Справа № 438/11/18
Провадження № 1-кс/438/3/2018
У Х В А Л А
про застосування запобіжного заходу
04 січня 2018 року слідчий суддя Бориславського міського суду Львівської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши клопотання слідчого Бориславського відділення поліції Дрогобицького відділу поліції ГУ НП у Львівській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене з начальником Бориславського відділу Дрогобицької місцевої прокуратури ОСОБА_4 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03 січня 2018 року за № 0000009 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м.Борислав, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ,
за участі сторін кримінального провадження: слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , -
в с т а н о в и в :
Слідчий Бориславського відділення поліції Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 , як сторона кримінального провадження, звернувся з клопотанням, погодженим з прокурором, до слідчого судді Бориславського міського суду Львівської області прозастосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів.

Клопотання мотивує тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , будучи 29 грудня 2017 року повідомленим СВ Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 185; ч.3 ст.185 КК України, на шлях виправлення не став, а скоїв новий злочин проти власності. Так, ОСОБА_5 03 січня 2018 року близько 11 год. 30 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, поблизу будинку №51 по вул. Ірини Сеник м. Борислава Львівської, області, де знаходився без нагляду припаркований автомобіль марки «Fiat Ducato», червоного кольору, реєстраційний номер « НОМЕР_1 », який належить потерпілому ОСОБА_7 , підійшов до вказаного автомобіля та діючи умисно, без дозволу власника, всупереч його волі, з метою незаконного заволодіння даним транспортним засобом, через незачинені на замок дверцята сів на місце водія та привівши у дію двигун ключем, який перебував у замку запалювання, поїхав у напрямку центру міста Борислава. В подальшому ОСОБА_5 , рухаючись на вказаному автомобілі на вул.Міцкевича м.Борислава, не впоравшись із керуванням, здійснив зіткнення із припаркованим на обочині автомобілем марки «Citroen Berlingo», після чого намагаючись втекти з місця вчинення кримінального правопорушення був затриманий працівниками Бориславського ВП Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області. Відомості про даний факт внесено 03.01.2018 до ЄРДР за № 0000009 за ч. 2 ст. 289 КК України.

03 січня 2018 року о 14 год. 10 хв. ОСОБА_5 затриманий в порядку ст. 208 КПК України. Цього ж дня ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, тобто у незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненому повторно. Допитаний як підозрюваний ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, винним себе визнав. Вина ОСОБА_5 підтверджується зібраними по кримінальному провадженню №0000009 доказами.

Беручи до уваги, що підозрюваний ОСОБА_5 тяжкими захворюваннями, які б перешкоджали його триманню під вартою, не хворіє, вчинив дане кримінальне правопорушення перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, свою вину визнає, з місця скоєння кримінального правопорушення намагався втекти, що свідчить про можливість переховуватись від органів досудового розслідування та суду, може знищити чи спотворити речовий доказ, який має істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, може вчинити інше кримінальне правопорушення, враховуючи тяжкість злочину, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 та суворість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим, оскільки вчинив тяжкий злочин, - тому слідчий просить обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

У судовому засіданні слідчий ОСОБА_3 та прокурор ОСОБА_4 подане клопотання підтримали та дали пояснення, аналогічні змісту клопотання.

Підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засіданні просить обрати йому більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту. Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_6 вважає, що прокурор не довів наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, не обґрунтовано обрання найбільш тяжкого виду запобіжного заходу, просить у клопотанні відмовити та обрати більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, оглянувши та перевіривши надані матеріали клопотання, слідчий суддя прийшов до такого висновку.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

СВ Бориславського відділення поліції Дрогобицького відділу поліції ГУ НП у Львівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0000009 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Слідчий суддя на вказаному етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі Нечипорук та Йонкало проти України від 21 квітня 2011 року термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (також рішення від 30 серпня 1990 р. у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom), п. 32, Series А, № 182).

Виходячи з наявних в матеріалах клопотання даних, слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, тобто у незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненому повторно.

У ході розгляду клопотання встановлено ризик, передбачений ст. 177 КПК України. Зокрема, ОСОБА_5 , який відповідно до ст.89 КК України вважається таким, що не має судимості, 29.12.2017 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень проти власності, передбачених ч. 2 ст. 185, ч.3 ст.185 КК України, про що не заперечили у судовому засіданні сторони кримінального провадження.

Наведене свідчить про наявність ризику вчинення підозрюваним ОСОБА_5 нових злочинів, зокрема, злочинів проти власності.

При цьому, прокурор не довів обставини, що свідчать про наявність ризику переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду. Зокрема, саме по собі намагання залишити ОСОБА_5 місця скоєння вчиненого ним злочину, не свідчить про ризик подальшого переховування підозрюваним від органів досудового розслідування та/або суду.
Посилання прокурора на те, що ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, не були підтверджені жодними доказами.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного, слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Прокурор також посилається на ризик знищення чи спотворення підозрюваним речового доказу, який має істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Проте, наявність такого ризику не доведено. З долучених до клопотання документів вбачається, що речовим доказом у даному кримінальному провадженні визнано автомобіль марки «Fiat Ducato», який передано на зберігання потерпілому. У клопотанні не надано жодних відомостей про можливість у підозрюваного ОСОБА_5 знищити чи пошкодити вказаний автомобіль.

Слідчий суддя прийшов до висновку, що у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_5 слід відмовити, оскільки при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор не довів обставин недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання встановленим ризикам, не довів необхідність застосування найсуворішого та виняткового запобіжного заходу тримання під вартою.
Слідчий суддя також враховує наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років. При цьому, беручи до уваги тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному в разі визнання його винним, визнання ним своєї вини у вчиненому кримінальному правопорушенні, даних про його особу, зокрема, підозрюваний є особою молодого віку, є інвалідом третьої групи, отримує пенсію у розмірі 1450 грн., наявність у підозрюваного постійного місця проживання, - приходжу до висновку, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж той, який зазначений у клопотанні, зокрема, цілодобовий домашній арешт зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігти ризикам, передбаченим п.5 ч.1 ст. 177 КПК України.

З урахуванням наведеного, доведеності прокурором обставин, передбачених пунктами 1 та 2 ч. 1 ст. 194 КПК України, та не доведеності обставин, передбачених п. 3 ч. 1 цієї статті, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність застосування до ОСОБА_5 більш м`якогозапобіжного заходу, ніж той, який зазначений у клопотанні, зокрема, цілодобового домашнього арешту, в межах строку досудового розслідування строком на два місяці, а саме до 03.03.2018 року включно, зобов`язавши підозрюваного прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду.
Враховуючи вищенаведене, керуючись ст.ст.176-178, 181, 183, 184, 193, 194, 196, 376 КПК України, -

у х в а л и в :
клопотання слідчого Бориславського відділення поліції Дрогобицького відділу поліції ГУ НП у Львівській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене з начальником Бориславського відділу Дрогобицької місцевої прокуратури ОСОБА_4 , задоволити частково.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м.Борислав, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, в межах строку досудового розслідування строком на два місяці, а саме до 03 березня 2018 року включно, заборонивши підозрюваному ОСОБА_5 залишати житло за адресою проживання, а саме: квартиру АДРЕСА_3 цілодобово та зобов`язавши останнього прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду.
Копію ухвали скерувати на виконання у Бориславське відділення поліції Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області.
Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого, а якщо справа буде передана до суду, - на прокурора.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1