Справа № 133/408/17 Провадження №11-кп/772/197/2018
Категорія: крим. Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 лютого 2018 року м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області у складі:
головуючого-судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря: ОСОБА_5

обвинуваченого: ОСОБА_6

захисника: ОСОБА_7

потерпілої: ОСОБА_8

розглянула 09 лютого 2018 року у відкритому судовому засіданні у м. Вінниці кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №0001065 за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 та прокурора на вирок Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 08 листопада 2017 року, яким

ОСОБА_6 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Дубові Махаринці Козятинського району Вінницької області, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого, останній раз вироком Попільнянського районного суду Житомирської області від 08.06.2016 за ч.1 ст.321, ст.71 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки 1 місяць;

засуджено за п.13 ч.2 ст.115 до довічного позбавлення волі.

На підставі ч.2 ст.71 КК України при складанні покарань за сукупністю вироків поглинуто покарання, призначене ОСОБА_6 вироком Попільнянського районного суду Житомирської області від 08.06.2016 за ч.1 ст.321, ст.71 КК України у виді 3 років 1 місяця позбалення волі, покаранням, призначеним за даним вироком суду і остаточно призначено покарання ОСОБА_6 у виді довічного позбавлення волі.

На підставі ст.72 КК України зарахувано ОСОБА_6 в строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення з розрахукку 1 день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 07.12.2016 (часу затримання) до набрання вироком законної сили.

Вирішено питання із речовими доказами.

За участю прокурора: ОСОБА_10

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_6 за вироком суду був визнаний винним в тому, що він 06.12.2016, в період часу приблизно з 17.00год до 24.00год, в будинку, де він проживав без реєстрації, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , вживав спиртні напої спільно із ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 . Близько 24.00год 06.12.2016 ОСОБА_6 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 лягли спати в одній кімнаті, в одному ліжку ОСОБА_6 разом з ОСОБА_11 , в другому ліжку ОСОБА_12 разом з ОСОБА_13 .. Після того, як вони лягли спати, ОСОБА_14 почала хропіти, тоді ОСОБА_6 почав на неї сваритись та скинув її з ліжка. ОСОБА_11 відповзла до стола і через деякий час ОСОБА_11 знову лягла на ліжко та знов почала хропіти. ОСОБА_6 , обурившись хропінням ОСОБА_11 , внаслідок раптової неприязні, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх злочинних дій та бажаючи заподіяння смерті ОСОБА_11 , умисно стиснув руками шию останній, поки ОСОБА_11 не перестала подавати ознак життя. Стискаючи шию ОСОБА_11 , ОСОБА_6 заподіяв їй тілесні ушкодження у вигляді перелому під`язикової кістки та щитоподібного хряща, які призвели до порушення органного кровообігу та швидконасталої смерті. Між вказаною механічною асфіксією та смертю ОСОБА_11 є прямий причинний зв`язок.

Адвокат ОСОБА_15 в своїй апеляційній скарзі в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 просив змінити вирок суду відносно обвинуваченого, перекваліфікувати його дії на ч.2 ст.121 КК України та пом`якшити покарання обвинуваченому, обравши покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті.

На обґрунтування своїх вимог адвокат послався на відсутність доказів про наявність у обвинуваченого прямого умислу на заподіяння смерті потерпілій, що виключає наявність суб`єктивної сторони злочину.

Адвокат також вважав, що призначене ОСОБА_6 покарання занадто суворе.

Прокурор відкликав свою апеляційну скаргу та просив закрити по ній апеляційне провадження.

Заслухавши суддю-доповідача; пояснення захисника та обвинуваченого в підтримання доводів поданої апеляції; думку прокурора про залишення без змін вироку суду; дослідивши апеляційну скаргу та перевіривши матеріали кримінального провадження, суд дійшов висновку ,що апеляційна скарга не підлягає до задоволення із наступних підстав.

Суд, визнавши винним ОСОБА_6 у вбивстві ОСОБА_11 , вірно кваліфікував його дії за ч.2 ст.115 КК України, як умисне заподіяння смерті іншій особі, особою, яка раніше вчиняла умисні вбивства.

Свої висновки суд обґрунтував належними і допустимими доказами, які він детально навів в своєму рішенні, які в апеляційній скарзі не спростовуються.

Посилання захисника, що обвинувачений не бажав смерті потерпілій, не узгоджуються із діями винного та розцінюються судом способом захисту з метою пом`якшення покарання. Про зазначене засвідчує також зміна показів в апеляційному суді в частині мотиву скоєного. Попередні його твердження, що він таким чином спасав потерпілу від нападу приступу епілепсії, що не підтверджується медичною довідкою, він змінив та пояснив, що намагався зупинити потерпілу від вживання алкогольних напоїв тому здавив їй шию, чим заподіяв смерть.

Свідки ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , які перебували із обома в помешканні в ту ніч, пояснювали, що після вживання алкогольних напоїв всі полягали спати. Коли ОСОБА_11 стала хрипіти, обвинувачений спочатку побив її, скинув із ліжка, а потім став душити. Коли потерпіла замовкла, обвинувачений сказав, що це вже все. Всі полягали спати, а ранком виявили потерпілу мертвою, тоді зрозуміли до чого були ці слова.

Виявлені на тілі потерпілої ушкодження при її освідуванні узгоджуються із показами та діями обвинуваченого, механізмом їх заподіяння, часом настання смерті за обставинами, які встановив суд.

Щодо кваліфікації скоєного винним, то відповідно до вимог ст.24 КК України умисел є прямим, якщо особа усвідомлювала суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачала його суспільно-небезпечні наслідки та бажала їх настання.

Виходячи із роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 07.02.2003 «Про судову практику у справах про злочини проти життя і здоров`я особи» - спосіб вчиненого, характер ушкодження та причини припинення злочинних дій засвідчують про спрямованість прямого умислу ОСОБА_6 на позбавлення життя потерпілої.

При відмежуванні вбивства від умисного заподіяння тяжких тілесних ушкождень визначальним є суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій: при умисному вбивстві настання смерті охоплюється умислом винного, а в разі заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого, ставлення винного до її настання характеризується необережністю.

Тому неможливо згодитись із доводами апеляції ,що стискаючи шию ОСОБА_11 та зломавши під`язикову кістку і щитоподібний хрящ обвинувачений не розумів настання смерті потерпілої, що виключає перекваліфікацію його дій на ч.2 ст.121 КК України.

Санкція ч.2 ст.115 КК України передбачає найсуворіше покарання у виді довічного позбавлення волі.

Метою і виправданням скоєного було призначення місцевим судом саме такого покарання.

Як слідує із матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_6 вдруге вчиняє умисне вбивство людини. Тому довічне позбавлення волі співрозмірно скоєному та наслідкам, що настали.

З метою захисту суспільства і попередження вчинення нових злочинів в майбутньому, суд виправдано призначив обвинуваченому саме таке покарання, яке відповідає вимогам ст.65 КК України та не суперечить Міжнародним нормам і Мінімальним стандартам правил ООН, що було зазначено при розгляді в Європейському суді 09.07.2013 справи «Вінтер і інших проти Об`єднаного Королівства»

Зважаючи, що апеляція захисника також не містить ніяких аргументів на користь пом`якшення покарання, вирок і в цій частині не підлягає зміні чи скасуванню.

Посилання обвинуваченого на недоліки зору не є достатнім аргументом для пом`якшення покарання чи звільнення від його відбування.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.404,405,407,419 КПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :
Апеляційне провадження по кримінальному провадженню ОСОБА_6 за апеляційною скаргою прокурора закрити в зв`язку із відмовою прокурора від апеляційної скарги.

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого залишити без задоволення.

Вирок Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 18.11.2017 року відносно обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців із дня її проголошення, а засудженим в той же термін із дня вручення її копії.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3

Згідно з оригіналом:
Суддя: