АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/793/102/18 Справа № 705/536/18 Категорія: ст. ст. 181, 193 КПК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 березня 2018 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого суддів при секретарі ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5
з участю прокурораОСОБА_6

підозрюваної ОСОБА_7 (відеоконференція)

захисника ОСОБА_8 (відеоконференція)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 06 лютого 2018 року, якою застосований запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту з застосуванням засобів електронного контролю строком на 2 місяці відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Бирлівка Бершадського району Вінницької області, громадянки України, з неповною середньою освітою, не одруженої, не працює, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої 21.04.2015 року Ладижинським міським судом за ч. 1 ст. 357, ч. 1 ст. 185, 70, КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК звільненої від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік. На розгляді Бершадського районного суду Вінницької області перебуває кримінальне провадження, внесене до ЄРДР № 0000944 від 23.12.2016 року по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України,

яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України,

в с т а н о в и л а :
Слідчий Уманського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_10 02.02.2018 р. звернувся до слідчого судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області із клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 у кримінальному провадженні № 0000178 від 01.02.2018 р. Клопотання погоджено прокурором Уманської місцевої прокуратури ОСОБА_9 ..

В обґрунтування клопотання вказує, що ОСОБА_7 01.02.2018 року близько 18 години 50 хвилин, перебуваючи на автостанції м. Умань по вул. Київській, 1, діючи умисно та цілеспрямовано, усвідомлюючи протиправність своїх дій, з метою викрадення малолітньої ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка перебувала в салоні рейсового автобусу сполученням «Умань-Черкаси», д.н.з. НОМЕР_1 , що знаходився на четвертій платформі, скористалася відсутністю громадянки ОСОБА_12 , яка являється матір`ю малолітньої ОСОБА_11 , таємно викрала останню, винісши її на руках з салону автобусу, після чого, продовжуючи свої злочинні дії, разом з викраденою дитиною сіла до автомобіля таксі «Ауді 100», д.н.з. НОМЕР_2 , на якому зникла з місця вчинення злочину.

02.02.2018 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України.

02.02.2018 року о 01 год. 43 хв. ОСОБА_7 затримана в порядку ст. 208 КПК України.

Ухвалою слідчого судді від 06 лютого 2018 року у задоволенні клопотання слідчого Уманського ВП ГУНП України в Черкаській області ОСОБА_10 відмовлено. Застосовано щодо підозрюваної ОСОБА_7 запобіжний захід у виді домашнього арешту з застосуванням засобів електронного контролю строком на 2 місяці, цілодобово, кожного дня за адресою: АДРЕСА_1 , крім випадків її виклику слідчим, прокурором чи судом; заборонено підозрюваній відлучатися за межі с.Бирлівка Бершадського району Вінницької області без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження; зобов`язано підозрювану прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду; зобов`язано підозрювану з`являтися до слідчого у цьому кримінальному провадженні із встановленою ним періодичністю; повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; носити електронний засіб контролю.

Строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту щодо ОСОБА_7 становить 2 місяці.

Ухвала слідчого судді мотивована тим, що прокурор не довів, що інший більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням підозрюваної під вартою, не зможе запобігти вказаним в клопотанні слідчого ризикам. Тому на підставі частини 4 ст. 194 КПК України, у зв`язку з тим, що при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор довів обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не довів обставину, передбачену пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя вважає необхідним застосувати щодо підозрюваної ОСОБА_7 більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, з покладенням на неї обов`язків, передбачених частиною п`ятою ст. 194 КПК України, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 06.02.2018 р. та постановити нову, якою обрати ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб.

Свою апеляційну скаргу мотивує тим, що ухвала слідчого судді є незаконною з підстав невідповідності висновків слідчого судді фактичним обставинам кримінального провадження, а слідчий суддя не врахував всі обставини вчинення кримінального правопорушення.

Зазначає, що існує необхідність у запобіганні спробам підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування.

Вказує, що підозрювана ОСОБА_7 раніше судима 21.04.2015 року Ладижинським міським судом за ч. 1 ст. 357, ч. 1 ст. 185, 70, КК України до 1 року позбавлення волі, й на підставі ст. 75 КК звільнена від відбуття покарання з іспитовим строком на 1 рік. Однак, ОСОБА_7 продовжує свою злочинну діяльність та в період відбуття іспитового строку вчиняє кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України.

Вказане кримінальне провадження внесене до ЄРДР № 0000944 від 23.12.2016 року за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, перебуває на розгляді Бершадського районного суду Вінницької області. Під час судового розгляду кримінального провадження ОСОБА_7 в судові засідання не з`являлася, була відсутня за місцем проживання, й місце її перебування встановити не виявилося можливим, у зв`язку з чим згідно з ухвалою Бернадського районного суду від 26.07.2017 року остання була оголошена в розшук. Це, на думку прокурора, свідчить про схильність ОСОБА_7 переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

У зв`язку з ухиленням ОСОБА_7 від суду було ініційовано питання про необхідність обрання їй запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

25.11.2017 року Бершадським районним судом Вінницької області було

відмовлено в задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу у

вигляді тримання під вартою, й обрано ОСОБА_7 домашній арешт. Але домашній арешт

не попередив вчинення підозрюваною ОСОБА_7 на території іншої області

нового умисного злочину, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України.

Крім того, вказує, що слідчим суддею не взято до уваги і дані про особу підозрюваної, яка мешкає на території Вінницької області, не працює та не навчається, є особою негативної спрямованості.

Прокурор в судовому засіданні, підтримавши подану апеляційну скаргу, вказав, що існує надто великий ризик того, що підозрювана, перебуваючи на свободі, може зникнути з метою ухилення від відповідальності та перешкоджати судовому провадженню.

Підозрювана та її захисник просили відхилити апеляційну скаргу прокурора.

Заслухавши доповідь судді, міркування прокурора, підозрювану, її захисника, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги прокурора, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. ст. 177, 178, 183, 194, 200 КПК України та п. «е» ч. 1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод (Рим, 1950 року), міра запобіжного заходу у виді взяття під варту обирається підозрюваному, обвинуваченому судом при наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ним правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню ним правопорушення чи його втечі після його вчинення, що вказана особа може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків та інших учасників кримінального провадження, перешкоджати провадженню іншим чином, а також вчиняти інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Згідно ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Застосовуючи до підозрюваної ОСОБА_7 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, слідчий суддя в повній мірі дотримався вимог норм міжнародного права та кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчого; врахував, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, і, що прокурором не доведено, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів на даному етапі не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що обраний слідчим суддею запобіжний захід є достатнім для запобігання указаним вище ризикам. Сама лише тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , не є безумовною підставою для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Посилання прокурора щодо наявності ще одного кримінального провадження відносно підозрюваної за вчинення нею кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, що перебуває на розгляді Бершадського районного суду Вінницької області, згідно з яким їй обрано запобіжний захід у виді домашнього арешту, умови якого були порушенні ОСОБА_7 , колегія суддів відхиляє, не вбачаючи їх такими, які можуть впливати на думку суду щодо наявності підстав застосування найбільш суворого запобіжного заходу, адже стосуються іншого кримінального провадження, поведінка підозрюваної в якому не може обґрунтовувати наявність ризиків, які б давали достатні підстави суду вважати, що підозрювана може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Перебування підозрюваної у розшуку згідно з ухвалою Бершадського районного суду від 26.07.2017 року в іншому кримінальному провадженні, про що вказує прокурор в апеляційній скарзі, також не може об`єктивно свідчити про спроби підозрюваної в цьому кримінальному провадженні переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Крім цього, документального підтвердження фактів порушення підозрюваною умов домашнього арешту також немає.

З урахуванням викладеного колегія суддів вважає, що застосування до ОСОБА_7 саме такого запобіжного заходу як цілодобовий домашній арешт із застосуванням засобу електронного контролю строком на 2 місяці, зможе забезпечити виконання останньою покладених на неї процесуальних обов`язків та не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді і задоволення клопотання слідчого.

Керуючись ст.ст. 181, 193, 194, 404, 407 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 06 лютого 2018 року, якою застосований запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту з застосуванням засобу електронного контролю строком на 2 місяці відносно ОСОБА_7 , яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України, залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий :

Судді :