Справа 556/1169/17
Номер провадження 1-кп/556/89/2017
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.12.2017 року. смт. Володимирець

Володимирецький районний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника обвинуваченого ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

представника потерпілого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали кримінального провадження № 0000191 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не працюючого, раніше не судимого,-

у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч.2 ст.345 КК України, -
В С Т А Н О В И В:

Кримінальне правопорушення обвинуваченим ОСОБА_4 було вчинено за таких обставин:

23 березня 2017 року між 16 та 17 год. ОСОБА_4 разом з невстановленими досудовим слідством особами, перебуваючи на території Білоозерського лісництва Рівненського природного заповіднику, умисно наніс декілька ударів руками та ногами в голову та по тілу працівнику Володимирецького ВП Варашського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_6 який перебуваючи на службі, реагуючи на повідомлення про незаконний видобуток бурштину сирцю здійснював транспортування мотопомпи, яку було виявлено на місці незаконного видобутку бурштину сирцю в кварталі № 1 виділі № 4 Білоозерського лісництва Рівненського природного заповіднику, чим ОСОБА_6 було спричинено тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, забою м`яких тканин голови, субконюктивального крововиливу правої ока, ЗТТГЛ, перелому хрящової тканини ребер справа, вираженого церебрастенічного синдрому.

Дії ОСОБА_4 органами досудового розслідування кваліфіковані за ч. 2 ст. 345 КК України як умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень, у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення-злочину визнав частково. Цивільний позов визнав в повному обсязі. В подальшому під час розгляду кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_4 від надання показань відмовився відповідно до ст. 63 Конституції України.

Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що 23 березня 2017 року близько 15 год. йому на мобільний телефон зателефонував черговий Володимирецького ВП та повідомив, що в кварталі № 1 Білоозерського лісництва Рівненського природного заповідника невідомі особи незаконно видобувають бурштин і що туди, було направлено слідчо-оперативну групу. В той час потерпілий разом із працівником Володимирецького ВП ОСОБА_8 перебував на дільниці обслуговування не подалік місця видобутку бурштину. ОСОБА_6 одразу передзвонив лісничому Білоозерського лісництва ОСОБА_9 та повідомив йому про зазначену подію. Через деякий час до них під`їхав лісничий ОСОБА_9 з лісником ОСОБА_10 котрі пересіли до них у автомобіль і поїхали до місця події. Під`їжджаючи до місця події вони залиши автомобіль і пішли в сторону кварталу № 1. В автомобілі залишився ОСОБА_11 , щоб охороняти автомобіль. Прийшовши в квартал № 1 ОСОБА_6 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 почули, що гуде мотопомпа і пішовши на звук побачили, що невідомі особи видобувають бурштин сирець. На місці незаконного видобутку знаходився трактор синього кольору без реєстраційних номерних знаків, до якого була причеплена мотопомпа кустарного виробництва на базі двигуна «Мерседес». Підійшовши до невідомих людей ОСОБА_6 представився, повідомивши, що являється працівником правоохоронних органів і попросили припинити незаконний видобуток бурштину. Невідомі особи заглушили мотопомпу і відійшли в сторону. В цей час ОСОБА_8 подзвонив до Володимирецького ВП та викликав слідчо-оперативну групу. Невідомі особи, які перед цим займалися незаконним видобутком бурштину, почали дзвонити по мобільних телефонах, та кликати когось на допомогу. Працівниками поліції було прийнято рішення від`їхати трактором разом з мотопомпою з місця незаконного видобутку бурштину, щоб уникнути конфліктів та сутичок. За кермо трактора сів ОСОБА_6 та майстер лісу ОСОБА_10 і від`їхали в сторону. ОСОБА_8 та ОСОБА_12 пішли зустрічати слідчо-оперативну групу. Приблизно через 15 хв. до ОСОБА_6 та ОСОБА_10 під`їхав автомобіль марки «Джип» з нього вибігли невідомі люди в кількості 7-9 чоловік та без ніяких пояснень почали наносити потерпілому та ліснику ОСОБА_10 удари по обличчю руками. Серед невідомих осіб, що наносили йому удари він впізнав ОСОБА_4 . За декілька хвилин невідомі сіли в трактор та автомобіль і поїхали по лісовій дорозі в невідомому напрямку.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснив, що 23.03.2017 року близько 15 год. він разом з ОСОБА_6 перебували на дільниці коли ОСОБА_6 на мобільний телефон зателефонував черговий Володимирецького ВП та повідомив, що в кварталі № 1 Білоозерського лісництва Рівненського природного заповідника незаконно видобувають бурштин. ОСОБА_6 одразу передзвонив лісничому Білоозерського лісництва ОСОБА_9 та повідомив йому про зазначену подію. Через деякий час до них під`їхав лісничий ОСОБА_9 з лісником ОСОБА_10 котрі пересіли до них у автомобіль і поїхали до місця події. Під`їжджаючи до місця події вони залиши автомобіль і пішли в сторону кварталу № 1. В автомобілі залишився ОСОБА_11 , щоб охороняти автомобіль. Прийшовши в квартал № 1 вони почули, що гуде мотопомпа і пішовши на звук побачили, що невідомі особи видобувають бурштин сирець. На місці незаконного видобутку знаходився трактор синього кольору без реєстраційних номерних знаків, до якого була причеплена мотопомпа кустарного виробництва на базі двигуна «Мерседес». Підійшовши до невідомих людей ОСОБА_8 та ОСОБА_6 представилися, повідомивши, що являються працівником правоохоронних органів і попросили припинити незаконний видобуток бурштину. Невідомі особи заглушили мотопомпу і відійшли в сторону. В цей час ОСОБА_8 подзвонив до Володимирецького ВП та викликав слідчо-оперативну групу. Невідомі особи, які перед цим займалися незаконним видобутком бурштину, почали дзвонити по мобільних телефонах, та кликати когось на допомогу. Тоді працівниками поліції було прийнято рішення від`їхати трактором разом з мотопомпою з місця незаконного видобутку бурштину, щоб уникнути конфліктів та сутичок. За кермо трактора сів ОСОБА_6 та майстер лісу ОСОБА_10 і від`їхали в сторону. ОСОБА_8 та ОСОБА_12 пішли зустрічати слідчо-оперативну групу. Приблизно через 15 хв. до працівників поліції та лісників під`їхав автомобіль марки «Джип» з нього вибігли невідомі люди в кількості 7-9 чоловік та без ніяких пояснень почали наносити ОСОБА_6 та ліснику ОСОБА_10 удари по обличчю руками. Серед невідомих осіб, що наносили потерпілому удари ОСОБА_8 впізнав ОСОБА_4 . За декілька хвилин невідомі сіли в трактор та автомобіль і поїхали по лісовій дорозі в невідомому напрямку.

Свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , в судовому засіданні пояснили, що 23.03.2017 року, вони перебували на території Білоозерського лісництва Рівненського природного заповіднику. В цей час до ОСОБА_9 зателефонував ОСОБА_6 та повідомив, що в кварталі № 1 виділі № 4 Білоозерського лісництва Рівненського природного заповіднику невідомі особи здійснюють незаконний видобуток бурштину сирцю. Працівники лісового господарства разом з працівниками поліції ОСОБА_8 та ОСОБА_6 виїхали на місце незаконного видобутку бурштину сирцю та побачили, що невідомі особи за допомогою мотопомпи здійснюють видобуток бурштину. Також біля них стояв трактор. Після чого було прийнято рішення витягнути мотопомпу за допомогою трактора. За кермо трактора сів ОСОБА_6 , Через деякий час ОСОБА_8 який залишився в машині зателефонував до ОСОБА_6 та повідомив, що збираються агресивно налаштовані люди які рухаються в їх напрямку. Тоді працівники поліцї викликали підкріплення. ОСОБА_9 та ОСОБА_8 пішли на зустріч працівника поліції які їхали на викли. Також ОСОБА_9 пояснив, що як били ОСОБА_6 він не бачив. Серед осіб які перебували біля мотопомпи ОСОБА_4 не було, він приїхав пізніше.

Наявність провини у вчиненні обвинуваченим ОСОБА_4 інкримінованого кримінального правопорушення за ст.345 ч.2 КК України, повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами:

- висновком експерта №90 від 04.05.2017 року, згідно якого у громадянина ОСОБА_6 виявлено тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, забою м`яких тканин голови, субконюктивального крововиливу правої ока, ЗТТГЛ, перелому хрящової тканини ребер справа, вираженого церебрастенічного синдрому. Вказані тілесні ушкодження виникли від дії тупого предмету, можливо від ударів руками та ногами які згідно п.2.3.3. МОЗ України від 17.01.1995 року, відносяться до легких тілесних ушкодженнях з короткочасним розладом здоров`я. (Том 1 а.к.п. 18-19).

- протоколом проведення слідчого експерименту з ОСОБА_6 від 30.06.2017 року та фото-таблицею до нього, згідно якого було встановлено обставини вчинення кримінального правопорушення (Том. 1 а.к.п.60-65);

Оцінюючи зібрані по справі докази суд, вважає, що провину обвинуваченого ОСОБА_4 доведеною та його дії органами досудового розслідування вірно кваліфіковано за ч.2 ст.345 КК України, оскільки, своїми умисними діями, які виразились в заподіянні працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень, у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

Визнаючи винним обвинуваченого ОСОБА_4 і обираючи йому міру покарання, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення-злочину, що відноситься, відповідно до ст. 12 КК України, до злочинів середньої тяжкості, також повною мірою вивчена особа обвинуваченого: ОСОБА_4 який раніше не судимий, на обліку в лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ст.65 КК України та п.1 постанови Пленуму ВСУ №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», під час призначення покарання у кожному конкретному випадку суди мають враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винуватого та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно ст. 66 КК України є: щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення-злочину.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 згідно ст.67 КК України судом не встановлено.

Обвинуваченим ОСОБА_4 в судовому засіданні заявлено письмове клопотання про звільнення його від покарання на підставі Закону України «Про амністію у 2016 році», так як він на момент вчинення злочину є особою постраждалою від аварії на ЧАЕС 3 категорії, та виховує чотирьох дітей віком до 18 років, та не позбавлений батьківських прав.

Прокурор висловив думку про задоволення клопотання про застосування Закону України «Про амністію у 2016 році».

Потерпілий в судовому засіданні заперечував проти застосування Закону України «Про амністію у 2016 році» до обвинуваченого ОСОБА_4 .

Як встановлено ст. 85 КК України на підставі закону про амністію засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань.

Законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання (ч.2 ст. 86 КК України).

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 1 ЗУ "Про застосування амністії в Україні" амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили; амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального Кодексу України та цього Закону.

Статтею 3 вказаного Закону встановлено, що установивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.

07.09.2017 р. набрав чинності Закон України "Про амністію у 2016 році" від 22 грудня 2016 р. №1810-VIIІ. Дія цього Закону поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно (ст.12 названого Закону).

Відповідно до ст. 9 Закону України "Про амністію у 2016 році" питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою прокурора, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого (підсудного) чи засудженого, їх захисників чи законних представників.

Відповідно до п.п. «в», «е» ст.1 Закону України "Про амністію у 2016 році" від 22 грудня 2016 року, який набрав чинності 07 вересня 2017 року, звільненню від покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, засуджених за умисні злочини, які не є тяжкими або особливо тяжкими відповідно до ст. 12 КК України, та за злочини вчинені з необережності, які не є особливо тяжкими відповідно до ст. 12 КК України, підлягають особи, які не позбавлені батьківських прав та на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, потерпілі внаслідок Чорнобильської катастрофи - осіб, які підпадають під дію Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та аналогічних законів інших держав - колишніх республік СРСР;

З матеріалів кримінального провадження вбачається: посвідченням серії НОМЕР_1 , виданим Рівненською облдержадміністрацією підтверджується, що обвинувачений ОСОБА_4 на момент вчинення злочину є особою постраждалою від аварії на ЧАЕС 3 категорії, та виховує чотирьох дітей віком до 18 років, що підтверджується свідоцтвами про народження серії НОМЕР_2 , серії НОМЕР_3 , серії НОМЕР_4 , серії НОМЕР_5 , які були оглянуті в судовому засіданні та долучені до матеріалів справи, та не позбавлений батьківських прав, вперше вчинив кримінальне правопорушення, яке є середньої тяжкості відповідно до ст. 12 КК України. Вказане кримінальне правопорушення він вчинив до дня набрання чинності (07 вересня 2017р.) Закону України "Про амністію у 2016 році". Свою вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення обвинувачений визнав частково

Обвинувачений ОСОБА_4 надав згоду на застосування до нього амністії.

Обмежень щодо застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_4 амністії, передбачених ст. 4 ЗУ "Про застосування амністії в Україні" та ст.9 Закону України "Про амністію у 2016 році", судом не встановлено, амністія до нього не застосовувалась.

За таких обставин суд вважає, що на обвинуваченого ОСОБА_4 поширюється дія Закону України "Про амністію у 2016 році", тому він підлягає звільненню від відбування основного покарання.

Суд роз`яснює обвинуваченому ОСОБА_4 наслідки застосування амністії, а саме: застосування амністії в подальшому протягом останніх десяти років до нього не може бути застосована.

Також потерпілим ОСОБА_6 заявлено цивільний позов на загальну суму 2 306 грн.

Що стосується заявленого у кримінальному провадженні цивільного позову, потерпілого ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, завданої злочином, то такий слід залишити без розгляду. Додатково слід роз`яснити позивачу його право звернутись до суду із позовом після набрання вироком законної сили в порядку цивільного судочинства.
Заходи забезпечення кримінального провадження (запобіжний захід) застосовані не були, процесуальні витрати відсутні.
Речові докази по справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 85, 86 КК України, ст. 3 ЗУ "Про застосування амністії в Україні", п.п. «в», «е» ст.1 Закону України "Про амністію у 2016 році", ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч.2 ст.345 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 3 (три) роки.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання, з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік.
Зобов`язати на підставі ст. 76 КК України ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Звільнити від призначеного покарання ОСОБА_4 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення-злочину передбаченого ч. 2 ст.345 КК України на підставі п.п. «в», «е» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році».
Запобіжний захід засудженому ОСОБА_4 не обирався.
Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди - залишити без розгляду.

Речові докази відсутні.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається учасникам процесу.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Рівненської області через Володимирецький районний суд протягом тридцяти діб з моменту його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1