У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 січня 2018 року місто Одеса
Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого в ОВС першого СВ управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури Одеської області ОСОБА_4 від 30.10.2017р. про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000385 від 21.03.2017 р., -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді зі скаргою, в порядку ст. 303 КПК України на постанову слідчого в ОВС першого СВ управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури Одеської області ОСОБА_4 , від 30.10.2017р. про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000385 від 21.03.2017р., за ч. 1 ст. 365 КК України.

У своїй скарзі ОСОБА_3 посилається на те, що вказане рішення слідчого про відмову у визнанні потерпілим є незаконним, необґрунтованим та таким що підлягає скасуванню.

У судове засідання ОСОБА_3 не з`явилася, просила проводити судове засідання без її участі.

Прокурор в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.
У відповідності до ч. 4 ст. 107 КПК України, розгляд скарги проведено за відсутності учасників судового провадження та без фіксації за допомогою технічних засобів, оскільки всі особи, які беруть участь у судовому провадженні до суду не з`явилися.
Слідчий суддя, дослідивши матеріали скарги, приходить до наступних висновків.

Згідно ч. 1 ст. 55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Частиною другою цієї статті встановлено, що права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000385 від 21.03.2017р. розпочате за заявою ОСОБА_3 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.365 КК України.

30.10.2017р. постановою слідчого в ОВС першого СВ управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури Одеської області ОСОБА_4 , було відмовлено у визнанні потерпілою ОСОБА_3 .

Приймаючи вказану постанову слідчий виходив з того, що очевидних та достатніх підстав вважати, що ОСОБА_3 завдана майнова шкода не має.

З таким висновком слідчого погодитись не можна, адже він ґрунтується на неправильному розумінні вимог кримінального процесуального закону та, у будь якому разі, є передчасним під час здійснення кримінального провадження за такими фактичними обставинами та попередньою кваліфікацією.

Відповідно до ч.5 ст. 55 КПК України, за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про вчинення кримінального правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подано особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Як вбачається з тексту рішення слідчого, очевидних та достатніх підстав вважати, що ОСОБА_3 завдана майнова шкода не має. Між тим, фактичні обставини кримінального правопорушення свідчать про те, що висновок про наявність чи відсутність шкоди завданої ОСОБА_3 в тому числі і майнової, безпосередньо залежить від встановлення інших ознак кримінального правопорушення в діянні відповідної особи.

Наявність чи відсутність в діях особи ознак кримінального правопорушення є обставиною яка підлягає доказуванню у кримінальному провадженні відповідно до ст. 91 КПК України, при цьому доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження (ч. 2 ст. 91 КПК України).

Відповідно до ч.1 ст. 93 КПК України, збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим у порядку, передбаченому цим кодексом.

При цьому, частиною третьою вказаної статті передбачені конкретні шляхи за допомогою яких потерпілий може приймати участь у збиранні доказів.

Отже встановлення обставин про які йдеться є метою розслідування, яка спрямована на здійснення завдань кримінального провадження і потерпілий має право безпосередньо приймати участь в цьому процесі і той факт, що на даний час наявність таких обставин достовірно не встановлена, аж ніяк не може слугувати підставою для відмови у визнанні потерпілим.

Таким чином у слідчого судді наявні усі підстави для задоволення поданої скарги.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст.303, 306-307 КПК України, -

УХВАЛИВ:
Скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Постанову слідчого в ОВС першого СВ управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури Одеської області ОСОБА_4 , від 30.10.2017р. про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0000385 від 21.03.2017р. - скасувати.

Зобов`язати слідчого, яким здійснюється досудове розслідування по кримінальному провадженню № 0000385 від 21.03.2017р., визнати ОСОБА_3 потерпілою у кримінальному провадженні та надати останній пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого.

Ухвала оскарженню не підлягає, а заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя:

23.01.2018