26.01.2018 363/3795/17
ВИРОК

Іменем України

26 січня 2018 року Вишгородським районним судом Київської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

законного представника ОСОБА_5

обвинуваченої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вишгороді кримінальне провадження № 0000895 за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Димер, Вишгородського району, Київської області, громадянина України, одруженого, на утриманні має малолітню дитину 2009 року народження, працюючого ФОП, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого у відповідності до ст. 89 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

встановив:

ОСОБА_6 , 02.09.2017 року перебуваючи в в смт Димер, Вишгородського району, Київської області, по вул. Бударіна, неподалік Димерської ЗОШ.

Того ж дня, близько 18-00 год., у ОСОБА_6 виникли неприязні відносини до малолітнього ОСОБА_4 , в ході яких у ОСОБА_6 виник умисел на нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 .

Реалізуючи свій злочинний умисел на заподіяння тілесних ушкоджень, ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільну небезпеку свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, наніс удар кулаком руки в область правого ока малолітньому ОСОБА_7 . Після чого малолітній ОСОБА_4 почав тікати. ОСОБА_6 погнався за ним на велосипеді та приблизно через п`ятдесят метрів наздогнав ОСОБА_4 та схопивши його за шию руками почав душити. В цей час ОСОБА_4 впав на землю та ОСОБА_6 наніс йому декілька ударів руками та ногами по тулубу.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 136/Д від 26.09.2017, мали місце тілесні ушкодження, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_6 свою винність у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, визнав, не оспорюючи час, місце, спосіб, вид, мотив і мету, форму вини та повністю підтвердила обставини вчиненого ним кримінального правопорушення. Зокрема пояснивши, що 02.09.2017 року знаходився на роботі, йому зателефонувала мама однокласника його сина і сказала що його сина ображають старші хлопці. Після чого він приїхав до Димерської ЗОШ яка знаходиться за адресою: смт Димер, Вишгородського району, Київської області, по вул. Бударіна де наніс потерпілому біля трьох п`яти ударів. Розкаюється у вчиненому.

Допитаний в судовому засіданні, неповнолітній ОСОБА_7 у присутності законного представника ОСОБА_8 показав, що дійсно 02.09.2017 року перебуваючи в неподалік Димерської ЗОШ він з друзями грався на площадці, під`їхав ОСОБА_9 поздоровався з ними і почав плакати. Чого він плакав йому невідомо. Після чого йому подзвонила мати та сказала, щоб він йшов додому. Після чого він взяв рюкзак і пішов додому, потім під`їхав ОСОБА_10 і почав його бити не пояснюючі за що.

У судовому засіданні ОСОБА_5 пояснила, що в той день вона перебувала в Києві у справах, її зателефонували і сказали, що її дитину побив ОСОБА_6 , коли їхала додому, викликала швидку допомогу та поліцію.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає.

При цьому розгляд провадження проводився відносно обвинуваченої в межах пред`явленого йому обвинувачення.

При встановлених обставинах, оцінюючи зібрані докази, суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винним.

Таким чином, враховуючи викладене, суд вважає, що обвинувачений своїми умисними діями, які виразились у вчиненні умисного легкого тілесного ушкодження ОСОБА_4 , ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 125 КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченому, у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому, згідно ст. 66 КК України, суд визнає, щире каяття у вчиненому та сприяння у розслідуванні злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, згідно ст. 67 КК України, суд визнає вчинення злочин щодо малолітньої дитини.

Крім цього, при обранні обвинуваченому міри покарання, судом враховується його відношення до вчиненого, матеріали, що її характеризують та стан здоров`я обвинуваченої.

При визначенні міри покарання ОСОБА_6 суд враховує, що обвинувачений за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий, висновок органу пробації у досудовій доповіді про можливість виправлення без обмеження або позбавлення волі на певний строк.

На підставі викладеного, з метою попередження нових злочинів, виправлення ОСОБА_6 , з врахуванням вимог статті 50 КК України, суд приходить до висновку про необхідність призначення покарання в межах санкції визначеної ч. 1 ст. 125 КК України, у виді штрафу.

Суд вважає, що саме таке покарання буде достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових злочинів.

Цивільний позов не заявлено.

Судові витрати та речові докази по даному провадженню відсутні.

Керуючись ст.ст. 370, 374, 377 КПК України, суд, -

засудив:

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області через Вишгородський районний суд Київської області протягом тридцяти діб з моменту його проголошення, а обвинуваченим - з моменту отримання його копії.

Суддя ОСОБА_1