Справа № 342/1182/16-к
Провадження № 1-кп/342/8/2018
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 березня 2018 року м. Городенка
Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

з участю:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Городенка матеріали кримінального провадження № 0000177 від 10.08.2016 року

відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львів, Львівської області, жителя АДРЕСА_1

за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Городенківського районного суду Івано-Франківської області перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Згідно ухвали суду від 21.02.2018 року, за клопотанням ОСОБА_4 , йому було призначено захисника через Регіональний центр з надання вторинної правової допомоги в Івано Франківській області.

В підготовчому судовому засіданні прокурор подав клопотання про застосування щодо обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою. В клопотанні вказує на те, що в ході проведення досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 , раніше судимий 06.05.2016 Городенківським районним судом за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки. Не відбувши іспитовий строк на шлях виправлення не став, та повторно вчинив майновий злочин. В діях ОСОБА_4 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, відповідальність за вчинення якого, передбачена ч. 2 ст.185 КК України. Допитаний як підозрюваний ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.185 КК України, визнав себе винним. Вина ОСОБА_4 повністю підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами: показаннями потерпілого ОСОБА_6 , свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_4 підозрюється у повторному злочині середньої тяжкості, за який, законом передбачено покарання у виді 5 років позбавлення волі. З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ухвалою слідчого судді Городенківського районного суду від 15.11.2016 до підозрюваного ОСОБА_4 було застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту. Покладено на ОСОБА_4 такі обов`язки: прибувати до слідчого Городенківського ВП Коломийського ВП ГУ НП в Івано-Франківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_10 , прокурора та суду за першою вимогою; не залишати місце постійного проживання будинок АДРЕСА_1 в такий період доби: з 21 год. вечора до 06 год. ранку наступного дня без дозволу слідчого, прокурора, або суду; носити електронний засіб контролю.

Обвинувачений в підготовче судове засідання на 05.12.2016 року, не з`явився у зв`язку з чим підготовче судове засідання було відкладено на 13.12.2016 на 09:30 год. В підготовче судове засідання обвинувачений повторно не з`явився, причин неявки не повідомив.

Із рапортів начальника Городенківського відділення поліції Коломийського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області від 01.12.2016 вих №3/6876; 07.12.2016 вих №3/6990; 13.12.2016 вих №3/7066 встановлено, що під час перевірок 30.11.2016 о 21:00 год, 06.12.2016 о 21:30 год; 12.12.2016 о 21:30 год. ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , відносно якого 15.11.2016 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту та покладено на нього обов`язок не залишати місце проживання з 21:00 год вечора до 06:00 год ранку наступного дня був відсутній по місцю проживання АДРЕСА_1 .

13.12.2016 року ухвалою Городенківського районного суду оголошено розшук ОСОБА_4 , судове провадження зупинене до його розшуку.

Беручи до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на свідків та потерпілих у цьому ж кримінальному провадженні, продовжувати займатись злочинною діяльністю, оскільки він не має тісних соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, не має постійного місця роботи чи навчання, по місцю проживання характеризується посередньо, раніше судимий, перебуває на іспитовому строку, порушуючи вимоги ст. 76 КК України до Городенківського РС КВІ не з`являється, а також те, що підозрюється у вчиненні умисного злочину середньої тяжкості, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, просить застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 .

В підготовчому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 підтвердив, що ним завчасно отримано клопотання, зі змістом якого він ознайомився.

Захисник в підготовчому судовому засіданні заперечив проти задоволення даного клопотання і просив обрати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який забезпечить дотримання підозрюваним процесуальних обов`язків під час даного кримінального провадження У поданому запереченні на клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою захисник просив відмовити в задоволенні клопотання прокурора, посилаючись на те, що заявлене клопотання є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню, а ризики, які наведені прокурором, не підтверджені належними та достатніми доказами. У запереченні зазначив, що ОСОБА_4 не має наміру переховуватися від органів досудового розслідування та суду, адже на кожен виклик прокурора чи суду з`являвся своєчасно. Виїхати на роботу за межі України ОСОБА_4 заставив тяжкий фінансовий стан сім`ї - його дружина ОСОБА_11 не працювала, у зв`язку з доглядом за неповнолітнім сином ОСОБА_12 . Інших доходів в сім`ї не було. На даний час ОСОБА_4 працює по найму в людей в селі Глушків, так як йому необхідно забезпечувати себе і неповнолітнього сина ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає разом з ним, оскільки мати дитини виїхала за кордон на заробітки. ОСОБА_4 проживає разом із неповнолітнім сином в господарстві своїх батьків, які перебувають на заробітках за межами України. Зазначив, що починаючи з вересня 2016 року по даний час ОСОБА_4 жодних правопорушень не вчиняв, і наміру їх вчиняти немає.

Обвинувачений ОСОБА_4 пояснив, що не має наміру ухилятися від суду, так як у всі судові засідання, які були призначені по даній справі він з`являвся. Запевнив, що буде щоразу з`являтися до зали судового засідання для розгляду даного кримінального провадження. Просив суд не застосовувати до нього запобіжний захід тримання під вартою, оскільки він на даний час один проживає у господарстві своїх батьків та самостійно виховує малолітнього сина.

Потерпілий в підготовчому засіданні просив також не обирати ОСОБА_4 запобіжний захід тримання під вартою. Ствердив, що ОСОБА_4 проживає у господарстві своїх батьків, які перебувають на заробітках за межами України. Самостійно виховує малолітнього сина, так як його колишня дружина поїхала на заробітки за кордон, а сина залишила ОСОБА_4 . Зазначив, що ОСОБА_4 самостійно піклується про сина, варить йому їсти, відводить та забирає сина зі школи. Інколи щоб допомогти по господарству приїжджає зі ОСОБА_14 бабуся ОСОБА_15 , 1938 року народження. Будь-яких інших родичів, які б могли займатися вихованням дитини немає.

Суд, заслухавши в підготовчому судовому засіданні думку учасників кримінального провадження з приводу клопотання прокурора, який просив клопотання задоволити, приходить до наступного висновку.

Ухвалою слідчого судді Городенківського районного суду від 15.11.2016 до підозрюваного ОСОБА_4 було застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з покладенням на нього обов`язків. Строк дії ухвали закінчився 12.01.2017 року.

За висновком Конституційного Суду України, викладеним в рішенні від 23.11.2017 № 1-р/2017, продовження дії заходів забезпечення кримінального провадження, а саме запобіжних заходів у вигляді домашнього арешту та тримання під вартою, обраних під час досудового розслідування, без перевірки судом обґрунтованості підстав для їх застосування, суперечить вимогам обов"язкового періодичного судового контролю за застосуванням запобіжних заходів, повязаних з обмеженням права особи на свободу та особисту недоторканність (ч.2 ст. 29 Конституції України).

Крім того, Конституційний Суд України зазначив, що висновки слідчого судді щодо будь-яких обставин, які стосувалися суті підозри, обвинувачення та були взяті до уваги при обґрунтуванні запобіжного заходу, обраного під час досудового розслідування, для суду на стадії судового провадження не є преюдиційними. У підготовчому провадженні суд має перевірити обґрунтованість застосування запобіжного заходу щодо обвинуваченого, пов"язаного з обмеженням його права на свободу та особисту недоторканність, та прийняти вмотивоване рішення, незважаючи на те, чи закінчився строк дії ухвали слідчого судді, постановленої на стадії досудового розслідування про обрання такого запобіжного заходу.

Згідно ст.ст. 131-132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Випадки, коли може бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою визначені ч.2 ст. 183 КПК України.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, згідно п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за яким законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

В судовому засіданні встановлено, що: ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.185 КК України. Оскільки він, будучи засудженим 06.05.2016 Городенківським районним судом за вчинення злочину передбаченого ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки, не відбувши іспитовий строк на шлях виправлення не став, та повторно вчинив майновий злочин.

Надані матеріали свідчать про наявність обґрунтованої підозри про вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 185 КК України.

Крім того, судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Городенківського районного суду від 15.11.2016 до підозрюваного ОСОБА_4 було застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, який ОСОБА_4 порушив, що підтверджується рапортами начальника Городенківського відділення поліції Коломийського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області від 01.12.2016 вих №3/6876; 07.12.2016 вих №3/6990; 13.12.2016 вих №3/7066.

У зв`язку з тим, що ОСОБА_4 ухилився від явки до суду, місце знаходження обвинуваченого було невідоме згідно ухвали суду від 13.12.2016 року, його було оголошено в розшук. Судове провадження було зупинено до його розшуку, яке відновлено ухвалою суду від 02 лютого 2018 року.

На підставі копії довідки Глушківської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області №82 від 21.02.2018 року встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає в АДРЕСА_1 і його склад сім`ї наступний: колишня дружина ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка зареєстрована але не проживає та син ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 стверджено, що ОСОБА_13 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 і його батьками є: ОСОБА_4 , ОСОБА_11 .

Згідно ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно п.3 абз.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства» від 25.04.2003 року №4, запобіжні заходи застосовується за наявності підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений буде намагатись ухилятися від слідства або суду, перешкоджати встановленню істини по кримінальній справі або продовжити злочинну діяльність, а також для забезпечення виконання процесуальних рішень. Разом з тим взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом, у зв`язку з чим такий обирається лише за наявності підстав вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи можуть не забезпечити виконання підозрюваним, обвинуваченим процесуальних обов`язків, що випливають із норм КПК України, і його належної поведінки.

В п. 13.3 вищевказаної Постанови роз`яснено, що обов`язковою умовою взяття під варту (виходячи з його правової природи) має бути обґрунтована впевненість судді в тому, що більш м`які запобіжні заходи можуть не забезпечити належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого.

Це можливо, коли особа немає постійного місця проживання, зловживає спиртними напоями чи вживає наркотичні засоби, продовжує вчиняти злочини, підтримує соціальні зв`язки негативного характеру, порушила умови запобіжного характеру, не пов`язаного з позбавленням волі, раніше ухилялася від слідства, суду чи виконання судових рішень.

Як вбачається із характеристики, виданої Глушківською сільською радою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 дійсно проживає в селі Глушків Городенківського району Івано-Франківської області. В даний час ніде не працює. Скарг на даного громадянина в сільську раду не надходило. Трудолюбивий. Веде активний спосіб життя. Із сусідами сім`я проживає в дружніх стосунках. Виховує малолітнього сина ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 8 липня 2003 року №14-рп/2003 в справі №1-23/2003, тяжкість злочину законом не визначається, як підстава для застосування будь-якого виду запобіжного заходу, а не тільки взяття під варту, і при цьому, за своєю правовою природою запобіжний захід не є кримінальним покаранням.

Відповідно до ч. 3 ст. 176 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Частиною 1 статті 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Як встановлено в судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_4 , має постійне місце проживання, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , у господарстві батьків, самостійно виховує малолітнього сина ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мати якого перебуває на заробітках за межами України.

Також обвинувачений ОСОБА_4 суду пояснив, що у 2016 році поїхав за межі України на заробітки так, як йому необхідно було годувати сім`ю. Ствердив, що не має наміру ухилятися від суду, так як починаючи з того часу, як він приїхав із заробіток, у 2018 році, на першу вимогу суду та прокурора з`являвся до зали судового засідання. Запевнив, що буде щоразу з`являтися до зали судового засідання для розгляду даного кримінального провадження. Крім того, на даний час він самостійно виховує малолітнього сина і у нього немає будь-яких інших родичів які б могли взяти на себе обов`язок виховання сина.

Відповідно до п. «с» ч.1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Враховуючи вищезначене, а також дані про особу обвинуваченого, суд приходить до висновку, що прокурором доведено обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої статті 194 КПК України, тобто довів наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення, довів ризики ухилення ОСОБА_4 від суду; довів, що ОСОБА_4 може вчиняти інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідків, але не доведено обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, а тому в задоволенні клопотання про обрання відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді взяття під варту слід відмовити.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого(підозрюваного) від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

При цьому, приймаючи до уваги наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, а також те, що ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення повторно в період іспитового строку, враховуючи тяжкість покарання, що загрожує останньому у разі визнання його винуватим у вчиненні злочину, який відноситься до категорії середньої тяжкості і за який йому може бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 5 років, також враховує особу обвинуваченого, зокрема те, що ОСОБА_4 не працює, раніше судимий, має постійне місце проживання, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , самостійно виховує малолітнього сина, якому необхідний постійний догляд, суд вважає за необхідне застосувати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у виді домашнього арешту, із забороною залишати місце постійного проживання, у період з 21.00 год. вечора до 07.00 години ранку наступного дня, оскільки достатнім буде саме такий запобіжний захід, який зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігти ризикам, визначених ст. 177 КПК України.

Згідно ст. 181 КПК України - домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Крім того з`ясувавши в підготовчому судовому засіданні в учасників судового провадження їх думку щодо можливості призначення судового розгляду, які не заперечили щодо призначення судового розгляду на підставі обвинувального акта, питання про склад осіб, які братимуть участь в судовому засіданні, вивчивши обвинувальний акт, суд вважає, що кримінальне провадження підлягає призначенню до судового розгляду, виходячи з наступного.

Обвинувальний акт складено у відповідності до вимог кримінального процесуального законодавства. Дане кримінальне провадження підсудне Городенківському районному суду Івано-Франківської області. Підстав для закриття кримінального провадження, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої чи частиною другою ст. 284 КПК України, не вбачається.

Таким чином, наявні достатні підстави для призначення даного кримінального провадження до судового розгляду.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 131,132, 176-178, 181, 183-184, 193-196, 203, 205, 314-316, 395 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - відмовити.

Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 міру запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 такі обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

2) не залишати місце постійного проживання будинок АДРЕСА_1 в такий період доби: з 21.00 години вечора до 07.00 години ранку наступного дня без дозволу слідчого, прокурора, або суду;

3) утримуватись від спілкування зі свідками, потерпілим, експертами, спеціалістами в даному кримінальному провадженні;

4) повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця роботи та/або проживання.

Строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту відносно ОСОБА_4 застосовується до 03 травня 2018 року.

Призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта у кримінальному провадженні №0000177 від 10.08.2016 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, на 15 год. 30 хв. 14.03.2018 року в приміщенні Городенківського районного суду Івано-Франківської області.

Судовий розгляд кримінального провадження проводити суддею одноособово.

Зобов`язати сторону обвинувачення забезпечити присутність під час судового розгляду свідків обвинувачення, зазначених в реєстрі матеріалів досудового розслідування.

В судове засідання викликати учасників кримінального провадження.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору після її оголошення.

Ухвала про обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту передається для виконання до Городенківського відділення поліції Коломийського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області відповідно до ст.181 КПК України за місцем фактичного проживання обвинуваченого.

Ухвала оскарженню не підлягає, однак заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення.

Суддя: ОСОБА_1