Справа № 706/1137/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 грудня 2017 року м. Христинівка

Христинівський районний суд Черкаської області в складі : головуючого-судді: ОСОБА_1 при секретарі: ОСОБА_2 , за участю прокурора: ОСОБА_3 ,потерпілого ОСОБА_4 , підсудного: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Христинівка кримінальне провадження за №0000185 від 04.04.2017 року по обвинуваченню: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Христинівка Черкаської області, українець, громадянин України, освіта середня, не працює, не одружений, інвалід 2 другої групи, раніше судимий:

20.08.2008 року Монастирищенським районним судом Черкаської області за ч.2 ст.286 КК України до 3 років позбавлення волі покарання відбув повністю, судимість в установленому законом порядку не знята та не погашена, проживає по АДРЕСА_1 .

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.125 КК України,-

втановив: Обвинувачений ОСОБА_5 , 24 березня 2017 року о 17 годині, м.Христинівка Черкаської області знаходячись неподалік приміщення магазину ФОП « ОСОБА_6 », що розташований по АДРЕСА_2 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин із ОСОБА_4 з метою спричинення останньому тілесних ушкоджень, діючи умисно, шляхом нанесення двох ударів металевою мильницею по голові останньому, спричинив ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді забійної рани та синців голови, які згідно висновку судово-медичної експертизи №05-7-01/431 від 06.07.2017 року, відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю та пояснив, що дійсно між ним і потерпілим ОСОБА_4 виникла суперечка яка призвела до того, що він наніс два удари мильницею по голові потерпілому. В скоєному щиро кається і просить суворо його не карати, також просить застосувати до нього амністію, оскільки він є інвалідом другої групи. Докази його вини, здобуті досудовим слідством, визнає повністю і не оспорює, просить їх не досліджувати в судовому засіданні.

Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні підтвердив покази обвинуваченого, однак додав, що після того, як йому було нанесено обвинуваченим два удари мильницею, йому були нанесені удари ногами ще двома особами яких він не знає, однак зазначає, що удари ногами йому обвинувачений не наносив.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою всіх учасників судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження усіх доказів щодо обставин справи, які ніким не оспорюються, і обмежився у судовому засіданні допитом обвинуваченого, потерпілого та перевіркою даних, що характеризують особу обвинуваченого, оскільки обставини справи ніхто не оспорює.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_5 за ч. 2 ст.125 КК України, так як він умисно наніс потерпілому легкі тілесне ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно із ст. 12 КК України є нетяжким злочином, дані про особу винного, який на обліку лікаря нарколога та психіатра не перебуває, позитивно характеризується за місцем проживання, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 , суд визнає його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_5 , суд вважає рецидив злочину.

Суд критично відноситься до показів потерпілого ОСОБА_4 в частині, що йому були нанесені удари ногами невстановленими особами, оскільки відсутні, будь які належні та допустимі докази. Окрім того, висновк судово-медичної експертизи №05-7-01/431 від 06.07.2017 року не містить інших тілесних ушкоджень, окрім нанесених двох удари мильницею по голові потерпілому.

За таких обставин суд, вважає необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 і попередження нових злочинів, застосовування до нього міру покарання у виді штрафу в межах санкції статті Закону.

Обвтинувачений ОСОБА_5 заявив клопотання про застосування амністії відносно нього згідно п.г) які на день набрання чинності цим Законом в установленому порядку визнано інвалідами першої, другої чи третьої групи ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016році».

Вивчивши клопотання і додані до нього докази, заслухавши думку прокурора, який підтримав клопотання,обвинуваченого, який не заперечував проти застосування до нього амністії, суд вважає, що це клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.ч.1,2ст.1 Закону України «Про застосування амністії в Україні»амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили; амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положеньКонституції України,Кримінального Кодексу Українита цьогоЗакону.

Статтею 3 вказаного Закону встановлено, що установивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.

07 вересня 2017 року набув законної силиЗакон України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року.

Відповідно до ст. 1 п.«г`Закону України «Про амністію у 2016 році»звільняються від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, особи, визнанні винними у вчинені умисного злочину, що не є тяжким або особливо тяжким злочином відповідно достатті 12 КК України.

На день набрання чинності цим Законом ОСОБА_5 є інвалідом 2 групи. Обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення, яке не є тяжким або особливо тяжким відповідно дост. 12 КК України. Вказане кримінальне правопорушення він вчинив до дня набрання чинності (07 вересня 2017р.)Закону України «Про амністію у 2016 році». Свою вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення обвинувачений визнає повністю, щиро кається у вчиненому та наполягає на застосуванні до нього амністії.

Обмежень щодо застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_5 амністії, передбачених ч. 4ст. 86 КК України,ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні»таст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році», судом не встановлено, амністія до нього не застосовувалась.

За таких обставин суд вважає, що на обвинуваченого ОСОБА_5 поширюється дія Закону України «Про амністію у 2016 році», а тому він підлягає звільненню від відбування покарання.

Суд роз`яснює обвинуваченому ОСОБА_5 наслідки застосування амністії, а саме: в подальшому протягом останніх десяти років амністія до нього не може бути застосована.

Керуючись ст.ст.314,368,370,373,374,475 КПК України,ЗУ «Про амністію у 2016 році», суд,-

З А С У Д И В:
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі пятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот пятдесят) гривень.

На підставі ст. 1 п.«г`Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 № 1810-У111звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Апеляція на вирок суду може бути подана до Апеляційного суду Черкаської області через Христинівський районний суд Черкаської боласті протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Роз`яснити учасникам судового провадження право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1