Провадження № 11-кп/792/65/18
Категорія: ухвала Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04.01.2018 Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Хмельницького області в складі :
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретаря ОСОБА_5 ,
з участю прокурора ОСОБА_6 ,
засудженого ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому кримінальну справу за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду від 02 листопада 2017 року, -

в с т а н о в и л а :
Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 02 листопада 2017 року в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 , про застосування до нього Закону України «Про амністію у 2016 році» відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні клопотання суд мотивував своє рішення тим, що ОСОБА_7 має більше двох судимостей за вчинення умисних тяжких злочинів, а тому амністія до нього застосована бути не може.

Не погоджуючись з ухвалою суду засуджений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить застосувати до нього Закон України «Про амністію у 2016 році» та звільнити від відбування покарання. Вказує, що він має інвалідність 2 групи, засуджений за злочин який не є тяжким.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи засудженого ОСОБА_7 на підтримання поданої апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що у задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити з наступних підстав.

Згідно з ст.85 КК України на підставі закону про амністію або акта про помилування засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань.

У відповідності до п.«в» ч.1 ст.4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» №392/96-ВР від 01 жовтня 1996 року амністія не може бути застосована до осіб, які мають дві і більше судимості за вчинення умисних тяжких та/або особливо тяжких злочинів, крім випадків індивідуальної амністії.

Із матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_7 раніше судимий за вчинення тяжких злочинів:

- 29.11.1979 р. Кам`янець-Подільським міським судом Хмельницької області за ст.ст. 141 ч. 2, 206 ч. 1, 42 КК України 1960 року на три роки позбавлення волі з конфіскацією майна;

- 18.02.1983 р. Кам`янець-Подільським міським судом Хмельницької області за ч. 2 ст. 206 КК України 1960 року на три роки позбавлення волі;

- 29.06.1992 р. Кам`янець-Подільським міським судом Хмельницької області за ч.2 ст.141 КК України 1960 року на три роки шість місяців позбавлення волі з конфіскацією майна;

- 24.11.1997 р. Тульчинським районним судом Вінницької області за ст.ст. 140 ч. 2, 81 ч. 3, 42 КК України 1960 року на чотири роки позбавлення волі;

- 21.09.2001 р. Первомайським районним судом Миколаївської області за ст.15 і ч.3 ст.185 КК України 2001 року на три роки позбавлення волі;

-27.12.2005 р. Кам`янець - Подільським міськрайонним судом Хмельницької області за ч. 3 ст. 185 КК України 2001 року на три роки позбавлення волі;

-26.06.2008 р. Кам`янець - Подільським міськрайонним судом Хмельницької області за ст.ст. 185 ч. 2, 185 ч. 3, 309 ч. 1, 70, 71 КК України 2001 року на три роки три місяці позбавлення волі.

Судимості не погашені.

Враховуючи зазначене, колегія суддів приходить до переконання про обґрунтованість висновків суду першої інстанції про неможливість застосування до засудженого ОСОБА_7 положень «Про амністію в 2016 році» №1810-VIII від 22.12.2016 року, оскільки він має більше двох судимостей за вчинення умисних тяжких злочинів.

Доводи апеляційної скарги засудженого ОСОБА_7 про те, що він є інвалідом 2 групи, не дають підстав колегії суддів застосувати до останнього амністію на підставі п. «г» ст.1 Закону України «Про амністію в 2016 році» №1810-VIII від 22.12.2016 року у силу заборони, передбаченої п.«в» ч.1 ст.4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» №392/96-ВР від 01 жовтня 1996 року.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про необґрунтованість вимог апеляційної скарги засудженого ОСОБА_7 , оскільки підстави застосування до нього положень Закону України «Про амністію у 2016 році» №1810-VIII від 22.12.2016 року відсутні.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції відповідає вимогам ст.370 КПК України щодо законності, обґрунтованості і вмотивованості, підстави для її зміни чи скасування відсутні, а тому в задоволенні апеляційної скарги засудженого ОСОБА_7 слід відмовити, а ухвалу суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст.404,405,407,419,537 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :
Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 02 листопада 2017 року щодо відмови у задоволені клопотання про застосування відносно ОСОБА_7 Закону України «Про амністію у 2016 році» - залишити без змін, а апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий /підпис/

Судді /підписи/

Згідно з оригіналом:
суддя Апеляційного суду
Хмельницької області ОСОБА_2