Справа № 548/309/15-к
Провадження № 1-кс/525/126/2017
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20.09.2017 року Суддя Великобагачанського районного суду Полтавської області ОСОБА_1 , при сектерарі ОСОБА_2 , з участю прокурора Миргородської місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 , розглянувши заяву захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про відвід головуючої у справі судді Хорольського районного суду Полтавської області ОСОБА_6 по кримінальному провадженню №000538 (судова справа №548/309/15-к) за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.286 КК України, -

в с т а н о в и в:

14.08.2017 року до Хорольського районного суду Полтавської області надійшла заява захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про відвід головуючого у справі судді ОСОБА_6 по кримінальному провадженню №000538 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України. Як вказується у даній заяві, на розгляді Хорольського районного суду Полтавської області (головуюча у справі суддя ОСОБА_6 ) знаходиться кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 про те, що він допустив порушення правил безпеки дорожнього руху 08.12.2014 року близько 6 години на 236 км а/д Київ-Харків, керуючи автомобілем МАН, д.н.з. НОМЕР_1 , в результаті чого спричинив загибель водія зустрічного транспортного засобу ОСОБА_7 та спричинив тяжкі тілесні ушкодження ОСОБА_8 . В ході судового розгляду вищевказаного кримінального провадження щодо ОСОБА_4 , стороною захисту в засіданні 12.05.2017 року після допиту в режимі відеоконференції судових експертів ХНДІСЕ заявлялося клопотання про необхідність виклику до судового засідання для додаткового допиту слідчого ОСОБА_9 . Дане клопотання судом було задоволено.

Як зазначає захисник адвокат ОСОБА_5 , в ході допиту судового експерта ОСОБА_10 було встановлено, що на значну кількість поставлених питань у виконаній ним експертизі №589 від 23.12.2016 року він відповісти не зміг у зв`язку з тим, що йому не було надано вихідних даних по автомобілю Тойота Ленд Крузер Прадо, зокрема, швидкості його руху. Також було зазначено, що в ході досудового розслідування і в судовому засіданні не було встановлено видимість елементів проїзної частини в світлі фар автомобіля Тойота Ленд Крузер Прадо, так і в світлі автомобіля МАН; при допиті експерт зазначив, що по даній справі необхідно провести всебічне дослідження, в т.ч. трасологічні, відео з відеореєстратора автомобіля Тойота Ленд Крузер Прадо він не досліджував, швидкість даного автомобіля він не визначав. Адвокат ОСОБА_5 у заяві посилається на те, що у зв`язку з викладеними обставинами, в судовому засіданні 12.06.2017 року стороною захисту було заявлено клопотання про необхідність призначення та проведення по даному кримінальному провадженню фоноскопічної і автотехнічної експертизи з метою підтвердження чи спростування наявності вини в діях водія ОСОБА_7 , оскільки встановлення цих обставин, на думку захисника, суттєво впливає на ступінь доведеності вини водія ОСОБА_4 , на міру його покарання, а також на ступінь його матеріальної відповідальності. Як зазначається у заяві про відвід судді ОСОБА_6 , суд безпідставно, як на думку захисника, ухвалив не викликати в судове засідання для допиту слідчого ОСОБА_9 (хоча до цього вирішував його викликати і допитати), а також безпідставно, як на думку захисника, відмовив стороні захисту в задоволенні клопотання про проведення фоноскопічної і автотехнічної експертизи, йдучи таким чином, як зазначає захисник, на поводу у сторони обвинувачення з метою скорішого прийняття рішення у справі, при цьому, ці обставини стали відомі стороні захисту з останнього судового засідання і їх до цього не існувало. Захисник ОСОБА_5 вважає, посилаючись на вищевикладені обставини, що суддя ОСОБА_6 не може брати участь у розгляду вищевказаного кримінального провадження, оскільки її дії викликають сумнів у її неупередженості при розгляді даної справи, проявилися також у відмові у задоволенні очевидних клопотань про проведення необхідних дій і можливо, як вказує захисник, в подальшому при визначенні міри покарання обвинуваченому. Отже, з цих підставах захисник ОСОБА_5 заявив відвід головуючій у вищевказаному кримінальному провадженні судді ОСОБА_6 (а.с.а.с.1-2).

14.08.2017 року головою Хорольського районного суду Полтавської області було підготовлено подання до Апеляційного суду Полтавської області для визначення іншого суду для розгляду вищевказаної заяви адвоката ОСОБА_5 про відвід головуючій у справі судді ОСОБА_6 (а.с.а.с.4-5).

05.09.2017 року до Великобагачанського районного суду Полтавської області з Апеляційного суду Полтавської області надійшла ухвала колегії суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Полтавської області від 22.08.2017 року, згідно якої заяву захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про відвід головуючого у справі судді ОСОБА_6 по кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України направлено на розгляд Великобагачанського районного суду Полтавської області. Разом з даною ухвалою суду направлені матеріали за заявою адвоката ОСОБА_5 про відвід відповідному судді Хорольського районного суду Полтавської області.

Ухвалою судді Великобагачанського районного суду Полтавської області ОСОБА_1 від 06.09.2017 року прийнято до провадження Великобагачанського районного суду Полтавської області заяву захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про відвід головуючого у справі судді Хорольського районного суду Полтавської області ОСОБА_6 по кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.286 КК України і судовий розгляд даної заяви призначено на 11 годину 13 вересня 2017 року, учасники провадження викликані в порядку ст.135 КПК України.

В період часу з 08.09.2017 року по 14.09.2017 року включно суддя ОСОБА_1 перебував на лікарняному, тому процесуальний рух по справам не здійснювався.

В подальшому, розгляд вищевказаної заяви про відвід було призначено на 15 год. 20.09.2017 року, всі учасники процесу про день і час розгляду відповідної заяви повідомлялися секретарем суду в порядку ст.135 КПК України засобами телефонного зв`язку (а.с.а.с.34-36). Суддя ОСОБА_6 засобами електронного зв`язку сповіщена про день і час розгляду заяви про відвід судді (а.с.40), від неї до суду 19.09.2017 року надійшов лист про розгляд заяви про відвід у її відсутність (а.с.44).

В судове засідання захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 засобами електронного зв`язку направив клопотання про розгляд його заяви про відвід головуючого у справі судді ОСОБА_6 у його відсутність та у відсутність його підзахисного ОСОБА_4 (а.с.39).

Представник потерпілого СП «Полтавська газонафтова компанія» ОСОБА_11 засобами електронного зв`язку направив до суду заяву про розгляд заяви захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про відвід головуючого у справі судді Хорольського районного суду Полтавської області ОСОБА_6 у його відсутність, вказує, що він заперечує проти задоволення вищевказаної заяви про відвід судді ОСОБА_6 , вважає наведені доводи необ`єктивними (а.с.37).

Представник потерпілих-цивільних позивачів у справі ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 адвокат ОСОБА_15 засобами електронного зв`язку направила до суду заяву про розгляд заяви захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про відвід головуючого у справі судді Хорольського районного суду Полтавської області ОСОБА_6 у її відсутність та у відсутність потерпілих, вказує, що підстав для задоволення заяви про відвід судді ОСОБА_6 не вбачається (а.с.38).

Представник цивільного відповідача ФОП ОСОБА_16 адвокат ОСОБА_17 засобами електронного зв`язку направив до суду думку щодо заявленого відводу судді Хорольського районного суду Полтавської області ОСОБА_6 , в якій просив судове засідання провести у його відсутність та у вирішенні питання про відвід судді покладався на розсуд суду (а.с.42).

В судовому засіданні 20.09.2017 року прокурор ОСОБА_3 (який є членом групи прокурорів по кримінальному провадженню №000538 за ч.2 ст.286 КК України згідно постанови заступника прокурора Полтавської області від 12.09.2017 року) заперечив проти задоволення заяви захисника ОСОБА_5 про відвід судді Хорольського районного суду ОСОБА_6 по кримінальному провадженню за ч.2 ст.286 КК України відносно ОСОБА_4 .

Суд, заслухавши думку та міркування прокурора ОСОБА_3 , розглянувши доводи заяви захисника адвоката ОСОБА_5 про відвід судді ОСОБА_6 , зміст заяв учасників процесу, що надійшли до суду засобами електронного зв`язку з приводу заявленого відводу судді Хорольського районного суду Полтавської області ОСОБА_6 , вивчивши наявні матеріали в межах розгляду питання про відвід відповідному судді та в межах доводів заяви захисника про відвід судді ОСОБА_6 , приходить до висновку, що заява захисника ОСОБА_5 від 13.07.2017 року, яка надійшла до Хорольського районного суду Полтавської області 14.08.2017 року про відвід головуючого у справі №548/309/15-к судді Хорольського районного суду Полтавської області ОСОБА_6 по кримінальному провадженню №000538 відносно ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України (справа №548/309/15-к) задоволенню не підлягає, виходячи з таких підстав.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.75 КПК України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності обставин, що викликають сумнів в його неупередженості.

Згідно ч.ч.1,2 ст.80 КПК України, за наявності підстав, пеоредбачених статями 75-79 цього Кодексу, суддя зобов`язаний заявити самовідвід; за цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні. Заяви про відвід можуть бути заявлені, зокрема, під час судового провадження.

Норми ст.81 КПК України визначають порядок вирішення питання про відвід.

Як вбачається з наявних матеріалів судового провадження №548/309/15-к (в тих межах, які надійшли в розпорядження Великобагачанського районного суду Полтавської області), ще 02.03.2015 року до Хорольського районного суду Полтавської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні №000538 відносно ОСОБА_4 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України. Ухвалою судді Хорольського районного суду Полтавської області ОСОБА_6 від 02.03.2015 року вищевказаний обвинувальний акт щодо ОСОБА_4 призначений до розгляду в підготовчому судовому засіданні на 06.03.2015 року (а.с.28). В подальшому, згідно вимог КПК України, по даному кримінальному провадженню було призначено і розпочато судовий розгляд (а.с.29).

З доводів заяви захисника ОСОБА_5 про відвід судді Хорольського районного суду Полтавської області ОСОБА_6 вбачається, що ДТП з участю водіїв ОСОБА_4 та ОСОБА_7 сталася на 236 км автодороги Київ-Харків, тобто на території Хорольського району Полтавської області.

За нормою ст.32 КПК України, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. Тобто, з огляду на відомості, які містяться в наявних матеріалах справи відносно ОСОБА_4 , вищевказаний обвинувальний акт був правомірно направлений до Хорольського районного суду Полтавської області, що відповідає положенням КПК України.

В судовому засіданні по даному кримінальному провадженню 12.06.2017 року захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 заявив письмове клопотання про необхідність призначення та проведення по даному кримінальному провадженню фоноскопічної і автотехнічної експертизи з метою підтвердження чи спростування наявності вини в діях водія ОСОБА_7 , оскільки встановлення цих обставин, на думку захисника, суттєво впливає на ступінь доведеної вини водія ОСОБА_4 та на міру його покарання (а.с.а.с.30-31). У даному клопотанні на вирішення відповідної експертизи захисник просив поставити ряд питань (пункти 1-8 заявленого клопотання).

Ухвалою Хорольського районного суду Полтавської області від 13.06.2017 року в задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про призначення комплексної судово-автотехнічної експертизи (як вказано буквально в ухвалі суду) та експертизи відеозапису реєстратора автомобіля Тойота Ленд Крузер відмовлено; вказано, що дана ухвала окремому оскарженню не підлягає, заперечення проти цієї ухвали можуть бути включені до апеляції на судове рішення (а.с.32).

Відповідно до змісту ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», при розгляді справ українські суди повинні застосовувати Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Рішення Європейського суду є офіційною формою роз`яснення основних (невідчужуваних) прав кожної людини, закріплених і гарантованих Конвенцією, яка є частиною національного законодавства, та у зв`язку з цим джерелом законодавчого правового регулювання і правозастосування в Україні.

Відповідно до п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, ратифікованої законом від 17.07.1997 року №475/97-ВР, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків або при висуненні проти неї будь-якого кримінального обвинувачення має право на справедливий і відкритий розгляд впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Мироненко і Мартенко проти України», зокрема, у п.66 зазначено, що згідно з усталеною практикою Європейського суду наявність безсторонності має визначатися, для цілей п.1 ст.6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюються особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (зокрема, про це вказано у рішеннях ЄСПЛ у справах «Фей проти Австрії» та «Веттштайн проти Швейцарії»).

Крім цього, у кожній справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства»).

Відповідно до ст.129 Конституції України, суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним і керується верховенством права. Також, даною статтею Конституції визначені основні засади судочинства.

Згідно ст.8 КПК України (верховенство права), кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльнсті держви.

Суд, аналізуючи положення ст.ст.75,80 КПК України, а також враховуючи вищевказану практику ЄСПЛ, з урахуванням наведених положень і Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в контексті розгляду заяви захисника ОСОБА_5 про відвід головуючому у справі судді Хорольського районного суду Полтавської області ОСОБА_6 та тих доводів, які в ній наведені, вважає, що та обставина, що Хорольським районним судом Полтавської області під головуванням судді ОСОБА_6 13.06.2017 року було відмовлено у задоволенні відповідного клопотання сторони захисту про призначення відповідної експретизи, не є, само по собі підставою для відводу головуючому у справі судді ОСОБА_6 , оскільки сторона захисту не позбавлена в подальшому можливості згідно КПК України подати свої заперечення щодо доводів даної ухвали при оскарженні судового рішення за наслідками розгляду відповідного кримінального провадження.

З огляду на імперативність положень ст.129 Конституції України про те, що суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним і керується верховенством права, та обставина, що судом було відхилено заявлене 12.06.2017 року клопотання сторони захисту про проведення відповідної експретизи, не є прямою обставиною в розумінні п.4 ч.1 ст.75 КПК України, яка б могла викликати сумнів у неупередженості головуючого у справі судді ОСОБА_6 ; при цьому, враховуючи положення ст.129 Конституції України, норми ст.ст.8,9,22 КПК України, а також з огляду на зміст ухвали Хорольського районного суду Полтавської області від 13.06.2017 року, не можна погодитися з посилання захисника на те, що суд йде на поводу у сторони обвинувачення, відмовивши у задоволенні заявленого клопотання захисника від 12.06.2017 року. Це ж, по суті, стосується і посилання на те, що суд відмовив у повторному допиті слідчого ОСОБА_9 (що вбачається з копії Журналу судового засідання від 12.06.2017 року по даному кримінальному провадженню (а.с.а.с.48-50).

Також, з огляду на доводи заяви захисника про відвід судді ОСОБА_6 слід зазначити про те, що суд оцінює докази виключно в порядку, передбаченому ст.94 КПК України при постановленні відповідного судового рішення за наслідками розгляду, зокрема, конкретного обвинувального акту; при цьому, жоден доказ не має наперед встановленої сили. Отже, на час постановлення ухвали Хорольського районного суду Полтавської області від 13.06.2017 року оцінка доказів саме в порядку ст.94 КПК України не здійснювалася, оскільки судовий розгляд відповідного кримінального провадження щодо обвинуваченого ОСОБА_4 згідно вимог КПК України не закінчений.

Разом з цим, з огляду на посилання представника потерпілих адвоката ОСОБА_15 щодо значної тривалості судового розгляду відповідного кримінального провадження і в цьому контексті заявленого відводу судді ОСОБА_6 , вбачається за необхідне зазначити про наступне.

Так, у Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зазначено, що «кожен має право при визначенні його громадянських прав і свобод або при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що йому пред`явлено, на справедливий, публічний розгляд справи у розумний строк незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону» (п.1 ст.6).

У статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, право обвинуваченого на розгляд справи судом без невиправданої затримки перераховано в ряду мінімальних гарантій справедливого правосуддя.

Серед засад (принципів) кримінального провадження визначено засаду розумних строків (ст.28 КПК), відповідно до якої під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані чи прийняті в розумні строки. Тобто, аналіз вищевказаних положень вказує на те, що оперативність розгляду конкретного кримінального провадження безпосередньо стосується, зокрема, прав відповідного обвинуваченого на дотримання принципу справедливого правосуддя, і стосується, крім іншого, також і безпосередніх прав потерпілої сторони конкретного кримінального провадження в контексті гарантій справедливості правосуддя. Також, на необхідності судового контролю за оперативністю розгляду справ та розумністю строків розгляду кримінальних проваджень вказується у Постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року №11 «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення» та п.2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.02.2017 року №1 «Про підсумки роботи судів цивільної і кримінальної юрисдикції у 2016 році та завдання на 2017 рік».

Отже, вищевказані та проаналізовані обставини, в своїх сукупності, вказують на відсутність передбачених законом підстав для задоволення заяви захисника ОСОБА_5 про відвід головуючої у справі №548/309/15-к судді Хорольського районного суду Полтавської області ОСОБА_6 .

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.129 Конституції України, ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ст.ст.8,9,28,32,35,75,80-82,369-372 КПК України, -

у х в а л и в:

В задоволенні заяви захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про відвід головуючої у справі судді Хорольського районного суду Полтавської області ОСОБА_6 по кримінальному провадженню №000538 (судова справа №548/309/15-к) за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.286 КК України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1