Справа № 504/161/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"13" квітня 2018 р. смт. Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 1 в смт. Доброслав кримінальне

провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Довжанка Красноокнянського району Одеської області, громадянина України, неодруженого, з повною середньою освітою, навідника-оператора 7 механізованого роти З механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 (польова пошта НОМЕР_2 ), солдата, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого вироком Красноокнянського районного суду Одеської області від 02.06.2017 за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 3 років позбавлення волі та відповідно до ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік 6 місяців,
- у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 408 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до Указу виконувача обов`язків Президента України №303/2014 від 17.03.2014 «Про часткову мобілізацію» на території України почав діяти особливий період, який триває до теперішнього часу.
05.11.2015 громадянин ОСОБА_6 був призваний ІНФОРМАЦІЯ_2 для проходження військової служби, та присвоєно військове звання «солдат» та того ж дня, направлено для проходження військової до військової частини польова пошта НОМЕР_3 .
07.11.2015 солдатом ОСОБА_6 укладено контракт з командиром військової частини ПП НОМЕР_3 про проходження військової служби у Збройних Силах України.
Відповідно до наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_3 №27 від 07.11.2015 солдата ОСОБА_6 зараховано до списків особового складу, поставлено на всі види забезпечення та призначено на посаду курсанта 5 навчальної механізованої роти.
Згідно положень п. 2 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», початком проходження військової служби для громадян, прийнятих на військову службу за контрактом, у тому числі військовозобов`язаних, які проходять збори, та резервістів під час мобілізації вважається день зарахування до списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо).
Відтак, з 07.11.2015, тобто з моменту зарахування ОСОБА_6 до списків особового складу військової частини польова пошта НОМЕР_3 , він набув статусу військовослужбовця - особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання свого військового обов`язку - проходження військової служби.
У наступному, 19.01.2016 солдата ОСОБА_6 направлено для проходження військової служби за контрактом до військової частини НОМЕР_1 (польова пошта НОМЕР_2 ), яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 . Того ж дня, відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (польова пошта НОМЕР_2 ) №13 останнього зараховано до списків особового складу та поставлено на всі види забезпечення.
16.03.2016відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (польова пошта НОМЕР_2 ) №13, солдата ОСОБА_6 призначено на посаду оператора-навідника 7 механізованої роти 3 механізованого батальйону.
Відповідно до вимог п.п. 1, 2, 3 ч. З ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язок військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять) чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника), на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби.
Проте, всупереч вищезазначених вимог закону, солдат ОСОБА_6 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом та проходячи її на посаді оператора-навідника 7 механізованої роти 3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 (польова пошта НОМЕР_2 ), яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , у військовому званні солдат, 06.08.2016 о 08 год. 00 хв., діючи з метою ухилитися від проходження військової служби в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, вчинив дезертирство, тобто самовільне залишення зазначеної військової частини та ухиляється від проходження військової служби до цього часу, проводячи час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби.
Обвинувачений ОСОБА_6 допитаний в суді, в інкримінованому йому злочині передбаченому ч.3 ст.408 КК України винним себе визнав повністю, розкаявся та пояснив, що дійсно він, будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом та проходячи її на посаді оператора-навідника 7 механізованої роти 3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 (польова пошта НОМЕР_2 ), яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , у військовому званні солдат, 06.08.2016 о 08 год. 00 хв., діючи з метою ухилитися від проходження військової служби в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, вчинив дезертирство, тобто самовільне залишення зазначеної військової частини та ухиляється від проходження військової служби до цього часу, проводячи час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби.
У вчиненому кримінальному правопорушенні (злочині) щиро розкаявся, не заперечував проти розгляду справи в порядку ч.3 ст.349 КПК України.
На підставі ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі щодо тих обставин, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності його позиції немає. Обвинуваченому роз`яснено, що у такому випадку, він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Вина обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.408 КК України, доведена, а дії обвинуваченого ОСОБА_6 правильно кваліфіковані як дезертирство, тобто самовільне залишення військової частини з метою ухилитися від військової служби, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.
Судом при визначенні обвинуваченому ОСОБА_6 міри покарання, враховується ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, його особу, а також те що він раніше судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, має вчинений ним злочин віднесений законодавцем до категорії тяжких злочинів.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_6 відповідно до ст.66 КК України є щире каяття у скоєному кримінальному правопорушенні.
Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_6 відповідно до ст.67 КК України судом не встановлено.
Суд враховує, що ОСОБА_6 вчинив тяжкий злочин, вину у вчиненому злочині визнав та щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, раніше судимого.

Враховуючи наявність цих обставин, що пом`якшують відповідальність та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного, який посередньо характеризується за місцем поживання, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, суд дійшов висновку, про призначення ОСОБА_6 покарання за ч.3 ст.408 КК України із застосуванням положень ст.ст.75,76 КПК України, оскільки його виправлення можливе без ізоляції від суспільства.

Згідно п.25 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 р. №7 "Про практику призначення судами кримінального покарання", коли після постановлення вироку у справі буде встановлено, що засуджений винен ще в кількох злочинах, одні з яких вчинено до, а інші - після постановлення першого вироку, покарання за останнім за часом вироком призначається із застосуванням як ст. 70, так і ст. 71 КК: спочатку - за правилами ч. 1 ст. 70 КК за сукупністю злочинів, вчинених до постановлення першого вироку; після цього - за правилами ч. 4 ст. 70 КК; потім - за сукупністю злочинів, вчинених після постановлення першого вироку; і остаточно - за сукупністю вироків.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_6 , вчинив кримінальне правопорушення передбачене ст. 408 ч.3 КК України до постановлення попереднього вироку, суд відповідно до вимог ч.4 ст. 70 КК України, вважає призначити обвинуваченому покарання за сукупністю злочинів із зарахуванням невідбутого покарання за попереднім вироком Красноокнянського районного суду Одеської області від 02.06.2017 за ч. 3 ст. 185 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

До обвинуваченого ОСОБА_6 не застосовувались засоби забезпечення кримінального провадження.
Цивільний позов, речові докази та судові витрати у справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 369-371, 374 КК України суд,
УХВАЛИВ:
Обвинуваченого ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 408 КК України та призначити йому покаранняу виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

Згідно ч.4 ст.70 КК України до призначеного покарання приєднати невідбуте покарання за вироком Красноокнянського районного суду Одеської області від 02.06.2017 року у виді 3 (трьох) років позбавлення волі та до відбуття призначити шляхом поглинання менш суворого покаранням більш суворим покаранням 5 (п`ять) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 3 (трьох) років іспитового строку не вчинить нового злочину.

На підставі п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_6 періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Одеської області через Комінтернівський районний суд Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення, крім з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1