Справа № 175/3217/17-к
Провадження № 1-кп/175/193/17
Ухвала

Іменем України

11 вересня 2017 року

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю сторін: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

а також потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у смт. Слобожанське обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0002315 відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Новомосковськ Дніпропетровської області, там же проживаючого без реєстрації по АДРЕСА_1 , громадянина України, ІПН НОМЕР_1 , з повною загальною середньою спеціальною освітою, одруженого, працюючого водієм ТОВ «Дніпро-Скан», раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.286 КК України,

встановив:

Згідно з обвинувальним актом від 31 серпня 2017 року, ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що 27 липня 2017 року близько 13.30 години він, керуючи технічно справним автомобілем «ТOYOTA HI ACE» реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить ТОВ «Дніпро-Скан» свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , рухався по автодорозі «Під`їзд до міста Дніпро» зі сторони м. Підгородне Дніпровського району Дніпропетровської області в напрямку м. Дніпра в лівій смузі руху зі швидкістю близько 70 км/годину, більш точна швидкість органом досудового розслідування невстановлена.

Під час руху, в районі ТЦ «МЕТРО» водій ОСОБА_6 , при виникненні небезпеки для руху у вигляді невстановленого автомобілю, який виїхав на його смугу руху, заходів до негайного зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або небезпечного об`їзду перешкоди не прийняв, не обрав безпечну швидкість свого руху, втратив можливість контролювати рух свого автомобілю, внаслідок чого виїхав на смугу зустрічного руху, де допустив зіткнення з автомобілем «Сузукі-Вітара» реєстраційний номер НОМЕР_4 під керуванням водія ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який знаходився без руху на зустрічній смузі.

Унаслідок дорожньо-транспортної пригоди водій ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження у вигляді тупої травми тіла: закритої тупої травми грудної клітини з переломом нижньої третини тіла грудини, синця на грудній клітині в проекції мечоподібного відростку з переходом вниз на черево, синця на внутрішній поверхні правого колінного суглобу з переходом на стегно, синця та садна на внутрішній поверхні лівої гомілки у нижній третині та трьох саден на задньо-внутрішній поверхні лівого променево-запясткового суглобу, які відносяться до середньої тяжкості, що зумовили тривалий розлад здоров`я строком понад 3 тижні (більш, як 21 день).

Причиною скоєння дорожньо-транспортної пригоди послужили дії водія ОСОБА_8 , який грубо порушив вимоги пунктів 1.3, 1.5, 12.1 Правил дорожнього руху України, які свідчать:

- п.1.3 - «Учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно виконувати вимоги Правил дорожнього руху, а також бути взаємно ввічливими»;

- п.1.5 - «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»;

- п.12.1 - «Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним».

Невиконання водієм ОСОБА_9 вимог пункту 12.1 Правил дорожнього руху України знаходиться у прямому причинному зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної пригоди та заподіянням потерпілому ОСОБА_10 тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості.

Необережні дії обвинуваченого ОСОБА_8 , що виразилися у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження, органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст.286 КК України.

У підготовчому засіданні потерпілий ОСОБА_7 подав письмове клопотання про закриття кримінального провадження на підставі ст.46 КК України у зв`язку з примиренням з обвинуваченим, до якого не має претензій морального характеру. Матеріальну шкоду буде відшкодовано за рахунок страхової компанії.

Обвинувачений ОСОБА_11 підтвердив факт примирення з ОСОБА_12 та відшкодування йому завданої злочином моральної шкоди, та подав письмове клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст.46 КК України.

Прокурор не заперечував проти задоволення клопотань.

Вивчивши обвинувальний акт і матеріали кримінального провадження, надані прокурором, суд приходить до наступного.

Згідно з положенням ст.46 КК України особа, яка вперше вчинила злочин невеликої або необережний злочин середньої тяжкості, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані збитки або усунула заподіяну шкоду.

Відповідно до ч.2 ст.12 КК України злочином невеликої тяжкості є злочин, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років, або інше, більш м`яке покарання.

Виходячи з матеріалів кримінального провадження № 0002315, згідно з якими ОСОБА_6 вперше притягається до кримінальної відповідальності, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, віднесеного до категорії злочинів невеликої тяжкості, по якому повністю визнав свою провину, відшкодував у повній мірі завдану потерпілому моральну шкоду і примирився з ним і останній не має до нього будь-яких претензій, про що зазначив у клопотанні від 11 вересня 2017 року, у суду є підстави для задоволення клопотань і закриття кримінального провадження у підготовчому засіданні за примиренням (ст.46 КК України) у відповідності до п.1 ч.2 ст.284, п.2 ч.3 ст.314 КПК України.

У зв`язку із закриттям провадження по справі з вказаної підстави, питання щодо встановлення вини особи, яка притягається до кримінальної відповідальності, судом не вирішується.
Така правова позиція узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, зокрема сформульованою у рішенні по справі «Грабчук проти України» від 26 вересня 2006 року, відповідно до змісту якого у разі закриття провадження по справі з нереабілітуючих обставин, питання про доведеність вини особи не вирішується.
Відповідно до ст.ст.122, 124 КПК України з обвинуваченого підлягають стягненню на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта для проведення експертизи № 6/10.1-799 від 29.08.2017 року, які складають 2474 грн., що підтверджується довідкою Дніпропетровського НДЕКЦ МВС України (а.п.57).

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Речові докази по кримінальному провадженню не визнавалися, через що долю транспортних засобів суд не вирішує у відповідності зі ст.100 КПК України.

Керуючись ст.46 КК України, ст.ст.284, 314 КПК України, суд
ухвалив:

Клопотання потерпілого ОСОБА_5 та клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 від 11 вересня 2017 року - задовольнити.

Закрити кримінальне провадження № 0002315 від 02 серпня 2017 року відносно ОСОБА_4 , звільнивши його від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.286 КК України на підставі ст.46 КК України у зв`язку з примиренням з потерпілим.

У рахунок відшкодування витрат на залучення експерта стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 (ІПН НОМЕР_1 ) 2474 грн. на користь держави (одержувач платежу УДКСУ у Шевченківському районі м. Дніпро Дніпропетровської області, номер рахунку 0004, МФО - 805012, , найменування установи банку - ГУДКСУ в Дніпропетровській області, призначення платежу за експертизу № 6/10.1-799 від 29.08.2017 року).

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1