Справа № 583/2747/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"21" лютого 2018 р. м. Охтирка Сумської області

Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі

головуючого-судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5 ,

з фіксацією судового розгляду технічним комплексом «Камертон», розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Охтирка кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженця м. Охтирка Сумської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою:

АДРЕСА_1 , українця, громадянина України,

освіта середня, не одруженого, не працюючого, раніше судимого

1.вироком Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 16.10.2006 року за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки;

2.вироком Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 22.06.2009 року за ч. 2 ст. 296 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік 6 місяців;

3.вироком Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 22.12.2010 року за ч. 2 ст. 186, 69 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки;

4.вироком Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 18.01.2013 року за ч. 2 ст. 186, 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 10 днів, відомостей про відбуття покарання та звільнення з місця відбування покарання немає.

за ст. 185 ч. 2, ст. 342 ч. 2, ст. 296 ч. 1, ст. 345 ч. 2 КК України
в с т а н о в и в:
В провадженні Охтирського міськрайонного суду Сумської області перебуває дана кримінальна справа.

21.02.2018 року в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 подав до суду клопотання про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт. Вимоги за клопотанням мотивовані тим, що, на його думку, внаслідок допиту під час судового слідства свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 виникли нововиявлені обставини, які вказують на те, що обвинувачений не вчиняв злочину відносно працівників поліції, до прибуття працівників поліції обвинувачений не мав тілесних ушкоджень. Крім того, зазначив про істотні порушення вимог кримінального процесуального законодавства під час досудового розслідування, безпідставність обвинувачення щодо незаконних дій відносно потерпілого ОСОБА_5 .Ґ, який є працівником поліції; затягування судового слідства стороною обвинувачення та відсутність ризиків, які є підставою для тримання під вартою.

Прокурор в судовому засіданні проти задоволення вимог за клопотанням обвинуваченого заперечила, пославшись на те, що обставини, які зумовили обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не змінилися.

Потерпілий ОСОБА_11 в судовому засіданні підтримав думку прокурора.

Суд, врахувавши думку осіб, що беруть участь у розгляді справи, вирішуючи вимоги за клопотанням, виходив з того, що згідно ст. 29 Конституції України ніхто не може триматися під вартою інакше, як на підставах та в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ст. 5 п. 1 підпункт «с» Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи інакше, ніж відповідно до процедури, встановленої законом, і в таких випадках, як: законний арешт або затримання особи, здійснені з метою припровадження її до встановленого законом компетентного органу на підставі обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо є розумні підстави вважати за необхідне запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Згідно вимог ст. 177 ч. 1, 2 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

За приписами ч. 1 ст. 201 КПК України обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

Суд дійшов висновку, що обвинуваченим фактично порушується питання про оцінку доказів, здобутих під час судового слідства, однак ним не наведено доводів та доказів, які б свідчили про те, що припинили існувати обставини, які зумовили обрання ОСОБА_12 запобіжного заходу у кримінальному провадженні та відмову у його зміні.

Наведені обставини в сукупності свідчать про те, що вимоги за клопотанням обвинуваченого ОСОБА_4 не ґрунтуються на приписах чинного кримінального процесуального законодавства, а тому задоволенню не підлягають.
Керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 181, 183, 201 КПК України, суд -
постановив:
У задоволенні вимог за клопотанням ОСОБА_6 від 21.02.2018 року про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Охтирського міськрайонного суду
Сумської області ОСОБА_13