печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 жовтня 2017 року Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 за участі секретаря ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна,-

В С Т А Н О В И В :
Адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді із скаргою і просить зобов`язати уповноважених осіб Генеральної прокуратури України, повернути ОСОБА_4 , зареєстрованому в АДРЕСА_1 . тимчасово вилучене майно грошові кошти в сумі 871 300 доларів США.

Під час розгляду скарги адвокат та заявник підтримали вимоги, просили їх задовольнити, з підстав викладених в останній. В обґрунтування скарги адвокат зазначає наступне.

На даний час Головним слідчим управлінням Генеральної прокуратури України під процесуальним керівництвом Генеральної прокуратури України, здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000838 від 14.08.2014 за підозрою ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у замаху на заволодіння коштами в особливо великих розмірах шляхом зловживання службовим становищем за ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 191 КК України.

22.09.2014 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_8 було надано дозвіл слідчому слідчої групи Генеральної прокуратури України - старшому слідчому першого відділу слідчого управління прокуратури Київської області ОСОБА_9 на проведення обшуку в житлі особи, а саме квартирі за адресою: АДРЕСА_2 , що використовується як службове приміщення приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 та належить на праві приватної власності ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , з метою відшукання і вилучення речей і документів, що мають відношення до придбання ПАТ «ДПЗКУ» корпоративних прав ТОВ «Українська національна стивідорна компанія», у тому числі проекту договору купівлі ПАТ «ДПЗКУ» корпоративних прав ТОВ «Українська національна стивідорна компанія» разом з додатками до такого документу; носіїв інформації з вказаними документами у електронному вигляді; записників, чернеток, проектів документів щодо ініціювання та укладення договору про купівлю ПАТ «ДПЗКУ» корпоративних прав ТОВ «Українська національна стивідорна компанія»; грошових коштів, здобутих злочинним шляхом.

29.09.2014 на підставі зазначеної ухвали, було проведено обшук. Під час проведення цього обшуку в одній із кімнат приміщення, що обшукувалось, слідчим було виявлено сейф «SAFE TRONICS». Відповідно до змісту протоколу обшуку, на питання слідчого нотаріус ОСОБА_4 повідомив, що це його особистий сейф та відкривати його відмовився. Цей сейф був опечатаний слідчим та вилучений, про що внесено відповідний запис до протоколу обшуку.

30.09.2014 нотаріус ОСОБА_4 був допитаний слідчим в якості свідка у кримінальному провадженні №0000838 від 14.08.2014. На питання слідчого про сейф та його вміст, ОСОБА_4 повідомив, що в сейфі зберігаються документи та грошові кошти, пов`язані із його нотаріальною діяльністю і він є законним володільцем цих речей.

30.09.2014 слідчим оглянуто сейф «SAFE TRONICS», в якому, серед іншого, в окремому відділені, що закривається окремо на ключ, виявлено пакет в якому знаходились грошові кошти, упаковані в пачки, обмотані банківськими стрічками та резинками, в кількості 89 пачок. Виявлені грошові кошти були перераховані на загальну суму 871300,00 (вісімсот сімдесят одна тисяча триста) доларів США, банкнотами номіналом по 100 доларів США та вилучені.

Адвокат звертає увагу, що відповідно до змісту ухвали слідчого судді про дозвіл на проведення обшуку, а також процесуальних документів, складених за результатами виконання цієї ухвали, грошові кошти, які було вилучено під час обшуку є тимчасово вилученим майном, оскільки в ухвалі про обшук не містилось прямої вказівки на їх відшукання, так як зазначені грошові кошти не містили фізичних слідів кримінального правопорушення.

В зазначеній ухвалі надавався дозвіл, крім іншого на відшукання грошових коштів, які здобуті злочинним шляхом, разом з тим будь-яких об`єктивних даних, які б давали підстави вважати, що вилучені кошти здобуті злочинним шляхом, в матеріалах кримінального провадження відсутні.

Вказаний факт є беззаперечним і прямо доводиться правовою кваліфікацією кримінального правопорушення, яке розслідується за ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 191 КК України тобто щодо замаху на заволодіння коштами в особливо великих розмірах шляхом зловживання службовим становищем.

Таким чином, сам орган досудового розслідування визнає, що підозрювані особи не заволоділи грошовими коштами, а лише вчинили замах на це. Тобто вилучені у ОСОБА_4 кошти, навіть суто теоретично, не можуть бути предметом кримінального провадження №0000838 від 14.08.2014 та, відповідно, щодо цих коштів слідчим суддею в ухвалі про обшук, прямого дозволу на їх відшукання і вилучення, надано не було.

З огляду на наведені правові аргументи та встановлені факти, вилучені у ОСОБА_4 , грошові кошти, є тимчасово вилученим майно, і , відповідно до ст. 171 КПК України, прокурор повинен був звернутись до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на ці кошти, протягом строку, визначеного ст. 171 КПК України.

Також адвокат наголошує, що у кримінальному провадженні №0000838 від 14.08.2014 клопотання про арешт грошових коштів, вилучених під час обшуку у нотаріуса ОСОБА_4 на підставі ухвали слідчого судді від 22.09.2014, прокурором не подавалось, внаслідок чого відсутні ухвали слідчого суді про задоволення або ж відмову у задоволенні такого клопотання

Слідчий ОСОБА_12 заперечував проти задоволення скарги.

Вислухавши адвоката, заявника, слідчого, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до висновку.

Згідно з ч. 7 ст. 236 КПК України при обшуку слідчий, прокурор має право серед іншого, оглядати і вилучати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Більше того, сам по собі факт надання дозволу на проведення обшуку з метою виявлення та вилучення певних речей та документів, предметів і грошових коштів ще не вказують на те, що вилучені речі, предмети та документи відповідають критеріям, визначеним ч. 2 ст. 167, ст. 98 КПК України. Зазначене також обґрунтовується тим, що у випадку вилучення майна, яке, за переконанням органу досудового розслідування, містить відомості про обставини вчинення кримінального правопорушення чи здобуте злочинним шляхом, тощо, він не пізніше наступного робочого дня зобов`язаний звернутись до слідчого судді з клопотанням в порядку ч. 5 ст. 171 КПК України про його арешт, довівши наявність обставин, визначених ст. 98, ч. 2 ст. 167, ст. 170 КПК України.

У відповідності до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст.169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено, зокрема, за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу.

Водночас, статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно до протоколу Першого Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

З урахуванням досліджених матеріалів, наданих сторонами пояснень, відсутності судового рішення про арешт майна в порядку ч. 5 ст. 171 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку, про необхідність повернення вилученого під час обшуку 29.09.2014, майна, а саме: грошових коштів в сумі 871 300 доларів США.

На підстав вищевикладеного, слідчий суддя керуючись ст.ст. 3, 98, 100, 168, 169, 171, 173, 303, 305, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В :
зобов`язати службових осіб Генеральної прокуратури України, які здійснюють досудове розслідування та процесуальне керівництво досудовим розслідуванням кримінального провадження №0000838 від 14.08.2014 повернути ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованому в АДРЕСА_1 , тимчасово вилучене майно - грошові кошти в сумі 871300,00 (вісімсот сімдесят одна тисяча триста) доларів США. Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1