Справа № 367/6134/17 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/39/18 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 18 18.01.2018

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2018 року м. Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Київської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
за участю:
прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника засудженого на ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 31 жовтня 2017 року, якою відмовлено у задоволенні подання в.о. начальника ДУ «Бучанська ВК №85 про застосування Закону України «Про амністію у 2016 році» до засудженого ОСОБА_8 ,-
В С Т А Н О В И Л А:
До Ірпінського міського суду Київської області надійшло подання в.о. начальника ДУ «Бучанська ВК № 85» та голови спостережної комісії Ірпінського виконкому про застосування Закону України «Про амністію у 2016 році» до засудженого ОСОБА_8 , якого засуджено Дніпровським районним судом м. Києва від 26.01.2015 за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ст.ст. 70, 75 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки. Вироком Апеляційного суду м. Києва від 07.10.2015 засуджено за ч.1 ст.185, ч.2 ст. 185, ст.70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі.
Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 31 жовтня 2017 року відмовлено у задоволенні вказаного подання, обґрунтовуючи рішення тим, що ОСОБА_8 за час відбування покарання має 1 стягнення, яке не знято та не погашено у встановленому законом порядку.
Не погоджуючись із таким рішенням, захисник засудженого подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 31.10.2017 та ухвалити нову, якою застосувати до засудженого ОСОБА_8 ЗУ «Про амністію у 2016 році».
На думку захисника, рішення суду першої інстанції є невмотивованим, не обґрунтованим та підлягає скасуванню. Звертає увагу на неналежне повідомлення його та засудженого про розгляд справи, який відбувся раніше призначеного строку, без участі захисника. Зазначає, що судом першої інстанції не взято до уваги, що окрім 1 стягнення, засуджений ОСОБА_8 має і заохочення, є прихожанином храму на території колонії в ім`я « ОСОБА_9 », займається іконописництвом, їм змальовані ікони у храмі. Засуджений вину визнав, щиро розкаявся у скоєному, фактично сприяв розкриттю злочину, надавши ґрунтовні покази. Вказане свідчить про свідоме виправлення засудженого. Крім того, мати засудженого перебуває на пенсії та потребує сторонньої уваги з боку сина.
Захисник вважає, що суд першої інстанції допустив неповноту судового розгляду та невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, що є підставою для скасування або зміни ухвали.
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника в підтримку вимог і доводів апеляційної скарги, думку прокурора, яка заперечували проти її задоволення, вивчивши матеріали провадження та обговоривши доводи і вимоги апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.
Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
На думку колегії, ухвала Ірпінського міського суду Київської області від 31 жовтня 2017 року щодо ОСОБА_8 вказаним вимогам не відповідає.
Згідно ч.2 ст.86 КК України, законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду можуть бути повністю або частково звільненні від відбування покарання.
Відповідно до ст. 3 Закону України «Про амністію у 2016 році», звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, підлягають особи, крім тих, які підлягають звільненню від відбування покарання на підставі статті 1 цього Закону, засуджені за злочини, що не є тяжкими та особливо тяжкими та не поєднані з насильством, небезпечним для життя і здоров`я, якщо вони на день набрання чинності цим Законом відбули не менше однієї чверті призначеного строку основного покарання.
З матеріалів справи убачається, що ОСОБА_8 засуджено вироком апеляційного суду м. Києва від 07 жовтня 2015 року за ч.1 ст.185, ч.2 ст.185, ст.70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі.
З 23 листопада 2015 року ОСОБА_8 відбуває призначене йому судом покарання за вчинення умисних злочинів, передбачених ч.1 ст. 185, ч.2 ст.185 КК України, які відповідно до ст.12 КК України відносяться до злочинів середньої тяжкості. Кінцем строку покарання є 23 травня 2019 року. Станом на 07 вересня 2017 року засуджений відбув ? призначеного покарання.
Відповідно до ст. 11 Закону України «Про амністію у 2016 році», рішення про застосування чи незастосування амністії приймається судом щодо кожної особи індивідуально після ретельної перевірки матеріалів особової справи та відомостей про поведінку засудженого за час відбування покарання. Така особа викликається в судове засідання і може давати пояснення. Неявка цієї особи не зупиняє розгляду справи. У разі відсутності необхідних відомостей про особу, до якої застосовується амністія, розгляд питання про застосування амністії відкладається до їх одержання. Судам, а також органам та установам, на які покладено підготовку матеріалів для вирішення питань, пов`язаних із застосуванням цього Закону, надається право вимагати від відповідних установ необхідні відомості. Такі вимоги повинні бути виконані негайно.
Як убачається з ухвали Ірпінського міського суду, рішення про відмову в застосуванні положень Закону України «Про амністію у 2016 році» мотивовано наявністю у засудженого ОСОБА_8 одного стягнення за час відбування покарання, що вказує про неповне дослідження всіх відомостей щодо особи засудженого.
Під час апеляційної перевірки таких відомостей колегією суддів встановлено, що за час відбування покарання в ДУ «Бучанська ВК №85» ОСОБА_8 має одне не погашене стягнення та одне заохочення, працевлаштований до бібліотеки для засуджених, вживається в колективі серед засуджених, завжди має охайний зовнішній вигляд, підтримує соціальні зв`язки із рідними Крім того, з клопотання, наданого настоятелем храму УПЦ М.Могильним, ОСОБА_8 щиро розкаюється у вчиненому, є прихожанином храму, займається іконописництвом, а також має матір пенсійного віку, що потребує догляду.
Враховуючи те, що ОСОБА_8 є належним суб`єктом для застосування до нього положень ст.3 ЗУ «Про амністію у 2016 році», а з матеріалів справи та відомостей про поведінку засудженого за час відбування покарання вбачається, що ОСОБА_8 має позитивну спрямованість в бік виправлення, колегія суддів вважає за можливе застосувати до нього Закон України «Про амністію у 2016 році».
З огляду на викладене, колегія суддів вважає за необхідне скасувати ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 31 жовтня 2017 року та ухвалити нову, якою на підставі ст.3 Закону України «Про амністію у 2016 році» звільнити засудженого ОСОБА_8 від відбування покарання, призначеного вироком апеляційного суду м. Києва від 07 жовтня 2015 року.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника засудженого задовольнити.

Ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 31 жовтня 2017 року, якою відмовлено у задоволенні подання в.о. начальника ДУ «Бучанська ВК №85 про застосування Закону України «Про амністію у 2016 році» до засудженого ОСОБА_8 скасувати.
Ухвалити нову ухвалу, якою подання в.о. начальника ДУ «Бучанська виправна колонія№85» та голови спостережної комісії Ірпінського міськвиконкому задовольнити.
На підставі ст.3 Закону України «Про амністію у 2016 році» звільнити засудженого ОСОБА_8 від відбування покарання, призначеного вироком апеляційного суду м. Києва від 07 жовтня 2015 року.

Головуючий
Судді: