Ухвала

13 квітня 2018 року
м. Київ
Провадження № 51-5059 ск 18
Колегія суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 та засудженої ОСОБА_5 на вирок Голосіївського районного суду м. Києва від 17 серпня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 26 грудня 2017 року щодо останньої,

встановила:

Ухвалою колегії суддів Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 27 березня 2018 року касаційну скаргузахисника ОСОБА_4 та засудженої ОСОБА_5 , у зв`язку з недотриманням вимог статей 427, 438 КПК України залишено без руху та надано десятиденний строк з дня отримання копії даної ухвали для усунення зазначених в ній недоліків.

У межах наданого судом строку, скаржники надіслали до касаційного суду уточнену касаційну скаргу, при цьому, зазначені в ухвалі суду від 27 березня 2018 року недоліки не усунули та припустилися нових.

Так, у повторній касаційній скарзі скаржники вказують, що кримінальне провадження щодо ОСОБА_5 необхідно закрити, разом з цим не погоджуються з призначеним ОСОБА_5 покаранням, вважають його явно несправедливе внаслідок суворості.

Враховуючи наведене, скаржники допустиля суперечностей у скарзі, що позбавляє можливості встановити, які саме вимоги ставляться до суду касаційної інстанції.

Окрім цього, захисник ОСОБА_4 та засуджена ОСОБА_5 порушуючи питання про скасування оскаржуваних судових рішень і закриття кримінального провадження, не навели у касаційній скарзі конкретних підстав для закриття кримінального провадження, передбачених у ст. 284 КПК України, а також не обґрунтували належним чином своїх доводів у цій частині.

Крім того, скаржники у касаційній скарзі вказують, що існує нескасована постанова слідчого про закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_5 , таке рішення було прийнято на підставі висновку судово-медичної експертизи № 1424 від 30.05.2014 року, однак вказані документи у матеріалах кримінального провадження відсутні, а тому судом і не досліджувалися. Зазначені документи не долучені й до касаційної скарги.

Враховуючи наведене, слід звернути увагу скаржників на те, що суд касаційної інстанції є судом права, а не факту. Відповідно до ч. 1 ст. 433 КПК України касаційний суд перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Згідно із ч. 3 ст. 429 КПК України, касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.

На підставі викладеного та керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів

постановила:

Повернути касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 та засудженої ОСОБА_5 на вирок Голосіївського районного суду м. Києва від 17 серпня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 26 грудня 2017 року щодо останньої, разом з усіма доданими до неї матеріалами.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3