Справа180/1059/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 грудня 2017 р.

Марганецький міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з секретарем ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Марганець кримінальне провадження, внесене 21 травня 2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000355, за яким

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженець м.Марганець Дніпропетровської області, із середньою технічною освітою, працюючий підземним машиністом конвеєру на шахті № 14/15 ПАТ «Маганецький гірничо-збагачувальний комбінат», не одружений, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , вважається не судимим в силу ст.89 КК України,

обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.187, ч.1 ст. 186 КК України,

за участю:

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:
19 травня 2017 року приблизно о 09 годині 30 хвилин ОСОБА_3 знаходився поруч із територією навчально-виховного комплексу ліцею - спеціалізованої загальноосвітної школа І-ІІІ ступенів № 10, розташованого за адресою: Дніпропетровська область, м.Марганець, вул. Бульварна, будинок 1, де побачив раніше невідому йому потерпілу ОСОБА_9 , яка рухалася в напрямку перехрестя вулиць Бульварної та Паркової в м.Марганець Дніпропетровської області та тримала у руці свою жіночу сумку, і в нього відразу ж виник умисел на відкрите викрадення вказаної сумки. На виконання свого злочинного умислу, 19 травня 2017 року приблизно о 09 годині 35 хвилин ОСОБА_3 підійшов ззаду до потерпілої та шляхом ривка з рук відкрито, умисно, з корисливих мотивів викрав жіночу сумку, в якій знаходились грошові кошти в сумі 150 грн. та мобільний телефон торгової марки Changhong A2, вартість якого встановити не вдалося, належні ОСОБА_9 , спричинивши таким чином потерпілій матеріальну шкоду за загальну суму 150 грн.

Органом досудового розслідування та прокурором дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.1 ст.186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

Також, 21 травня 2017 року ОСОБА_3 знаходився за місцем свого мешкання в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , і у нього виник умисел на заволодіння чужим майном. З метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_3 21 травня 2017 року приблизно о 16 годині 45 хвилин, взяв за місцем свого мешкання дерев`яну ніжку від стільця, прийшов до лісосмуги, розташованої між вулицями Парковою та Промисловою в м.Марганець Дніпропетровської області, де помітив раніше невідому йому потерпілу ОСОБА_6 , яка направлялася ґрунтовою дорогою в бік Марганецької центральної міської лікарні, розташованої за адресою: Дніпропетровська область, м.Марганець, вул.Паркова, будинок № 15. Усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, ОСОБА_3 , застосувавши насильство, що виразилося у нанесенні ОСОБА_6 одного удару дерев`яною ніжкою від стільця по голові останньої, напав на потерпілу та шляхом ривка з руки умисно, з корисливих мотивів заволодів її жіночою сумкою, в якій знаходились грошові кошти в сумі 18100 гривень, 300 доларів США, та інше особисте майно, яке не становить для потерпілої матеріальної цінності, після чого з місця події зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Офіційний курс гривні до вказаної іноземної валюти, встановлений Національним банком України на 19.05.2017 року, становить 26,39 грн. за одну одиницю.

Таким чином, злочинними діями ОСОБА_3 потерпілій ОСОБА_6 були спричинені матеріальні збитки на загальну суму 26017,00 грн.

Згідно висновку експерта № 127-Е від 15 червня 2017 року ОСОБА_6 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, а саме забитої рани правої лобно-скроневої області, садна лобної області праворуч та струс головного мозку. Виявлені тілесні ушкодження в даному випадку розглядаються у сукупності як єдина черепно-мозкова травма і відноситься до легких тілесних ушкоджень, що зумовили короткочасний розлад здоров`я тривалістю понад 6 діб, але не більше ніж як три тижні.

Органом досудового розслідування та прокурором дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.1 ст.187 КК України як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 зазначив, що цілком розуміє характер обвинувачення, яке йому пред`явлено. Визнав себе винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.186 та ч.1 ст.187 КК України, в повному обсязі, надав показання, якими підтвердив фактичні обставини їх вчинення, викладені в обвинувальному акті. Додатково пояснив, що не може пояснити, чому вчинив злочини: хоча і працював, але грошей йому не вистачало. Він розкаюється у вчиненому, сприяв органам поліції в розкритті злочинів, відшкодував шкоду, заподіяну потерпілим, окрім того, що не повернув гроші потерпілій ОСОБА_6 , оскільки їх витратив на власні потреби.

Враховуючи повне визнання обвинуваченим ОСОБА_3 своєї вини, за клопотанням прокурора і захисника та за відсутності заперечень з боку обвинуваченого та потерпілої, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і постановив розглянути кримінальне провадження в порядку ч.3 ст.349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів кримінального провадження, які характеризують його особу. На виконання вимог ч.3 ст.349 КПК України учасникам судового провадження роз`яснено про неможливість оскарження ними визнаних обставин в апеляційному порядку.

За результатами дослідження обвинувального акту, на підставі показань потерпілої ОСОБА_6 та обвинуваченого, які є чіткими, послідовними, і такими, що не суперечать обставинам вчинених кримінальних правопорушень, викладеним в обвинувальному акті, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_3 правильно кваліфіковані органами досудового розслідування та прокурором за ч.1 ст.186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж) за епізодом з потерпілою ОСОБА_9 , та за ч.1 ст.187 КК України як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу за епізодом з потерпілою ОСОБА_6 .
При обранні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ч.1 ст.65 КК України, а саме: ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та оставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Положеннями ч.2 ст.65 КК України визначено, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до ст.12 КК України кримінальні правопорушення, скоєнні обвинуваченим ОСОБА_3 , відносяться до злочинів: середньої тяжкості - ч.1 ст.186 КК України, тяжкий злочин - ч.1 ст.187 КК України.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він в силу ст.89 КК України вважається не судимим, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, має постійне місце проживання та місце реєстрації, за місцем проживання скарг на його поведінку не надходило, працює в ПАТ «Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат», за місцем роботи характеризується негативно, неповнолітніх дітей або непрацездатних осіб на утриманні не має.

Обставинами, що пом`якшують покарання відповідно до ст.66 КК України, для ОСОБА_3 суд визнає: щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. Обставиною, що обтяжує покарання відповідно до ст.67 КК України, суд визнає вчинення злочину відносно особи похилого віку, якою є потерпіла ОСОБА_9 , 1941 року народження.

Призначаючи покарання, суд враховує відношення обвинуваченого до скоєного, визнання ним своєї вини, бажання усунути спричинені кримінальними правопорушеннями негативні наслідки, відшкодувати збитки, завдані злочином, що виразилося у співпрацюванні з органами досудового розслідування і частковому відшкодуванні потерпілій ОСОБА_9 завданих злочином збитків.
Таким чином, враховуючи вимоги кримінального закону і передбачені цим законом санкції, зважаючи на ступінь тяжкості злочинів, їх обставини, та наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого є неможливим без ізоляції від суспільства, і призначає йому міру покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.1 ст.186 та ч.1 ст.187 КК України.
За правилами ч.1 ст.70 КК України ОСОБА_3 має бути призначено покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

26 травня 2017 року згідно ухвали слідчого судді Марганецького міського суду Дніпропетровської області ОСОБА_3 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, тому у строк відбуття покарання ОСОБА_3 буде зараховано весь строк його попереднього ув`язнення з 26 травня 2017 року по 06 грудня 2017 року.

До набрання вироком суду законної сили запобіжний захід ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою слід залишити без змін.

Матеріальна шкода, завдана кримінальним правопорушенням потерпілій ОСОБА_9 , становить 150 гривень, на час ухвалення вироку відшкодована потерплій повністю. Цивільний позов потерпілою не заявлено.

Матеріальна шкода, завдана кримінальним правопорушенням потерпілій ОСОБА_6 , становить 26017 гривень, на час ухвалення вироку не відшкодована.

Потерпілою ОСОБА_6 в підготовчому судовому засіданні заявлено цивільний позов до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної злочином, а саме про стягнення матеріальної шкоди в сумі 25600 гривень та моральної шкоди в сумі 10 000 гривень. Розмір матеріальної шкоди підтверджується доданими до позову квитанціями про здійснення валютно-облікових операцій. В обґрунтування розміру моральної шкоди потерпіла зазначив, що внаслідок дій ОСОБА_3 їй завдано моральну шкоду, яка виявилася у фізичних стражданнях, незручностях в побуті, їй довелося лікуватися.

При вирішенні цивільного позову потерпілої ОСОБА_6 суд виходить з такого.

Нормами ч.2 ст.127 КПК України передбачено, що шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Відповідно до ч.1 ст.129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю, частково чи відмовляє в ньому.

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Положеннями п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна» № 3 від 31 березня 1989 року передбачено, що при розгляді кримінальної справи суд зобов`язаний на основі всебічного, повного й об`єктивного дослідження обставин справи з`ясувати характер і розмір матеріальної шкоди, заподіяної злочином, наявність причинного зв`язку між вчиненим і шкодою, що настала, а також чи відшкодовано її повністю або частково до судового розгляду справи, і у вироку дати належну оцінку зазначеним обставинам.

Під час судового розгляду встановлено, що в результаті злочинних дій ОСОБА_3 , ОСОБА_6 отримала відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 127-Е від 15 червня 2017 року легкі тілесні ушкодження, що зумовили короткочасний розлад її здоров`я тривалістю понад 6 діб.

Суд вважає доведеним факт вчинення обвинуваченим злочину, передбаченого ч.1 ст.187 КК України, і судом достовірно встановлено, що саме обвинуваченим заподіяно матеріальну шкоду потерпілій ОСОБА_6 . Отже, сума матеріальних збитків в розмірі 25600 гривень підлягає стягненню з обвинуваченого.

Вирішуючи позовну заяву у частині відшкодування моральної шкоди, суд виходить з такого.

Згідно з положеннями ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями відшкодовується особою, яка її завдала.

При вирішенні питання щодо обґрунтованості вимог позивача про відшкодування моральної шкоди, з урахуванням положень пунктів 1 та 2 ч. 2 ст. 23 ЦК України, суд виходить з наступного. Діями обвинуваченого потерпілій ОСОБА_6 дійсно була спричинена моральна шкода, що полягає у фізичних стражданнях, які вона відчула у зв`язку із нападом та отриманою травмою.

При визначенні суми грошового відшкодування за завдані моральні страждання суд, враховуючи ч.3 ст.23 ЦК України, бере до уваги характер правопорушення, глибину фізичних та душевних страждань потерпілої, які знаходяться у причинно-наслідковому зв`язку із протиправними діями обвинуваченого, ступінь його вини, принципи розумності та справедливості.

З урахуванням обставин зазначених вище, суд приходить до висновку про часткове задоволення вимог потерпілої ОСОБА_6 щодо відшкодування спричиненої їй моральної шкоди в розмір 3 000 гривень.

Вартість проведеної судово трасологічної експертизи, оформленої висновком експерта № 38/4.6-337 від 14 червня 2017 року, становить 742,20 гривень, які слід стягнути із обвинуваченого на користь держави.
Згідно постанов про долучення до провадження речових доказів, визнано речовими доказами: мобільний телефон Changhong A2, жіночу сумку білого кольору з майном, грошову купюру номіналом 500 гривень, три дерев`яні ніжки коричневого кольору та дерев`яне сидіння білого кольору з-під табурету, два фрагменти дерев`яної палиці, які в сукупності утворюють дерев`яну ніжку з-під табурету, жіночу сумку чорного кольору.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст.370, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.186 та ч.1 ст.187 КК України, і призначити йому покарання:
- за ч.1 ст.186 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі;
- за ч.1 ст.187 КК України у виді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити покарання ОСОБА_3 у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 6 (шість) місяців.

Строк відбуття покарання рахувати з моменту фактичного затримання 26 травня 2017 року.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_3 залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Позов ОСОБА_6 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 25600 (двадцять п`ять тисяч шістсот) гривень в рахунок відшкодування завданої кримінальним правопорушенням матеріальної шкоди та 3000 (три тисячі) в рахунок відшкодування завданої кримінальним правопорушенням моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави процесуальні витрати на залучення експерта для проведення судової трасологічної експертиз в розмірі 742 (сімсот сорок дві) гривні 20 копійок.
Речові докази:
- мобільний телефон Changhong A2, жіночу сумку чорного кольору, передані на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_9 , - залишити останній;

- жіночу сумку білого кольору з майном, грошову купюру номіналом 500 гривень, передані на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_6 , - залишити останній;

- три дерев`яні ніжки коричневого кольору та дерев`яне сидіння білого кольору з-під табурету, два фрагменти дерев`яної палиці, які в сукупності утворюють дерев`яну ніжку з-під табурету, передані на зберігання до камери схову речових доказів Марганецького ВП, - знищити.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити учасникам процесу.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Марганецький міський суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, з підстав, передбачених ст.394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1