Справа № 214/5836/14
1-кс/214/1085/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2017 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого слідчого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю представника власника майна ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Кривому Розі справу за клопотанням представника власника майна ОСОБА_4 про скасування арешту майна, суд, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло клопотання ОСОБА_4 , в якому він просить: скасувати арешт, накладений на транспортний засіб моделі „SUBARU LEGAСY 2,0 АТ, 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 (далі за текстом «автомобіль «Субару») та заборону на проведення будь-яких операцій по відчуженню, реєстрації, перереєстрації, постановки на облік, видачі номерних знаків, постановою від 28.02.2011 р. по кримінальній справі № 18-497, яка перебуває в провадженні Голосіївського РУ ГУ МВС України в м. Києві.

В обґрунтування клопотання зазначає наступне. Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу ( НОМЕР_3 ) власником автомобілю «Субару» є ОСОБА_5 .

Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу по цивільній справі за №214/3920/15-ц від 15 лютого 2016 року визнано за ОСОБА_4 право власності на вказаний автомобіль.

SUBARU LEGAСY, 2008 р.в., р.н. НОМЕР_1 , номер кузову (VIN)- НОМЕР_2 з наступних підстав: довіреністю від 15.12.2011 р., яка посвідчена приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу ОСОБА_6 , власник легкового автомобілю «Субару» уповноважив ОСОБА_7 бути його представником в усіх державних та інших установах будь-якої форми власності та підпорядкування з питань розпорядження (продаж, міна, здавання в оренду, давання у позичку), користування та керування вищевказаним автомобілем і який фактично передав останній ( ОСОБА_7 ); довіреністю від 14.03.2012 р., яка посвідчена приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , діюча від імені ОСОБА_5 , фактичного власника легкового автомобілю «Субару» на вказану дату (14.03.12 р.) уповноважила ОСОБА_4 бути її представником в усіх державних та інших установах будь-якої форми власності та підпорядкування з питань розпорядження (продаж, міна, здавання в оренду, давання у позичку), користування та керування вищевказаним автомобілем і який фактично передала останньому ( ОСОБА_4 ); відповідно до розписки, наданої ОСОБА_7 , діючої від імені ОСОБА_5 на підставі довіреності, було отримано грошові кошти в розмірі 17500 доларів США від ОСОБА_4 за придбання автомобіля «Субару». Таким чином, ОСОБА_4 отримав у користування на праві власності, легковий автомобіль «Субару», що зареєстрований відповідно до свідоцтва про реєстрацію вищевказаного транспортного засобу на ОСОБА_5 . ОСОБА_4 мав на праві довіреності, у законному володінні та користуванні з правом розпоряджання, автомобіль «Субару», що зареєстрований відповідно до свідоцтва про реєстрацію вищевказаного транспортного засобу на ОСОБА_5

2 листопада 2013 р. ОСОБА_4 звернувся до відділу центру з надання послуг пов`язаних з використанням автотранспортних засобів з обслуговування м. Кривий Ріг та Криворізького району Дніпропетровської області, що розташований у Саксаганському районі м. Кривого Рогу по вул. Волгоградській, 11 з метою зняття з обліку легкового автомобілю «Субару».

У цей же день, 2 листопада 2013 року, слідчим СВ Саксаганського РВ КМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області (далі за текстом «РВ») ОСОБА_8 , відповідно до вимог ст. 223, 237 КПК України (в редакції 2012 року) протоколом автомобіля від 02.11.2013 р. у присутності понятих, на стоянці затриманого транспорту РВ по вул. Балакіна, 2-а м. Кривого Рогу, автомобіль «Субару» був вилучений автомобіль та залишений на вищевказаній стоянці.

Згідно висновку за перевіркою матеріалу зареєстрованого в ЖЕО №11987 від 02.11.2013 року РВ, проведеною перевіркою встановлено, що на автомобіль накладено арешт, який був доставлений до РВ для подальшого розгляду матеріалу по кримінальній справі, а також те, що ознак кримінального правопорушення в діях ОСОБА_4 виявлено не було.

Накладення арешту на транспортний засіб, оголошення транспортного засобу в розшук від 28 лютого 2011 року здійснювалось по кримінальній справі № 18-497, та вчинялось на підставі ст.ст. 78, 79 КПК України (в редакції 1960 року), хоча з 20.11.2012 р. КПК України в редакції 1960 р. не діє.

Згідно описової та резолютивної частини зазначеної постанови старшим слідчим в особливо важливих справах СУ ГУМВС України в м. Києві підполковником міліції ОСОБА_9 вказано, що в провадженні слідчого відділу СУ ГУМВС України в місті Києві знаходиться кримінальна справа № 18-497, яка порушена за ознаками злочинів, передбачених ст. 190 ч.3, 358 ч. 1, 3 КК України по заяві ОСОБА_10 по заволодінню шляхом обману транспортним засобом моделі „Тойота. Також зазначено, що в ході досудового слідства у кримінальній справі встановлено, що невстановлена слідством особа, шляхом обману заволоділа транспортним засобом моделі «Субару», який належав ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 придбаний останнім в кредит в АТ „УкрСиббанку. В подальшому, невстановлені слідством особи, на підставі завідомо підроблених документів, які підтверджували погашення отриманого ОСОБА_11 кредиту, зняли зазначений вище транспортний засіб із державного реєстраційного обліку та розпорядились ним на власний розсуд, реалізуючи стороннім особам. Такж зазначено, що на даний час (28.02.2011 р.) місцезнаходження транспортного засобу „Субару, не встановлено.

З урахуванням вимог кримінального процесуального кодексу України накладення арешту, вилучення 02.11.2013 р. легкового автомобілю «Субару» та затримання особи, яка управляла вказаним автомобілем ( ОСОБА_4 ) є безпідставним, необґрунтованим та таким, що грубо порушує вимоги чинного законодавства України.

На виконання ухвали Саксаганського районного суду міста Кривий Ріг Дніпропетровської області від 16.07.2015 року МВС України Головне управління в місті Києві Слідче управління повідомило, що 25.10.2012 року за результатами розслідування досудове слідство у справі завершено, в порядку ст. 225 КПК України (в редакції 1960 року) її направлено до прокуратури міста Києва, якою, після затвердження обвинувального висновку, спрямовано за підсудністю до Подільського районного суду міста Києва.

15.11.2012 року прокуратурою міста Києва визначено підслідність кримінальної справи № 18-595 та скеровано до Голосіївського РУ ГУМВС України в мсті Києві для організації подальшого розслідування, де відомості зазначеної кримінальної справи внесена до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0012816. На теперішній час досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0012816 триває.

Голосіївське РУ ГУМВС України в м. Києві повідомило, що досудове розслідування по вказаному кримінальному провадженню триває, для забезпечення повного та всебічного дослідження всіх обставин вчинення кримінального правопорушення слідчому надані письмові вказівки, рішення стосовно речового доказу, а саме автомобіля «Субару» не приймалося.

У відповідності до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно з ч.1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

На даний період часу законним володільцем автомобілю «Субару» є ОСОБА_4 , який не має можливості належним чином реалізувати своє право на користування та володіння транспортним засобом.

У відповідності до висновків, що містяться в підпункті 1 п. 2.6 «Узагальнення судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження» Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року згідно з ч.1 ст. 167 КПК арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку. Відповідно до вимог КПК України арешт майна може також передбачати заборону для особи на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Відповідно підпункту 2 п. 2.6 зазначеного Узагальнення, арешт може бути накладено на майно підозрюваного, обвинуваченого, осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. При цьому таке майно може перебувати як у згаданих осіб, так і в інших фізичних або юридичних осіб.

Щодо осіб, які не є підозрюваними, обвинуваченими або особами, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, не може бути прийнята ухвала про арешт майна.

Як зазначено у вказаній нормі, навіть якщо у слідчого судді є достатні підстави вважати, що певною особою було вчинено кримінальне правопорушення, він не має повноважень накладати арешт на майно особи, яка не є підозрюваною.

Згідно з приписами ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Чинним законодавством України, не заборонено придбання у користування та володіння транспортного засобу на підставі генеральної довіреності, так як особа яка є власником рухомого майна надає право покупцю зареєструвати своє право власності такою довіреністю

Відповідно до ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Арешт майна також може бути скасовано ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням власника або володільця майна якщо арешт накладено необґрунтовано.

Наполягає, що арешт на автомобіль ОСОБА_4 накладено необґрунтовано, оскільки це прямо суперечить п.п. 2 п. 2.6 «Узагальнення судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження» Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014.

Відмічає, що до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому КПК України, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні. Тому у відповідності до наведеного просить поновити право ОСОБА_4 , як добросовісного володільця, у користуванні автомобілем, скасувавши раніше накладений арешт.
У судовому засіданні виникло питання про направлення даного клопотання до апеляційного суду Дніпропетровської області для визначення підсудності.

Представник власника майна заперечує проти направлення справи до апеляційного суду для вирішення питання про передачу її за підсудністю. При цьому пояснила, що автомобіль «Субару» вилучався робітниками ОСОБА_12 , перебуває на зберіганні в Саксаганському ВП КВП ГУ НП в Дніпропетровської області. Відповідно до вимог ЦПК України, позови про зняття арешту з майна пред`являються за місцезнаходженням цього майна.

Слідчий Голосіївського РУ ГУ МВС України в м. Києві до суду на прибув, про час та місце розгляду клопотання повідомлявся належним чином.

Вислухавши представника власника майна, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що дане клопотання належить направити до апеляційного суду Дніпропетровської області для визначення підсудності. При цьому суд виходить з наступного.

Як передбачено ст. 34 ч.3 КПК України, питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, а також про направлення провадження з одного суду апеляційної інстанції до іншого вирішується колегією суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ за поданням суду апеляційної інстанції або за клопотанням сторін чи потерпілого не пізніше п`яти днів з дня внесення такого подання чи клопотання, про що постановляється вмотивована ухвала.
Відповідно до ч.2 ст.132 КПК України, клопотання про застосування заходів кримінального провадження подається до місцевого суду в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Кримінальна справа, під час якої був накладений арешт на автомобіль «Субару» розслідується Голосіївським УП ГУ НП у м. Києві, яке знаходиться в межах територіальної юрисдикції Голосіївського районного суду м. Києва.

Заперечення представника власника майна про те, що відповідно до вимог ст.114 ЦПК України дана справа підсудна Саксаганському районному суду м. Кривого Рогу, оскільки автомобіль знаходиться в Саксаганському РВ КВП ГУ НП у Дніпропетровській області, суд не може прийняти, оскільки в провадженні слідчого судді ОСОБА_1 знаходиться не позов, а клопотання, яке розглядається за правилами КПК України.

Виходячи з наведеного, дане кримінальне провадження належить направити до апеляційного суду Дніпропетровської області для вирішення питання про внесення подання до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ для вирішення питання про направлення справи за даним клопотанням з Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу до Голосіївського районного суду м. Києва.
Керуючись ст. ст. 34, 369-372 КПК України, суд

ВИРІШИВ:

Провадження за клопотанням ОСОБА_4 про скасування арешту майна направити до апеляційного суду Дніпропетровської області для вирішення питання про внесення подання до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ для вирішення питання про направлення провадження за даним клопотанням з Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу до Голосіївського районного суду м. Києва.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя : ОСОБА_1