Справа № 396/1863/16-к
Провадження № 1-кп/396/184/17
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24.04.2018 року Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1
з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 ,
ОСОБА_5 вчинив незаконне заволодіння транспортним засобом, тобто вчинив кримінальне праворушення, передбачене ч.1 ст.289 КК України.
Судом встановлено та доведено, що 10.06.2016 року, в період часу з 03.00 години по 04.00 години, більш точного часу не встановлено ОСОБА_5 , знаходячись в с.Рівне Новоукраїнського району Кіровоградської області, проходячи повз будинок потерпілого ОСОБА_7 , який розташований по АДРЕСА_2 помітив автомобіль, що знаходився біля вказаного домоволодіння та маючи умисел на його незаконне заволодіння відчинив двері водія, де виявив ключі запалення в замку та за їх допомогою завів автомобіль марки ВАЗ 2107 синього кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , та відправився до себе додому в с.Виноградівка Компаніївського району Кіровоградської області. Після чого, ОСОБА_5 на вказаному автомобіді декілька разів їздив по даному населеному пункту, але так як потрібні були кошти даний автомобіль 25.06.2016 р. продав ОСОБА_8 за грошові кошти в сумі 5000 гривень. В подальшому грошовими коштами ОСОБА_5 розпорядився на власний розсуд.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину визнав повністю, та суду пояснив, що вчинив правопорушення за викладених в обвинувальному акті обставин. Визнав, що вчинив неправомірно та щиро розкаявся у скоєному.
Потерпілий ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, подавши суду заяву про розгляд кримінального провадження у його відсутності, а тому суд, за згодою учасників судового провадження, ухвалив про судовий розгляд у відсутності потерпілого.
Допитаний свідок ОСОБА_9 пояснив, що він продав свій автомобіль потерпілому ОСОБА_10 , він був у робочому стані, прошпакльований і пофарбований, автомобіль проданий за 16,5 тис. грн., відчуження продавалося без відповідного оформлення, на даний час автомобіль рахується за ним.
Допитаний свідок ОСОБА_11 пояснила, що вона являється сусідкою потерпілого ОСОБА_10 , це було кілька років назад, ввечері ОСОБА_12 їздив по селу, перевозив ячмінь, це було восени 2016 року. Наступного дня машини вже не було, працівники поліції збирали пояснення у сусідів. Обвинуваченого вона раніше не знала та не бачила. Машина світлого кольору, марка їй невідомо.
Допитаний свідок ОСОБА_13 пояснив, що до нього приїхав обвинувачений ОСОБА_5 на автомобілі ВАЗ світлого кольору у с. Рівне Новоукраїнського району на Суворова, 82, ми з ним поговорили, покурили, і він поїхав, це було ввечері 20-21 год., це було влітку, вже смеркало.
Допитаний свідок ОСОБА_8 пояснив, що ОСОБА_5 катався цілий місяць по Компаніївському районі на автомобілі ВАЗ-2107 блакитного кольору, без номерів, хотів продати їм за 7 тис. грн., потім спустив до 5 тис. грн., і вони її купили. Потім вони здали її на металолом, бо він був побитий, в с. Софіївці він стояв, він казав, що купив його за 7 тис. грн. Він притягнув його додому, він був у неробочому стані. ОСОБА_5 казав, що він розбив автомобіль, хоче здати його на металолом, і він його вирішив купити. Залишки від автомобіля він повернув власнику, мати ОСОБА_5 обіцяла йомуі віддати кошти за нього, але досі не віддала. Його мати казала, що дійсно давала ОСОБА_5 7 тис. грн. на автомобіль у с. Водяне.
Допитаний свідок ОСОБА_14 пояснив, що вони з батьком придбали автомобіль у ОСОБА_15 , але він виявлений краденим. Він пропонував їм його купити, казав, що не може її завести, ВАЗ-2107 синього кольору, без номерів, він казав що познімав їх, щоб його ніхто не чіпав, казав що купив автомобіль у с.Водяне, хотів 7, а потім 5 тис. грн., він давав сумочку з якимись документами. Машина тиждень стояла у нашому подвір`ї, вони брали її на запчастини, порізали її на металолом. Частину запчастин віддали потерпілому ОСОБА_10 , ОСОБА_15 казав, що це його автомобіль. У нього перед цим було багато автомобілів, і з ними не було проблем.
Від допиту інших свідків прокурор відмовився, сторона захисту не наполягала на їх допиті, а тому суд прийняв відмову сторони обвинувачення від допиту решти свідків.
Крім повного визнання своєї вини, вина ОСОБА_5 доводиться показаннями свідків, які узгоджуються між собою, є взаємопов`язаними, логічними та послідовними, протоколами огляду місця подій, висновком експерта про вартість транспортного засобу, до яких жодна із сторін не висунула заперечень чи зауважень, у зв`язку з чим суд погоджується із належністю та допустимістю вказаних доказів.
Приймаючи до уваги, що обвинувачений повністю визнав себе винним у скоєнні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні, зважаючи на досліджені судом докази, суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_5 в межах пред`явленого обвинувачення, правильно кваліфіковано за ст.289 ч.1 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 виду та міри покарання суд, згідно з вимогами ст.65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке, згідно із ст.12 КК України, є злочином середньої тяжкості; обставини, які пом`якшують його покарання, та обставини, які обтяжують його покарання.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає його щире каяття у вчиненому. Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого, під час досудового розслідування не встановлено.
Досліджуючи дані про особу обвинуваченого судом встановлено, що ОСОБА_5 раніше судимий, не одружений, офіційно не працює, малолітніх дітей та осіб похилого віку на утриманні не має, посередньо характеризується, на обліку у лікаря нарколога і психіатра не перебуває, має постійне місце проживання, мешкає у багатодітній сім`ї.
З`ясувавши обставини та перевіривши їх доказами, враховуючи особу обвинуваченого, тяжкість вчиненого злочину, усі обставини справи в сукупності, суд вважає, що ОСОБА_5 слід призначити покарання у виді позбавлення волі в межах, передбачених санкцією ч.1 ст.289 КК України, а до призначеного судом покарання слід частково приєднати покарання за вироком Компаніївського районного суду від 01.02.2018 року.
Судові витрати по справі відсутні. Долю речових доказів слід вирішити у відповідності до вимог ст.100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 368,370,374 КПК України,
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
На підставі ст.70 КК України, шляхом часткового складання призначеного судом покарання та покарання за вироком Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 01.02.2018 року, призначити ОСОБА_5 остаточне покарання у вигляді позбавлення волі строком на 6 (шість) років.
Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати із дати, вказаної у вироку Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 01.02.2018 року, а саме з 12 вересня 2017 року.
Речові докази - залишки автомобіля ВАЗ 2107, д.н.з. НОМЕР_1 , передані під зберігальну розписку ОСОБА_7 , із набранням вироком законної сили - залишити потерпілому ОСОБА_7 .
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження. Вирок суду може бути оскаржений до Апеляційного суду Кіровоградської області шляхом подання апеляційної скарги через Новоукраїнський районний суд протягом 30 днів з дня проголошення вироку, а засудженим - в той же строк з моменту отримання копії вироку.

Головуючий: ОСОБА_1