Провадження № 1-кс/702/144/17
Справа № 702/1111/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
про арешт майна
27 грудня 2017 року м. Монастирище
21.12.2017 року, невідома особа, шляхом вільного доступу, з площі «Героям Майдану», що розташована по вул. Соборна м. Монастирище Черкаської області, таємно, вчинила крадіжку будівельних матеріалів, що належать ПП «Умань РемБуд 2», чим спричинила підприємству матеріальні збитки.
В ході досудового розслідування встановлено, що 23 грудня 2017 року, близько 12 год. 30 хв., під час огляду місця події на автодорозі «Орадівка-Моршин» 23 км виявлено автомобіль марки «ВАЗ 2106», з реєстраційним номером НОМЕР_2 , який знаходився на узбіччі дороги. В ході огляду виявлено, що в автомобілі знаходяться мішки з цементом «Зодчий» марки 500 вагою по 25 кг в кількості 6 шт. Також в ході огляду лісового масиву за 50 метрів від автомобіля виявлено такі ж мішки з цементом в кількості 9 шт.
Вказаний цемент було викрадено з площі «Героям Майдану», що розташована по вул. Соборна м. Монастирище Черкаської області.
Приймаючи до уваги, що викрадений цемент «Зодчий» марки 500 в кількості 15 шт. вагою по 25 кг кожден має суттєве доказове значення, з ним необхідно провести ряд слідчих дій, зокрема судову товарознавчу експертизу та інші слідчі дії, тому останній підлягає арешту.
Згідно п.1 ч.2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.
Згідно ч.2 ст.168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.
Згідно ч.1 ст.170 КПК України арешт майна є тимчасовим позбавленням підозрюваного, який вчинив суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду а також заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.
Прокурор клопотання підтримав, просить його задоволити.
Слідчий клопотання підтримав, просить його задоволити.
Згідно ч.1 ст.167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Відповідно до ч. 2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони: відшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Згідно ч.2 ст.168 КПК України тимчасове вилучення може здійснюватися також під час обшуку, огляду.
Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, в тому числі правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 цього Кодексу; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Керуючись ст. 98, 167-168, 170-175, 309, 395 КПК України, слідчий суддя
у х в а л и в:
Клопотання задовільнити.
Заборонити ПП «Умань РемБуд 2» розпоряджатися та користуватися майном - цементом «Зодчий» марки 500 в мішках в кількості 15 шт. вагою по 25 кг кожен, до прийняття у даному кримінальному провадженні кінцевого процесуального рішення.
Вручити копію даної ухвали прокурору та слідчому Монастирищенського ВП Уманського ВП ГУНП в Черкаській області старшому лейтенанту ОСОБА_3 для виконання.
Копію ухвали вручити ОСОБА_5 та ПП «Умань РемБуд 2» для відому.
Ухвала про арешт майна виконується негайно.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Черкаської області на протязі 5 днів з дня її оголошення (вручення).
Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1