Справа № 183/629/18
№ 1-кп/183/618/18
В И Р О К
іменем України
05 березня 2018 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області, у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Новомосковського міськрайонного суду кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000041 за обвинуваченням
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Кіровоградської області, м. Новомиргород, громадянина України, маючого середню освіту, не одруженого, не судимого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1
у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України,
за участю прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_3

встановив:
відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», ст. 39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» № 303 від 17 березня 2014 року громадянина ОСОБА_3 призвано на військову службу під час мобілізації, на особливий період, 03 квітня 2014 року ІНФОРМАЦІЯ_2 . Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 72 (по стройовій частині) від 03 квітня 2014 року солдата ОСОБА_3 зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , поставлено на всі види забезпечення та призначено на посаду навідника танкового взводу танкової роти танкового батальйону зазначеної військової частини.
Будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, солдат ОСОБА_3 відповідно до ст.ст. 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 р. № 548-ХІУ, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 №551-XIV (далі Статутів), ст. 1, ч. З ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, беззастережно виконувати накази командирів (начальників), постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України, дорожити честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України; додержуватись правил військової поведінки; поважати бойові та військові традиції, допомагати іншим військовослужбовцям, що перебувають у небезпеці, стримувати їх від вчинення протиправних дій, поважати честь і гідність кожної людини, вести бойові дії ініціативно, наполегливо, до повного виконання поставленого завдання, виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, постійно бути зразком високої культури, скромності й витримки; завжди пам`ятати, що за його поведінкою судять не лише про нього, а й про Збройні Сили в цілому; не допускати негідних вчинків і стримувати від них інших військовослужбовців.
Разом з цим, солдат ОСОБА_3 , діючи всупереч інтересам служби та наведеним вище вимогам Статутів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння та передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання у вигляді нез`явлення вчасно на військову службу без поважних причин тривалістю понад один місяць, 03 травня 2014 р. не з`явився вчасно на службу без поважних причин та незаконно був відсутній на військовій службі до 12 січня 2018 р., тобто до моменту добровільного з`явлення до військової прокуратури Кіровоградського гарнізону Південного регіону України.
Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на нез`явлення вчасно на військову службу солдат ОСОБА_3 03 травня 2014 р. не з`явився з відпустки до розташування військової частини НОМЕР_1 в районі АДРЕСА_1 та незаконно був відсутній на військовій службі до 12 січня 2018 р., тобто до моменту добровільного з`явлення до військової прокуратури Кіровоградського гарнізону Південного регіону України.
12 січня 2018 р. солдат ОСОБА_3 самостійно з`явився до військової прокуратури Кіровоградського гарнізону Південного регіону України, чим припинив вчинення вказаного злочину.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винним себе у пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю підтвердивши, що зазначене в обвинувальному акті повністю відображає обставини скоєного ним злочину та показав, що залишив військову частині з побоювання нестатутних відносин. 12.01.2018 р. самостійно з`явився до військової частини та заявив про себе. У скоєному щиро кається.
Оскільки учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, не оспорювали в судовому засіданні обставини, при яких скоєно злочин, суд, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і учасники судового процесу проти цього не заперечували.
Також в судовому засіданні суд роз`яснив учасникам судового процесу, що у даному випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Судом було з`ясовано, що учасники судового процесу правильно розуміють зміст вищенаведених обставин та наслідки такого порядку дослідження доказів, а також встановлено відсутність сумнівів у добровільності їх позиції.
Суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення встановленою та доведеною, його дії підлягають кваліфікації за ч.1 ст. 408 КК України, як дезертирство, тобто самовільне залишення військової частини з метою ухилитися від військової служби.
При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд керується ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, сукупність усіх обставин у справі, дані про особу обвинуваченого.
Суд вставив пом`якшуючі покарання обставини щире каяття, яке ґрунтується на належній критичній оцінці ОСОБА_3 своєї протиправної поведінки, беззаперечному визнані вини обвинуваченим та готовністю підлягати кримінальній відповідальності, обтяжуючих покарання обставин судом не встановлено.
Аналізуючи сукупність зазначених обставин, суд виходячи з поняття покарання та його цілей, керуючись ст. 50 КК України, вважає необхідним з урахуванням обставин скоєння злочину, особи обвинуваченого та його ставлення до вчиненого, застосувати до ОСОБА_3 покарання без позбавлення волі.
Суд дійшов до переконання, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства у виді позбавленні волі, та відповідно до ст. 75 КК України він може бути звільнений від відбування покарання з випробуванням. Таке покарання, на думку суду, відповідає обставинам справи, тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого, і буде достатнім для його виправлення і запобігання вчиненню ним нових злочинів.
На підставі викладеного, враховуючи ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, а також усі обставини по справі, керуючись ст. ст. 370, 371, 374, 376 КПК України, суд, -
ухвалив:
визнати винним ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення та призначити покарання за ч. 1 ст. 408 КК України три роки позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням строком один рік.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Новомосковський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення лише з підстав, передбачених ст. 349 КПК України
Копії вироку видати обвинуваченому, прокурору негайно, після його проголошення.
Суддя ОСОБА_1