Провадження № 1-в/490/396/2017
У Х В А Л А

09 січня 2018 року суддя Центрального районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , клопотання ОСОБА_2 про застосування Закону України "Про амністію у 2016 році", -

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_2 /надалі - заявник/, який тимчасово перебуває у СІЗО міста Миколаєва відповідно до ухвали Корабельного районного суду міста Миколаєва, надіслав до суду клопотання, у якому просив про застосування відносно нього Закону України "Про амністію у 2016 році".

Після перевірки матеріалів клопотання доходжу такого.

Так системний аналіз положень статей 537, 539 КПК України в частині віднесення вирішення під час виконання вироків окремих питань до певного суду свідчить про таке.

Вирішення питання про застосування амністії вказаними нормами до компетенції певного суду не віднесено. Але в цьому випадку необхідність такого перерахунку випливає з закону, що пом`якшує умови відбуття покарання, та таке пом`якшення є аналогічному передбаченим статтею 74 Кримінального Кодексу України. Питання ж про застосування статті 74 КК України відповідно до пункту 13 частини1 статті 537 КПК України мають розглядатись судом за місцем виконання вироку.

За такого відповідно до положень частини 6 статті 9 КПК України поставлене заявником питання має вирішувати суд за місцем відбування покарання.

Відповідно до вимог статей 85, 86 Кримінального Кодексу України амністія застосовується до особи, яка є засудженою та визначена у спеціальному законі, як така, що підлягає повному або частковому звільненню від відбування покарання.

Таке доводить, що амністія застосовується не щодо певних епізодів злочинної діяльності, а щодо особи, яка є засудженою.

В цьому ж випадку ОСОБА_2 не є засудженим, адже питання про його засудження розглядається у Корабельному районному суді міста Миколаєва.

За такого питання про застосування відносно нього амністії до набрання чинності вироку цього може бути вирішене й судом, який розглядає справу відносно нього. по суті.

Отже, заявлене кллопотання має розглядатись або - за місцем відбуття покарання засудженим, або - судом, який розглядає справу відносно нього по суті.
Відповідно до статей 11, 18, 89 Виправного Кодексу України засуджені до позбавлення волі відбувають покарання у виправних колоніях та - у разі виконання робіт з господарського обслуговування - у слідчому ізоляторі.

З цього випливає, що поставлене заявником питання може розглядатись лише у суді за місцем розташування випарвної колонії або за місцем виконання засудженим робіт з господарського обслуговування.

Місце ж, з якого здійснюється направлення засуджених до позбавлення волі або з використанням якого здійснюється переміщення засуджених /зокрема - слідчий ізолятор тощо/ не є виправною установою, а за такого це місце й не є місцем відбуття покарання засудженим.

В цьому ж випадку, як свідчать матеріали заяви, засуджений перебуває на території, що знаходиться під юрисдикцією Центрального районного суду міста Миколаєва, але - не у виправній колонії та не у зв`язку із виконанням робіт з господарського обслуговування.

Отже, місце його фактичного знаходження не є місцем виконання покарання, але - лише місцем його тимчасового перебування.
Про таке ж, до речі, свідчить й зміст ухвали, відповідно до якої заявник знаходиться у СІЗО міста Миколаєва.

До того ж, Центральний районний суд міста Миколаєва справу відносно заявника не розглядає.

Отже, заявлене клопотання є поданим з порушенням вимог щодо його територіальної підсудності.
Діючим Кримінально-процесуальним законодавством порядок дій суду у такому випадку не є врегульованим, через що відповідно до частини 6 статті 9 КПК України суд виходе з загальних засад кримінального провадження, що визначені у статті 7 цього Кодексу.

При цьому суд не може керуватись правилами статті 34 КПК України, оскільки згаданою статтею визначений порядок дій у разі порушення підсудності при направленні кримінального провадження в цілому, а це подання фактично є частиною провадження, підсудність якого /провадження/ в порядку статті 34 КПК України вже визначена.

Порядок розгляду звернень в порядку виконавчого провадження є врегульованим статтею 36 Закону України "Про виконавче провадження" та статтею 373 Цивільного Процесуального Кодексу України. При цьому Цивільно-процесуальний Кодекс України у загальних нормах (стаття 115 ЦПК України) передбачені загальні наслідки порушення правил про підсудність, відповідно до яких заяви, подані з порушенням правил про підсудність, повертаються заявникові.

Отже, це подання слід повернути заявникові.
Керуючись ст. ст. 2, 7, 9, 539 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :
Клопотання про застосування Закону України "Про амністію у 2016 році" - повернути заявникові.
Роз`яснити заявникові право за наявності до того підстав звернутись з аналогічним клопотанням до суду за місцем відбування покарання- за місцем знаходження визначеної йому для відбуття покарання виправної /виховної/ колонії.

СУДДЯ = ОСОБА_3 =