Справа № 697/168/18
Номер провадження 1-кп/697/66/2018
У Х В А Л А
Іменем України
19 лютого 2018 року Канівський міськрайонний суд Черкаської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника (адвоката) ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Канів клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Сагунівка, Черкаського району, Черкаської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, працюючого охоронцем КДЮСШ «Спартак» ЧМР, одруженого, раніше не судимого,-

- у вчиненні суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричної лікарні із суворим типом нагляду відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з вчинення ним суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч.2 ст.125 КК України.

В діях ОСОБА_5 вбачаються ознаки суспільно-небезпечного діяння, яке полягає в тому, що він 09 грудня 2017 року, приблизно о 07 год. 45 хв., перебуваючи на території домоволодіння ОСОБА_6 , яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , в ході сварки зі своєю дружиною ОСОБА_7 , яка виникла на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, наніс останній два удари ножем в область голови, чим спричинив ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді рани м`яких тканин тім`яної ділянки голови, що у відповідності до висновку експерта № 02-01/2191 від 26.12.2017 відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

За нормами ч.1 ст.512 КПК України, судовий розгляд здійснюється в судовому засіданні за участю прокурора, захисника, згідно із загальними правилами цього Кодексу, Участь особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру, не є обов`язковою.

З урахуванням зібраних доказів вина ОСОБА_7 у нанесенні легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, тобто у вчиненні суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч.2 ст.125 КК України доведена та повністю підтверджується зібраними по справі доказами, а саме:

показами потерпілої ОСОБА_7 , яка показала суду, що з чоловіком ОСОБА_5 вона не проживає близько трьох років та хоче розлучитись з ним. На даний час вона проживає в будинку своєї матері, що за адресою: АДРЕСА_2 . 09.12.2017, близько 07 год. 40 в будинок зайшов ОСОБА_5 , який приїхав з м.Черкаси та почав просити її не розлучатися з ним. Відмовивши чоловіку, вона вийшла на вулицю. Через декілька хвилин вона відчула, як ОСОБА_5 , підійшовши до неї ззаду, захватив її за шию та приклав до неї ніж. ОСОБА_7 інстинктивно відхилилась назад і в цей час чоловік заподіяв їй поріз в область грудей. Потім, коли вона впала на землю, ОСОБА_5 накинувся на неї ззаду та наніс два удари ножем в область голови. Після того, як ОСОБА_7 почала кричати та відбиватись, чоловік випустив ніж та побіг з двору в невідомому напрямку. Вона піднялась та пішла до будинку, замкнулась і подзвонила до сусідки, яка, прийшовши обробила їй на голові рани. Після чого, ввечері сусід викликав швидку допомогу.

протоколом ОМП від 11.12.2017 та фото таблицею до нього (кр.пр. а.с.25-29);

протоколом проведення слідчого експерименту від 11.12.2017 та фото таблицею до нього за участю потерпілої ОСОБА_7 , згідно якого вбачається за яких обставин та в який спосіб потерпілій були нанесені тілесні ушкодження (кр.пр. а.с.30-36);

висновками експертизи № 1/2955 від 14.12.2017 року про те, що ніж, який 09.12.2017 ОСОБА_7 заявою видала працівникам поліції не являється холодною зброєю (кр.пр. а.с.46-48);

висновками експертизи № 02-01/2191 від 13.12.2017 року про те, що у ОСОБА_7 мало місце ушкодження : рана м`яких тканин тім`яної ділянки голови. Вказане ушкодження виникло від дії гострого предмета та відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я (кр.пр. а.с.53);

Крім того, відповідно до висновку судово - психіатричної експертизи № 19 від 17.01.2018 року комісія приходить до висновку про те, що на період часу до якого відноситься скоєння інкримінованих йому дій та на теперішній час, ОСОБА_5 виявляв і виявляє ознаки хронічного психічного захворювання на шизофренію параноїдну з поступово прогресуючим типом перебігу, з формуванням параноїдного дефекту особистості, з персоніфікованим маренням ревнощів на адресу потерпілої, що позбавляло на період скоєння інкримінованих йому дій та позбавляє на теперішній час його здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними, унеможливлює його подальшу участь у слідчих діях та судовому процесі. У зв`язку з наявністю у ОСОБА_5 клінічних ознак активного типу суспільної небезпеки відносно підекспертного можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру, передбачені ст. 94 КК України, у вигляді госпіталізації до психіатричної лікарні із суворим типом нагляду.

Прокурор в судовому засіданні підтримав заявлене клопотання та просив його задовольнити.

Захисник підтримав дане клопотання та просить його задовольнити.

Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, шляхом повного, і всебічного дослідження в судовому засіданні, суд вважає, що суспільно небезпечні діяння, передбачені ч.2 ст.125 КК України, які вказані в клопотанні мали місце і вчинені ОСОБА_5 у стані неосудності.

Згідно ч. 2 ст. 19 КК України, не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Пунктом 3 постанови Пленуму Верховного Суду України за № 7 від 03 червня 2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» передбачено, що зазначені примусові заходи мають застосовуватися лише за наявності у справі обґрунтованого висновку експертів-психіатрів про те, що особа страждає на психічну хворобу чи має інший психічний розлад, які зумовлюють її неосудність і викликають потребу в застосуванні щодо неї таких заходів.

Згідно ст. 92 КК України, примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, в спеціальний лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь.

В силу ст. 93 КК України, примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння. Згідно ст. 94 КК України залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру: 1) надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку; 2) госпіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом; 3) госпіталізація до психіатричного закладу з посиленим наглядом; 4) госпіталізація до психіатричного закладу із суворим наглядом.

Частиною 5 ст.94 КК України встановлено, що госпіталізація до психіатричного закладу із суворим наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який вчинив суспільно небезпечне діяння, пов`язане з посяганням на життя інших осіб, а також щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння становить особливу небезпеку для суспільства і потребує тримання у психіатричному закладі та лікування в умовах суворого нагляду.

Відповідно до ст.512 КПК України, судовий розгляд кримінального провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру завершується постановленням ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру або про відмову в їх застосування, а в силу ст.513 КПК України визнавши доведеним, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про психіатричну допомогу» примусові заходи медичного характеру застосовуються за рішенням суду у випадках та в порядку встановлених Кримінальним та Кримінально процесуальним кодексами України, цим законом та іншими законами. За рішенням суду застосовуються вищевказані примусові заходи медичного характеру.

Судом встановлено, що кримінальне правопорушення було вчинено ОСОБА_5 в стані неосудності, які згідно з ст.12 КК України віднесено до злочинів середньої тяжкості, а тому, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд приходить до висновку, що ОСОБА_5 в момент вчинення інкримінованого йому діяння та на теперішній час не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, а тому є підстави для задоволення клопотання та застосування щодо ОСОБА_5 примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричної лікарні із суворим типом нагляду.

Витрати на залучення експертів в сумі 395,48 грн. - у відповідності до ч.3 ст.119 КПК України компенсувати за рахунок коштів Державного бюджету України.

Речові докази: пилка, мобільний телефон «Номі», чохол до мобільного телефону, паперовий згорток необхідно передати ОСОБА_5 ; ніж, який зберігається в кімнаті речових доказів Канівського відділення поліції Золотоніського відділу поліції ГУ НП в Черкаській області підлягає знищенню.

Керуючись ст. ст. 19, 93, 94 Кримінального Кодексу України, ст. ст. п.2 ч.1 ст.392, п.1 ч.1, п.1 ч.2 ст.395, 503, 507, 512, 513 Кримінального процесуального кодексу України, постановою пленуму Верховного Суду України «Про практику застосуванню судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» за №7 від 03.06.2005 року, суд, -

У Х В А Л И В :

Клопотання прокурора про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_5 у кримінальному провадженні за ч.2 ст.125 КК України - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Сагунівка, Черкаського району, Черкаської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, працюючого охоронцем КДЮСШ «Спартак» ЧМР, одруженого, раніше не судимого примусові заходи медичного характеру передбачені ст. 94 КК України, у вигляді госпіталізації до психіатричної лікарні із суворим типом нагляду.

Речові докази по справі: пилка, мобільний телефон «Номі», чохол до мобільного телефону, паперовий згорток передати ОСОБА_5 ; ніж, який зберігається в кімнаті речових доказів Канівського відділення поліції Золотоніського відділу поліції ГУ НП в Черкаській області знищити.

Процесуальні витрати на залучення експертів в сумі 395,48 грн. під час здійснення досудового розслідування віднести на рахунок держави.

Копію ухвали негайно після проголошення вручити захиснику та прокурору.

На ухвалу може бути подана апеляція до апеляційного суду Черкаської області на протязі 30 діб з дня її проголошення.

Головуючий /підпис/ ОСОБА_1

З оригіналом згідно: оригінал зберігається при матеріалах справи № 697/168/18

Головуючий ОСОБА_1