, що показання обвинуваченого ОСОБА_6 є неправдоподібними, не відповідають обставинам, встановленим та зафіксованим в ході судового розгляду, не підтверджуються жодним із наданих сторонами доказом, а тому, на думку суду, зроблені з метою уникнення кримінального покарання за вчинений злочин.
Призначаючи покарання ОСОБА_6 у відповідності до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжкого злочину, особу обвинуваченого, який раніше судимий за корисливі злочини.
На підставі викладеного, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, даних про особу обвинуваченого, суд вважає за необхідне обрати йому покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів, у виді позбавлення волі, так як приходить до висновку, що його виправлення та перевиховання неможливо без ізоляції від суспільства.

Суд також враховує, що обвинувачений ОСОБА_6 вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 13 січня 2012 року був засуджений за ст.ст. 185 ч.3, 71 КК України до 4 років позбавлення волі та звільнений 18 липня 2014 року умовно достроково на 1 рік 3 місяці та 18 днів та в період умовно дострокового звільнення скоїв нове кримінальне правопорушення (злочин), у зв`язку з чим, суд вважає необхідним призначити йому покарання за правилами ст. 71 КК України, частково приєднавши до призначеного покарання не відбуте покарання за вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 13 січня 2012 року.

Окрім того суд враховує, що ОСОБА_6 вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 19 листопада 2015 року був засуджений за ст.ст. 187 ч. 2, 71 ч. 1, 70 ч. 4 КК України до 9 років позбавлення волі з конфіскацією усього майна, що належить засудженому, ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 02 лютого 2016 року вирок було змінено та засуджено за ст.ст. 187 ч. 2, 70 ч. 4 КК України до 9 років позбавлення волі з конфіскацією усього майна, що належить засудженому та до винесення даного вироку, скоїв інше кримінальне правопорушення (злочин), у зв`язку з чим, суд вважає необхідне призначити йому покарання за правилами ст.70 ч.4 КК України.

Розглядаючи цивільний позов потерпілої ОСОБА_4 про стягнення майнової і моральної шкоди, суд з урахуванням позиції потерпілої ОСОБА_4 у судовому засідання про відмову від цивільного позову, вважає за необхідне відмовити у його задоволенні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст. 187 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років.
У відповідності до ст. 71 КК України, ОСОБА_6 призначити покарання за сукупністю вироків, частково приєднавши до призначеного покарання не відбуте покарання за вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 13 січня 2012 року, у вигляді одного року позбавлення волі, визначив до відбуття покарання у вигляді позбавлення волі строком на шість років.

На підставі ст. 70 ч.4 КК України призначити покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинання призначеного судом покарання, покаранням призначеним за вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 19 листопада 2015 року який було змінено ухвалю Апеляційного суду Дніпропетровської області від 02 лютого 2016 року та призначено покарання у виді дев`яти років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке належить засудженому, остаточно призначив покарання у виді позбавлення волі строком на дев*ять років з конфіскацією всього майна, яке належить засудженому.
Строк відбуття покарання рахувати з 21 січня 2015 року, залишив незмінним запобіжний захід у виді тримання під вартою до набранням вироком законної сили.
У задоволенні цивільного позову потерпілої ОСОБА_4 , - відмовити, в зв`язку з відмовою ОСОБА_4 від вимог майнового та морального характеру.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави кошти витрачені на проведення експертизи у сумі 98,40 гривень.
Вирок суду може бути оскаржений до судової палати з кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 30 днів з моменту проголошення, а особою, відносно якої винесено обвинувальний вирок у той же строк з дня вручення копії вироку.

Головуюча: ОСОБА_1