Справа № 357/926/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 лютого 2018 року суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
представника Білоцерківського МРВ з питань пробації ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №7 м. Біла Церква справу за клопотанням засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про звільнення від відбування додаткового покарання за вироком Білоцерківського міськрайонного суду від 22.05.2013 року
встановив:
26.01.2018 року до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, в якому він просить застосувати до нього положення ст. 81 КК України.
Обґрунтовуючи клопотання засуджений посилається на ті обставини , що 22.05.2013 року Білоцерківським міськрайонним судом його було визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України і засуджено до 7 років 6 місяців позбавлення волі з позбавленням права керувати ТЗ строком на 3 роки.
31.07.2013 року ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Київської області вирок суду 1 -ї інстанції було змінено і засуджено до 6-ти років позбавлення волі з позбавленням права керувати ТЗ строком на З роки. 22.01.2016 року Кагарлицьким районним судом по справі №368/132/16-к було зараховано в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 22.05.2013 року по 31.07.2013 року
26.04.2016 року Кагарлицьким районним судом по справі №368/576/16-к за поданням Кагарлицької виправної колонії №115 засудженого було умовно- достроково звільнено від основного покарання. Питання про звільнення від додаткового покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами на строк 3 роки на той час не розглядалось. З того часу умовно дострокового звільнення пройшов один рік 9 місяців.
Засуджений зазначає, що за цей час засуджений сумлінною поведінкою на волі, старанним ставленням до праці, сумлінним відношенням до сім`ї та до оточуючих довів своє виправлення та досяг такого стабільного стану, за якого не можу допустити вчинення в майбутньому нових злочинів. Як на докази, що підтверджують викладені в клопотанні доводи посилається на довідку з місця роботи ЖКП «Озернянське» де він працює кочегаром; характеристику з місця роботи від 24.01.2018 року; характеристику з місця проживання №93 від 24.01.2018 року; Крім цього, зазначає, що має повну сім`ю сім`ю, одружений на утриманні двоє дітей один із яких неповнолітній. Потреба у використанні права керувати ТЗ гостро стоїть у зв`язку з необхідністю добиратись до роботи, добиратись в м. Білу Церкву в лікарню, возити неповнолітнього сина на заняття і т.д.
Вислухавши пояснення засудженого, який клопотання підтримав, з викладених у ньому підстав, працює, думку представника Білоцерківського МРВ з питань пробації ОСОБА_4 , та прокурора, які не заперечують проти задоволення клопотання засудженого, дослідивши матеріали клопотання засудженого, суддя приходить до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню.
ОСОБА_5 засуджений вироком Білоцерківського міськрайонного суду від 22.05.2013 року за ч.2 ст.286 КК України і засуджено до 7 років 6 місяців позбавлення волі з позбавленням права керувати ТЗ строком на 3 роки. В ході судового розгляду було встановлено, що злочин скоєно у стані алкогольного сп`яніння, що є обтяжуючою покарання обставиною.
Як видно з наданих засудженим документів, зокрема копії вироку на час вчинення злочину засуджений взагалі ніде не працював. На даний час він працює, кочегаром топкової в ЖКП «Озерянське», в с. Озерна Білоцерківського району. Виконання трудових обов`язків не пов`язане з експлуатацією транспортних засобів.
Таким чином позбавлення засудженого права керування транспортним засобом не перешкоджає, останньому належним чином утримувати та забезпечувати свою сім`ю, оскільки транспортний засіб не був та не є основним джерелом доходів сім`ї засудженого.
Водночас в силу специфіки злочину, який був вчинений у стані алкогольного сп`яніння, нетривалий час після звільнення засудженого з місць позбавлення волі не дає судді підстав зробити висновок, що засуджений своєю поведінкою та ставленням до праці довів соє виправлення.
Керуючись ст. 81 КК України, ст. 376, 537, 539 КПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні клопотання клопотанням засудженого ОСОБА_5 про звільнення від відбування додаткового покарання за вироком Білоцерківського міськрайонного суду від 22.05.2013 року у виді позбавлення права керування транспортним засобом відмовити.
На ухвалу судді може бути подана апеляція до Апеляційного суду Київської області протягом семи діб з дня її винесення.
Повний текст ухвали виготовлено та проголошено 15.02.2018 року о 8 год. 55. хв.

Суддя ОСОБА_1