Єдиний унікальний номер 448/236/18
Провадження № 1-кп/448/66/18
В И Р О К
Іменем України

30.03.2018 року Мостиський районний суд Львівської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

його захисника-адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Мостиська матеріали кримінального провадження №0000242 від 08.11.2017 року про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із професійно-технічною освітою, неодруженого, непрацюючого, (колишній військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 , який проходив військову службу за контрактом на посаді телефоніста відділення зв`язку взводу управління командира батареї мінометної батареї 1 десантно штурмового батальйону), раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України,

в с т а н о в и в :
У період з 12.11.2014 по 13.11.2017 ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 перебуваючи на посаді телефоніста відділення зв`язку взводу управління командира батареї мінометної батареї 1 десантно штурмового батальйону брав безпосередню участь у проведенні антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей.

Орієнтовно в червні 2015 року, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 повернувшись із зони проведення антитерористичної операції перевіз бойові припаси, які помістив на зберігання за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Так, відповідно до ч.1 ст.178 ЦК України об`єкти цивільних прав можуть вільно відчужуватися або переходити від однієї особи до іншої в порядку правонаступництва чи спадкування або іншим чином, якщо вони не вилучені з цивільного обороту, або не обмежені в обороті, або не є невід`ємними від фізичної чи юридичної особи.

Пунктом 1 Переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 17 червня 1992 року №2471ХII «Про право власності на окремі види майна» визначено: зброю, боєприпаси, бойову і спеціальну військову техніку, ракетно-космічні комплекси.

Відтак, маючи досвід поводження зі зброєю і боєприпасами, при проходженні військової служби ОСОБА_4 знав вимоги законодавства України про те, що боєприпаси відносяться до предметів обмежених в обігу та не можуть знаходитися у власності громадян без спеціального дозволу.

У порушення вимог ст. 178 Цивільного кодексу України, Постанови Верховної Ради України від 17 червня 1992 року №2471ХII «Про право власності на окремі види майна», п.п. 9, 11, 15 Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 року №576, п.п. 2.6, 2.7, 2.8, 9.1, 9.2, 10.1, 11.1, 12.1, 12.2, 12.3. Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністра внутрішніх справ №622 від 21 серпня 1998 року ОСОБА_4 став на шлях злочинної діяльності при наступних обставинах.

Так, 07.11.2017 ОСОБА_4 , перебуваючи поблизу стадіону у м.Судова Вишня Мостиського району Львівської області під час особистої зустрічі запропонував ОСОБА_6 придбати у нього боєприпаси, а саме гранати РГД-5 за ціною 1000 грн за 1 штуку та гранати Ф-1 за ціною 1 500 грн. за одну штуку.

У подальшому, дійшовши у телефонній розмові між собою згоди, щодо вартості та процедури розрахунку за придбання бойових припасів, ОСОБА_4 вказав ОСОБА_6 про необхідність зустрічі у м. Судова Вишня Мостиського району Львівської області для збуту 10 гранат РГД-5, 5 гранат Ф-1 та підривами до них УЗРГМ, УЗРГМ-2 у кількості 15 штук за що ОСОБА_6 повинен передати йому, ОСОБА_4 , грошову винагороду в сумі 17 500 (сімнадцять тисяч п`ятсот) гривень.

Після цього, 28.11.2017р., о 12:30 год., перебуваючи на узбіччі автодороги зі сполученням Городок-Мостиська, поблизу м.Судова Вишня Мостиського району Львівської області, ОСОБА_4 усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в порушення вимог вказаного вище законодавства, не маючи спеціального дозволу шляхом продажу, збув ОСОБА_6 бойові припаси, а саме: гранати РГД-5 у кількості 10 штук із підривачами УЗРГМ, УЗРГМ-2 до них у тій ж кількості та бойові гранати Ф-1 у кількості 5 штук із підривачами УЗРГМ, УЗРГМ-2 до них у тій ж кількості, за що отримав від ОСОБА_6 грошову винагороду в розмірі 17 500 тисяч гривень.

Того ж дня, за результатами проведення огляду місця події виявлені бойові припаси вилучено службовими особами військової прокуратури Львівського гарнізону у повному обсязі.

Згідно висновків експерта №2/157е від 31.01.2018, №2/158е від 08.02.2018, №2/154е від 12.02.2018, №2/154е від 12.02.2018, №2/155е від 14.02.2018 вилучені предмети під час огляду місця події являються бойовими припасами - гранатами РГД-5, Ф-1 та підривачами до них УЗРГМ, УЗРГМ-2.

Крім того, ОСОБА_4 достеменно знаючи, що бойові припаси, відносяться до предметів, які обмежені в цивільному обігу та не можуть знаходитися у власності громадян без спеціального дозволу, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, незаконно зберігав по місцю свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 бойові припаси гранати Ф1 у кількості 3 штуки, гранати РГД-5 у кількості 2 штуки, одну гранату РГ- 42 та три підривачі УЗРГМ.

28.11.2017 о 15:50 год. за результатами проведення обшуку по місцю проживання ОСОБА_4 вказані бойові припаси вилучені службовими особами військової прокуратури Львівського гарнізону.

Згідно висновків експерта №2/156е від 15.02.2018 та №2/153е від 06.02.2018 вилучені предмети за місцем проживання ОСОБА_4 є бойовими припасами - гранатами Ф1, РГД-5, РГ- 42 та підривачами до них УЗРГМ.

Крім того, ОСОБА_4 достеменно знаючи, що бойові припаси, відносяться до предметів, які обмежені в цивільному обігу та не можуть знаходитися у власності громадян без спеціального дозволу, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, незаконно зберігав по місцю свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 бойові припаси гранати Ф1 у кількості 3 штуки, гранати РГД-5 у кількості 2 штуки, одну гранату РГ- 42 та три підривачі УЗРГМ, чим вчинив носіння, зберігання та збут бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

В судовому засіданні обвинувачений свою вину визнав повністю, цілковито погодився з обставинами, викладеними в обвинувальному акті та оголошеними прокурором. Пояснив суд, що дійсно він був військовослужбовцем у період з 12.11.2014р. по 13.11.2017р., приймав участь у бойових діях у зоні АТО. Біля м.Маріуполь, у полі він знайшов ці боєприпаси, які в подальшому перевіз до свого місця проживання і мав на меті їх реалізувати. Наміру використовувати їх в цілях завдання шкоди іншим особам не мав, про те, що ці бойові припаси сховані вдома нікому не розказував. Одного разу, комусь з друзів, не пам`ятає кому, похизувався, що має бойові припаси і хоче їх реалізувати. Після того до нього звернувся гр. ОСОБА_7 , та запропонував купити у нього бойові припаси, на що він і погодився. Обставини викладені у обвинувальному акті щодо зустрічей, продажу бойових припасів гр. ОСОБА_7 , точно викладені і повністю достовірні. У вчиненому щиро розкаюється та просить суд його суворо не карати.
Обвинувачений ОСОБА_4 , в судовому засіданні ствердив, що правильно розуміє зміст усіх обставин, сумнівів у добровільності та істинності його позиції у суду не виникає.
Враховуючи те, що обвинувачений свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю, він та інші учасники судового провадження не оспорюють обставини, викладені в обвинувальному акті, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їх позиції, заслухавши думку учасників судового провадження та роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України про наслідки застосування обмеженого дослідження доказів, а саме про позбавлення їх у такому випадку права подальшого оспорювання цих обставин в апеляційному порядку, суд визнає недоцільним дослідження інших доказів по справі відносно тих обставин, які ніким не оспорюються.
Аналізуючи зібрані по справі докази і оцінюючи їх в сукупності, суд знаходить винність обвинуваченого ОСОБА_4 доведеною. Переконаний, що його дії вірно кваліфіковано за ч.1 ст.263 КК України, оскільки він вчинив носіння, зберігання та збут бойових припасів без передбаченого законом дозволу.
Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання", досліджуючи дані про особу обвинуваченого, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан тощо.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує обставини справи, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого і обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставини, що пом`якшує покарання обвинуваченому: щире каяття, сприяння розкриттю злочину.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.
Враховується, що обвинувачений ОСОБА_4 , вчинив тяжкий злочин, однак: є особою молодого віку, чотири рази приймав бойову участь у зоні АТО, учасник бойових дій, позитивно характеризується за місцем проживання, вперше притягується до кримінальної відповідальності, щиро розкаявся у вчиненому.
Приймаючи до уваги наведені обставини в сукупності, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого можливе шляхом застосування до нього покарання у виді позбавлення волі, але без відбуття такого, надавши йому випробувальний термін.
Саме такий вид і строк покарання, як вважає суд, є необхідним і буде цілком достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати, а саме: документально підтверджені витрати на залучення експерта, які становлять 40755 грн., відповідно до вимог ст.124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Відповідно до вимог ч.3 ст.377 КПК України, оскільки судом прийнято рішення про звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі, то суд вважає за необхідне і належне змінити, до набранням вироку законної сили, заходи забезпечення кримінального провадження щодо обвинуваченого, а саме: з тримання під вартою на домашній арешт.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 374, 377 КПК України, суд
з а с у д и в :
Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
Відповідно до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2 (два) роки.
Згідно ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід до набрання вироком законної сили з триманням під вартою змінити на домашній арешт, та звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 , з під варти в залі суду і покласти на нього наступні обов`язки:

-не відлучатися без дозволу прокурора, суду за межі Мостиського району Львівської області;

-повідомити прокурора, суд про зміну свого місця проживання чи реєстрації;

-не залишати приміщення будинку, за своїм місцем проживання АДРЕСА_1 , в період часу з 22:00год. до 08:00год.;

-після набранням вироку законної сили самостійно з`явитися до відповідного органу з питань виконання покарань.

З метою перевірки та контролю за поведінкою ОСОБА_4 , покласти на Мостиське ВП Яворівського ВП ГУНП у Львівській області, обов`язки щодо контролю та проведення перевірок за місцем проживання останнього.

Речові докази: три підривана типу УЗРГМ за висновком експерта №2/153е від 01.02.2018, які поміщені в спецпакет «експертна служба МВС», чотирнадцять підривачів УЗРГМ (УЗРГМ2) за висновком експерта №2/158е від 08.02.2018, які поміщені в спецпакет «експертна служба МВС», три корпуса гранат Ф-1, два корпуса РГД-5 та корпус РГ- 42 за висновком експерта №2/156е від 15.02.2018, які поміщені в спецпакет «експертна служба МВС», десять корпусів гранат РГД-5 за висновком експерта №2/154е від 12.02.2018, які поміщені в спецпакет «експертна служба МВС», чотири корпуси гранат Ф-1 за висновком експерта № 2/155е від 14.02.2018, які поміщені в спецпакет «експертна служба МВС», підривач УЗРГМ за висновком експерта №2/152е від 30.01.2018, який поміщений в спецпакет «експертна служба МВС» та корпус гранати Ф-1 за висновком експерта №2/157е від 31.01.2018, який поміщено в спецпакет «експертна служба МВС», а також предмет схожий на підривач до артилерійського снаряду, який поміщено до спецпакету №АБ02249і, які знаходяться на відповідному зберіганні військової частини НОМЕР_1 - знищити.

Речовий доказ; мобільний телефон марки «Nokia», чорного кольору ІМЕІ 1: НОМЕР_2 та ІМЕІ 2: НОМЕР_3 , який знаходиться на зберіганні у кімнаті зберігання речових доказів військової прокуратури Львівського гарнізону повернути законному володільцю, тобто ОСОБА_4 .

Речові докази: грошові кошти у сумі 17500 гривень, а саме 35 банкнот номіналом по 500грн. кожна, з серіями та номерами серіями та номерами: ВХ 0758050, ВХ 0840684, ЗГ 7891094, ЗД 0720797, СД 5400729, МА 4577011, ВБ 2642000, МА 0044486, ЛГ3650313, ЗЗ 7968651, ВВ 5752348, ФЖ 0661734, ВА 0520100, МБ 3520785, ВА 3616061, ВГ 4536508, СЖ 4257153, ЛЗ 7034738, ЛА 2949287, ВА 5740714, ЛВ 1413814, СЗ 4552469, ЛБ 8822329, ВЗ 9520943, УЗ 7985380, БН 0022229, ЛЗ 6743903, УИ 8918993, ВЖ 6069066, БН 3962888, 33 0850597, ЗД 5226921, МВ 9783920, БР 4163665, ФБ 3972311, котрі знаходяться на відповідальному зберіганні у банківській установі повернути Службі Безпеки України у Львівській області.

Речові докази: паперовий обеззолений фільтр зразок спецхімпрепарату Промінь-1, обеззолений фільтр - змиви із правої руки ОСОБА_4 . Пакет №3, обеззолений фільтр - змиви з рук ОСОБА_4 . Пакет №4, гумові рукавиці задопомогою яких, проводився огляд грошових коштів 28.11.2017 Пакет №2, гумові рукавиці за допомогою яких взято змиви з рук ОСОБА_4 . Пакет №4, які знаходяться у кімнаті зберігання речових доказів військової прокуратури Львівського гарнізону знищити.

Речові докази: предмети ззовні схожі на димові гранати у кількості 2 штуки та одну димову міну ДМ-11, які поміщено до спецпакету №АБ037431, предмети ззовні схожі на метальні заряди у кількості 2 штуки, які поміщено до спецпакету №АБ022489, предмети ззовні схожі на метальні заряди у кількості 8 штук, які поміщено до спецпакету №АБ013276, предмети ззовні схожі на пакети метальних зарядів 120-ПМ у кількості 4 пакетів (по 4 штуки в пакеті) та одного метального заряду до арт. снаряду, які поміщено до спецпакету №АБ037377, котрі передані на експертне дослідження до Львівського НДЕКЦ МВС України - знищити.
Речові докази: протокол про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії - зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж №5/2-104888 від 29.11.2017, компакт - диск Verbatium DVD-R №5/222, протокол про результати проведення негласних слідчих (розшукових) дій №5/2-10747 від 08.12.2017, карта пам`яті micro SD 16 GB №2095, карта пам`яті micro SD 16 GB №2096, компакт - диск DVD-R №5/224 - залишити при матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів у загальній сумі 40 755 (сорок тисяч сімсот пятдесят п`ять) гривень.

На вирок протягом 30-ти діб з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Львівської області через Мостиський районний суд Львівської області.

Вирок суду відповідно до вимог ч.2 ст.394 Кримінального процесуального кодексу України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 Кримінального процесуального кодексу.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом (Кримінальним процесуальним кодексом України), набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.
Суддя ОСОБА_1

Вирок набрав законної сили: «___» ______________ 20__ р.

Суддя ОСОБА_1