НОВОСАНЖАРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа № 542/1580/17
провадження 1-кп/542/60/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 січня 2018 року селище Нові Санжари

Новосанжарський районний суд Полтавської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі:
прокурора ОСОБА_2 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_4 ,
представника персоналу
органу пробації ОСОБА_5 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000384 за обвинуваченням
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Золотарівка, Лисичанського району, Луганської області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , офіційно не працює, освіта професійно-технічна, не одружений, громадянин України, має на утриманні 2-х неповнолітніх дітей, має захворювання на туберкульоз, раніше судимий:
1) вироком Оржицького районного суду Полтавської області від 05.06.2006 року за ст.122 ч.1, 185 ч.1, 70 КК України до 2 років позбавлення волі. Звільнений 22.09.2007 року з Кременчуцької ВК № 69 за ухвалою Крюківського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 14.09.2007 року на підставі ст.81 КК України умовно-достроково, невідбутий термін 5 місяців 28 днів;
2) вироком Новосанжарського районного суду Полтавської області від 18.03.2010 року за ст.186 ч.2, 309 ч.1 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком 3 роки;.
3) вироком Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 10.05.2012 року за ст.ст.185 ч.2, 121 ч.1, 70 ч.1, 71 КК України до остаточного покарання у виді 7 років позбавлення волі;

4) вироком Новосанжарського районного суду Полтавської області від 19.11.2012 року за ст.185 ч.2, ст.70 ч.4 до остаточного покарання у виді 7 років позбавлення волі. Звільнений 29.03.2016 року з Кременчуцької ВК № 69 по відбуттю терміну покарання;
у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,
В С Т А Н О В И В:
11.07.2017 року, близько 19 години 00 хвилин, ОСОБА_3 перебував у житловому будинку ОСОБА_7 , який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , шляхом вільного доступу, повторно, таємно викрав мобільний телефон Nokia C2-01, вартістю 450 грн та гроші в сумі 1200 грн, з кишені одягу, який знаходився на вішалці. Викраденим обвинувачений розпорядився на власний розсуд. Своїми діями обвинувачений завдав матеріальну шкоду ОСОБА_7 на загальну суму 1650 грн.
18.07.2017 року, близько 01 години 00 хвилин, ОСОБА_3 , перебуваючи у житловому будинку ОСОБА_8 , який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , на столі побачив мобільний телефон Fly TS 111, який тимчасово залишив без нагляду присутній в будинку ОСОБА_9 , після чого обвинувачений з корисливих мотівів шляхом вільного доступу, повторно, таємно викрав вказаний мобільний телефон, вартістю 437 грн, чим спричинив матеріальну шкоду ОСОБА_9 на вказану суму. Викраденим обвинувачений розпорядився на власний розсуд.
18.07.2017 року близько 01 години 15 хвилин обвинувачений, перебуваючи у житловому будинку ОСОБА_8 , який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , в коридорі будинку побачив велосипед Logan, який тимчасово залишив без нагляду присутній в будинку ОСОБА_10 , з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, повторно, таємно викрав вказаний велосипед, вартістю 1804 грн, чим спричинив матеріальну шкоду ОСОБА_10 на вказану суму. Викраденим обвинувачений розпорядився на власний розсуд.
Таким чином, обвинувачений здійснив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, тобто злочин, передбачений ч.2 ст.185 КК України.
В судовому засіданні обвинувачений вину визнав в повному обсязі, підтвердив фактичні обставини, які викладені в обвинувальному акті.

При визначенні обсягу та порядку дослідження доказів, прокурором висловлено думку про недоцільність дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, тому необхідно обмежитися допитом обвинуваченого, дослідженням письмових доказів, що характеризують особу обвинуваченого, письмових доказів, необхідних для вирішенні долі речових доказів.

Обвинувачений, захисник погодились з думкою прокурора.

Враховуючи те, що обвинувачений у судовому засіданні свою вину визнав повністю, фактичні обставини справи ніхто з учасників судового розгляду не оспорював, суд у відповідності до ч.3 ст.349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів у судовому засіданні щодо до тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники кримінального провадження правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції. Судом роз`яснено, що у такому випадку сторони кримінального провадження будуть позбавлені права оскаржити в апеляційному порядку судове рішення з підстав заперечення цих обставин.

Сторони кримінального провадження проти даного рішення суду не заперечували.

Тому суд обмежив дослідження фактичних обставин допитом обвинуваченого, дослідженням письмових доказів, що характеризують особу обвинуваченого, письмових доказів, необхідних для вирішенні долі речових доказів.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений вину у вчиненні вказаного злочину визнав повністю, при обставинах, визначених в обвинувальному акті, вказавши, що події, а також час та спосіб скоєння ним злочину, описані в обвинувальному акті, викладені вірно та відповідають дійсності, і він їх в повному обсязі підтверджує. У скоєному щиро розкаюється. Додатково показав, що примирився із усіма потерпілими, з якими раніше був знайомий, викрадені речі їм повернуто, потерпілому ОСОБА_7 відшкодував також 600 грн.

Потерпілий ОСОБА_7 , належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, в судове засідання не з`явився, направив заяву, в якій просить справу розглядати в його відсутність, претензій матеріального та морального характеру не має. При визначенні міри покарання покладається на розсуд суду (а.с.42).

Потерпілий ОСОБА_10 , належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, в судове засідання не з`явився, направив заяву, в якій просить справу розглядати в його відсутність, претензій матеріального та морального характеру не має. При призначенні міри покарання покладається на розсуд суду (а.с.43).

Потерпілий ОСОБА_9 , належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, в судове засідання не з`явився, направив заяву, в якій просить справу розглядати в його відсутність, претензій матеріального та морального характеру не має. При призначенні міри покарання покладається на розсуд суду.

Суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши письмові докази, що характеризують особу обвинуваченого, дослідивши письмові докази, необхідні для вирішенні долі речових доказів, вважає, що винуватість ОСОБА_3 , у вчиненні злочину доведена стороною обвинувачення поза розумним сумнівом, а його дії органами досудового розслідування кваліфіковані вірно за ч.2 ст.185 КК України.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, згідно ст.66 КК України, суд визнає щире каяття обвинуваченого.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, згідно ст.67 КК України, стороною обвинувачення не заявлено.

Суд вважає, що в даному випадку наявна така обтяжуюча обставина, як рецидив злочинів, оскільки обвинувачений має судимість за умисні злочини, передбачені ст.ст.309, 121 КК України, які не охоплюються ознакою повторності за ч.2 ст.185 КК України. В той же час, обтяжуюча обставина є складовою частиною обвинувачення, тому суд, враховуючи межі обвинувачення, право особи знати в чому вона обвинувачується та захищатися, не враховує цю обставину.
Прокурор в судовому засіданні просив призначити покарання у виді 2-х років позбавлення волі та на підставі ст.75 КК України звільнити від відбування покарання із іспитовим строком 2 роки.
Таким чином, відповідно до загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості, індивідуалізації покарання, беручи до уваги ступінь тяжкості злочину, який відповідно до ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості, особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, має на утриманні неповнолітніх дітей, хворіє на туберкульоз, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, думку прокурора, потерпілих, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі в межах, передбачених санкцією ч.2 ст.185 КК України, яке є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

Разом з тим, беручи до уваги дані про особу обвинуваченого, думку прокурора, висновок органу пробації, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства і тому до нього слід застосувати положення ст.75 КК України, звільнивши обвинуваченого від відбування покарання із випробуванням та з покладенням обов`язків, передбачених ч.1 ст.76 КК України, п.2 ч.2 ст.76 КК України, які є необхідними та достатніми для виправлення обвинуваченого.

Цивільний позов не заявлено.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати, які підлягають стягненню на користь потерпілого або держави, відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався, підстав для обрання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили не вбачається. Відповідних клопотань стороною обвинувачення не заявлено.

На підставі вищенаведеного, керуючись ч.3 ст.349, ст.ст.368-370, 373, 374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:
Визнати винуватим ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від відбування покарання з випробуванням строком на 2 (два) роки.
Згідно ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Речовій докази: мобільний телефон Nokia C2 01, який передано на зберігання ОСОБА_7 , повернути володільцю ОСОБА_7 ; мобільний телефон Fly TS 111, який передано на зберігання ОСОБА_9 , повернути володільцю ОСОБА_9 , велосипед «Logan», який передано на зберігання ОСОБА_10 , повернути володільцю ОСОБА_10 .
Відповідно до ст. 532 КПК України вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Новосанжарський районний суд Полтавської області.
Відповідно до ч.2 ст.394 КПК України цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.
Копію вироку негайно після проголошення вручити прокурору, обвинуваченому, в порядку, визначеному ст.376 КПК України.

Суддя ОСОБА_1