Справа № 182/7650/14-к
Провадження № 1-кп/0182/9/2018
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05.04.2018 м. Нікополь
Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретар судового засідання ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополі кримінальне провадження, відомості про вчинення кримінального правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.07.2014 за № 0002994 по обвинуваченню
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження м. Нікополь, Дніпропетровської обл., громадянина України, який мешкає у АДРЕСА_1 , зареєстрований у АДРЕСА_2 , не працює, із середньо-спеціальною освітою, розлучений, не судимий,
за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України
за участю сторін судового провадження
прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_3
потерпілого ОСОБА_5 ,
В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_3 21.07.2014 приблизно о 12-00 год., знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, керував технічно справним автомобілем марки «ВАЗ 21093» д/з НОМЕР_1 , рухався по автодорозі «Н-23 Кіровоград-Запоріжжя» збоку м. Нікополя у бік с. Олексіївка Нікопольського р-ну, де на 242 км + 510 м. автодороги на території Нікопольського р-ну Дніпропетровської області, не прийнявши заходів та належної уваги, обережності, заходів до своєчасного зниження швидкості, не маючи ніяких перешкод технічного характеру, втратив контроль над керуванням транспортним засобом, а саме автомобілем марки «ВАЗ 21093», внаслідок чого допустив зіткнення з велосипедом марки «Віаnсhi kuma» під керуванням ОСОБА_5 , який рухався в попутному напрямку. Після скоєного ДТП з метою уникнення покарання з місця ДТП зник.
Внаслідок ДТП водій велосипеду ОСОБА_5 згідно судово-медичної експертизи № 504 від 09.09.2014 року отримав тілесні ушкодження у вигляді: закритий перелом правої ключиці, закрита черепно-мозкова травма у вигляді струсу головного мозку, забиті рани волосяної частини голови в тім`яній області справа і на зовнішній поверхні правого стегна, садна правого колінного суглобу, надлопаткової області справа, грудної клітини справа - які відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, за ознакою тривалого розладу здоров`я.
Керуючи автомобілем марки «ВАЗ 21093» водій ОСОБА_3 грубо порушив Правила дорожнього руху, а саме:
-п. 1.3 ПДР України - учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно виконувати вимоги діючих Правил, а так само бути взаємно ввічливими.
-п. 2.9 ПДР України - водієві забороняється: а) керувати транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння або знаходячись під впливом наркотичних або токсичних речовин.
- 12.1. ПДР України - під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.
Вказане порушення п.12.1 Правил дорожнього руху ОСОБА_3 і стали причинним зв`язком у настанні дорожньо-транспортної пригоди. Будь-яких перешкод технічного характеру для водія ОСОБА_3 не було. Згідно з висновком автотехнічної експертизи № 70/27 - 668 від 23.09.2014 року при виконанні п. 12.1 Правил дорожнього руху ОСОБА_3 мав технічну можливість запобігти дорожньо-транспортну пригоду.
Дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 1 ст. 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винуватим себе визнав повністю і пояснив суду, що 21.07.2014 він їхав в с. Капулівка до родичів на автомобілі марки «ВАЗ 21093 д/з НОМЕР_1 , що належить його вітчиму. Дорогою зупинився в с. Олексіївка, щоб випити кави. До нього підсіла дівчина з хлопцем і умовили його випити. Він випив дві чарки горілки по 50 г. чи по 70 г. Йому стало дуже погано після цього, можливо йому щось підмішали, він не усвідомлював, що сталося. Коли він прийшов до тями, побачив, що у нього викрали речі, гроші. Це було в середині дня, до ДТП не менше ніж за годину. Потім він сів за кермо і поїхав. В автомобілі він був сам. Орієнтувався дуже погано. Їхав з с. Олексіївка в с. Капулівка. По дорозі він відчув, що ніби був удар. Але він не бачив ні людини, ні місця, де це сталося. Після цього він не дивився у дзеркало заднього виду і велосипедиста не бачив. Він проїхав далі і зупинився вже в с. Капулівка на центральній вулиці. На автомобілі були пошкодження - розбита фара і скло лобове. Де поділося лобове скло, він не знає. Автомобіль він не мив, він був мокрий, т.я. йшов дощ. Працівники міліції приїхали за ним відразу ж і сказали, що він скоїв ДТП. Проходив медичний огляд для визначення стану сп`яніння. У лікарню до потерпілого він приходив, хотів поговорити з потерпілим, однак його дружина не пустила до нього. Він сам момент ДТП дуже погано пам`ятає, можливо препарат якийсь йому підмішали, т.я. та кількість алкоголю, що він випив, не могла викликати у нього такий стан.
Потерпілий ОСОБА_5 показав, що він працює взуттьовиком в ательє Граніт, власником якого є ОСОБА_6 . В с. Капулівка він посадив виноград і тому регулярно їздив його поливати. На той час було дуже жарко, і він їздив 2 рази на тиждень. Приблизно о 12.00 год. 21.07.2014 він їхав на велосипеді в с. Капулівка. Їхав по краю дороги з правої сторони. Перед мостом його ззаду вдарили. Він головою вибив лобове скло в автомобілі, потім впав на проїзну частину дороги, велосипед також відлетів. Водій автомобіля не зупинився, поїхав далі. Через деякий час до нього підійшли люди, викликали швидку, потім він втратив свідомість. Він не знає чи бачили люди, які підійшли до нього, саму подію ДТП. Потім він лежав в лікарні. ОСОБА_3 приходив до нього, але він тоді не зміг з ним розмовляти, так як у нього була втрата пам`яті, погано йому було. Це було через 2-3 дні після ДТП. Його дружина говорила ОСОБА_3 , що треба робити операцію, просила 3 000 грн. ОСОБА_3 погодився передати ці гроші, однак більше не приходив. Злочином йому завдано матеріальну шкоду на суму 42 904,60 грн. та моральну шкоду, яку він оцінює у 15 000 грн. у подальшому потерпілий уточнив позовні вимоги та просив стягнути у відшкодування матеріальної шкоди 57 195,14 грн., моральної 50 000 грн.
Свідок ОСОБА_7 суду пояснив, що потерпілий його син. Після ДТП, через півгодини до нього зателефонували. Він поїхав в лікарню, а потім на місце ДТП. Застав початок роботи експерта. Велосипед лежав на обочині, а на середині дороги були сліди крові і тампон, яким ОСОБА_5 зупиняли кров. Експерт закінчив роботу і вони поїхали в с. Капулівку. На центральній вулиці стояв автомобіль, яким керував ОСОБА_3 та два автомобіля ДПС ДАІ. Автомобіль, яким керував ОСОБА_3 , був вимитий, лобове скло було знято і сховано. В середині автомобіля була гума від лобового скла. ОСОБА_3 був дуже п`яним.
Свідок ОСОБА_6 суду пояснив, що ОСОБА_5 його зять. Він відразу ж виїхав на місце аварії. Там все було розкидано в різних місцях. Він запитав, де винуватець аварії. Сказали, що він втік з місця ДТП. Через деякий час його піймали працівники ДАІ в с. Капулівка. Вони також поїхали в с. Капулівка. Побачили автомобіль з пошкодженнями і водія ОСОБА_3 , який був дуже п`яний. Скло в автомобілі було вибите, автомобіль вимитий, що навіть була вода в салоні. Автомобіль був без лобового скла.
Свідок ОСОБА_8 суду пояснив, що він виїжджав з с. Олексіївка. Побачив на автомобільній дорозі, що розташована перед залізничним мостом, хмару пилюки. Під`їхав і побачив, що лежить на дорозі велосипед, і лежить людина. Він зрозумів, що сталося ДТП, він викликав ДАІ і швидку медичну допомогу. Автомобіль, який збив велосипедиста, з місця ДТП втік. Проїжджав автомобіль зі сторони с. Капулівка, водій зупинився і сказав, що бачив автомобіль без лобового скла. Коли він приїхав в с. Капулівку, там бачив автомобіль ВАЗ-2109. Автомобіль стояв біля обочини, в ньому було розбито скло, водій спав в салоні автомобіля. Цим водієм був ОСОБА_3 . Сам момент зіткнення він не бачив. Бачив лише хмару пилюки, потім побачив, що лежить чоловік. Потерплий був при свідомості, лежав на дорозі, і він йому надав допомогу.
Винуватість також підтверджується дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами, що містяться в матеріалах кримінального провадження № 0002994:
- протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди вiд 21.07.2014, відповідно до якого місцем ДТП є ділянка автодороги Кіровоград-Запоріжжя 242 км. + 510 м. В результаті ДТП сталося зіткнення транспортного засобу велосипеду марки «Кuma», який знаходився на момент огляду за межами проїжджої частини з наступними пошкодженнями: повна деформація заднього колеса та часткова деформація рами, та автомобіля «ВАЗ 2109», який з місця ДТП зник, однак його місцезнаходження було встановлено та виявлено наступні пошкодження: правої передньої блок-фари, правої частин переднього бамперу та відсутність лобового скла. До протоколу долучені схема та фото-таблиці (а.п. 7-22);
- висновком № 378 від 21.07.2014 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, відповідно до якого ОСОБА_3 знаходився у стані алкогольного сп`яніння (а.п. 29);
- висновком судової-автотехнічної експертизи № 70/27-581 від 20.08.2014, відповідно до якої у даній дорожньо-транспортній обстановці водій автомобіля ВАЗ-2109 ОСОБА_3 повинен був діяти відповідно до вимог п. 12.1 Правил дорожнього руху України. При заданих вихідних даних технічна можливість уникнути даної дорожньо-транспортної пригоди для водія автомобіля ВАЗ-2109 ОСОБА_3 визначалась виконанням ним вимог п. 12.1 Правил дорожнього руху України, для чого в нього не було перешкод технічного-характеру, які не дозволили б йому їх виконати. У даній дорожній обстановці дії водія автомобіля ВАЗ-2109 ОСОБА_3 не відповідали вимогам п. 12.1 Правил дорожнього руху України, що з технічної точки зору перебуває в причинному зв`язку з настанням події даної дорожньо-транспортної пригоди. У даній дорожній обстановці водій велосипеду ОСОБА_5 повинен був діяти відповідно до вимог п. 1.5. Правил дорожнього руху України. При заданих вихідних даних технічна можливість уникнути даної ДТП не встановлювалася діями водія велосипеду ОСОБА_5 . У даній дорожній обстановці в діях водія велосипеду ОСОБА_5 не вбачається невідповідностей вимогам п. 1.5 Правил дорожнього руху. (а.п. 55-56);
- висновком судово-медичної експертизи № 504 від 09.09.2014, відповідно до якої у ОСОБА_5 виявлені тілесні ушкодження - закритий перелом правої ключиці, закрита черепно-мозкова травма у вигляді струсу головного мозку, забиті рани волосяної частини голови в тім`яній області справа і на зовнішній поверхні правого стегна, садна правого колінного суглобу, надлопаткової області справа, грудної клітини справа відносяться до категорії тілесних ушкоджень СЕРЕДНЬОГО ступеня тяжкості, за ознакою тривалого розладу здоров`я (згідно пункту 2.2.2 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень). Виявлені тілесні ушкодження утворилися від дії тупих твердих предметів, або від ударів об такі предмети. Виявлені тілесні ушкодження могли утворитися під час дорожньо-транспортної пригоди за обставинах вказаних обстежуваним. Давність спричинення тілесних ушкоджень може відповідати строку, вказаному у постанові слідчого. (а.п. 58-59);
- висновком додаткової судової-автотехнічної експертизи № 70/27-668 від 23.09.2014, відповідно до якої у даній дорожньо-транспортній обстановці водій автомобіля ВАЗ-21093 ОСОБА_3 повинен був діяти відповідно до вимог п. 12.1 Правил дорожнього руху України. При заданих вихідних даних технічна можливість уникнути даної дорожньо-транспортної пригоди для водія автомобіля ВАЗ-21093 ОСОБА_3 визначалась виконанням ним вимог п. 12.1 Правил дорожнього руху України, для чого в нього не було перешкод технічного характеру, які не дозволили б йому їх виконати. У даній дорожній обстановці дії водія автомобіля ВАЗ-21093 ОСОБА_3 не відповідали вимогам п. 12.1 Правил дорожнього руху України, що з технічної точки зору перебуває в причинному зв`язку з настанням події даної дорожньо-транспортної пригоди. У даній дорожній обстановці водій велосипеду ОСОБА_5 повинен був діяти відповідно до вимог п. 1.5 Правил дорожнього руху України. При заданих вихідних даних технічна можливість уникнути даної ДТП не встановлювалася діями водія велосипеду ОСОБА_5 . У даній дорожній обстановці в діях водія велосипеду ОСОБА_5 не вбачається невідповідностей вимогам п. 1.5 Правил дорожнього руху. (а.п. 82-83);
- висновком судово-медичної експертної комісії № 225 від 11.12.2015, призначеної на підставі ухвали Нікопольського міськрайонного суду від 22.09.2015, проведеної за матеріалами кримінального провадження № 0002994 по факту спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , відповідно до якої: 1. Згідно аналізу наданої медичної (медичні карти стаціонарного хворого № 1140, № 512, № 1148, амбулаторна карта) та судово-медичної («Висновок експерта № 504») документації, комісією експертів встановлені тілесні ушкодження: закритий перелом правої ключиці, закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, забійні рани тім`яної області праворуч та зовнішньої поверхні правого стегна, садна надлопаткової області, грудної клітини та колінного суглобу праворуч. Виявлені тілесні ушкодження спричиненні від механічних дій тупих твердих предметів в область голови, тулубу, нижньої кінцівки праворуч або при ударі о такі, можливо за умов дорожньо-транспортної пригоди. Характер виявлених тілесних ушкоджень вказаних в медичних документах, при надходженні в лікувальний заклад дають можливість комісії експертів вказати, що термін виникнення тілесних ушкоджень відповідає 21.07.2014. 2. За своїм характером виявлені тілесні ушкодження відносяться до середнього ступеню тяжкості по критерію тривалого розладу здоров`я понад 21 добу, що відповідає п. 2.2.2. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995р., № 6. 3. Встановлені захворювання після 06.04.2015: цукровий діабет, перший тип, вперше виявлений, дифузно-токсичний зоб 2-го ступеню, тиреотоксикоз середнього ступеню тяжкості - не знаходяться в причинному зв`язку з травмою - тілесними ушкодженнями, отриманими 21.07.2014, так як не мають травматичної причини виникнення. В даному випадку тиреотоксикоз є наслідком дифузних хворобливих змін у щитоподібній залозі. (а.п. )
Таким чином, аналізуючи всі зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що винуватість обвинуваченого повністю доведена сукупністю належних, допустимих та достовірних доказів, безпосередньо досліджених судом у судовому засіданні, які були отримані у рамках діючого законодавства без істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Досліджені докази є взаємозв`язаними між собою і суд вважає їх достатніми для підтвердження винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, за яким він обвинувачується.
Дії обвинуваченого мають вірну правову кваліфікацію за ч. 1 ст. 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.
Під час судового засідання від обвинуваченого надійшло клопотання про закриття справи у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України.
Потерпілий при розгляді клопотання присутній не був, надав заяву, у якій просив розглянути клопотання без нього, проти закриття справи заперечує, оскільки обвинувачений не відшкодував завдані збитки, фактично не розкаявся у вчиненому.
Прокурор не заперечував проти задоволення клопотання, оскільки дійсно строки давності притягнення до кримінальної відповідальності по даному кримінальному провадженню скінчились.
Вислухавши думку сторін судового провадження, суд вважає, що клопотання обвинуваченого підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину невеликої тяжкості минуло три роки та за вказаний злочин передбачено покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі.
Як встановлено судом, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до злочину невеликої тяжкості і санкція якого передбачає покарання у вигляді штрафу від двохсот до п`ятисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, або виправних робіт на строк до двох років, або арешту на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до трьох років, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого.
Злочин, у вчиненні якого він обвинувачується, був вчинений 21 липня 2014 року, з цього часу минуло понад три роки, перебіг строків давності не переривався і не зупинявся, тобто є всі підстави для звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України. Про звільнення від кримінальної відповідальності з цих підстав ОСОБА_3 заявив клопотання. Також ОСОБА_3 роз`яснено і він вірно розуміє наслідки звільнення від кримінальної відповідальності зі вказаних нереабілітуючих підстав.
Та обставина, що він не відшкодував завдані збитки і потерпілий заперечує з цих підстав проти закриття провадження, не є підставою для відмови у задоволенні клопотання обвинуваченого, оскільки ст. 49 КК України, ст. 284, 285 КПК України не передбачають обов`язковості відшкодування шкоди для звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.
Заявлений позивачем цивільний позов з доповненнями до нього необхідно залишити без розгляду, роз`яснивши позивачу право звертатися до суду у порядку цивільного судочинства, оскільки відповідно до ч.1 ст. 129 КПК України цивільний позов судом вирішується при ухвалені обвинувального вироку або постановленні ухвали про застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру.
Запобіжний захід не застосовувався.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.
Керуючись п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, ч. 2, ч. 6 ст. 284, ст. 285, ч. 4 ст. 286 КПК України, - суд -
П О С Т А Н О В И В :
Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.07.2014 за № 0002994 по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України - закрити на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.
Звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.
Запобіжний захід не застосовувався.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 з доповненнями до нього - залишити без розгляду, роз`яснивши право звертатися до суду у порядку цивільного судочинства.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом семи днів з дня її оголошення до Апеляційного суду Дніпропетровської обл.. шляхом подачі апеляції через Нікопольський міськрайонний суд.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію ухвали вручити сторонам кримінального провадження.

Суддя: ОСОБА_1