Справа № 390/6/18
Провадження № 1-кп/390/110/18
УХВАЛА
про повернення обвинувального акта
"07" лютого 2018 р. Кіровоградський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючої - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м.Кропивницький обвинувальний акт по кримінальному провадженню №0001650 щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Клинці, Кіровоградського району Кіровоградської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не одруженого, з базовою загальною освітою, не працюючого, раніше судимого:

- 20.05.2009 року Кіровоградським районним судом Кіровоградської області ч.3 ст.185, ст.104 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки,

- 28.12.2009 року Кіровоградським районним судом Кіровоградської області за ч.2 ст.289, ст.71, ст.102, ст.103 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі,

- 28.05.2015 року Кіровоградським районним Кіровоградської області за ч.2 ст.185, ст.71 КК України до 2 років 8 місяців позбавлення волі, 14.06.2017 року Ленінським районним судом м. Кіровограда на підставі ст.81 КК України звільнений умовно-достроково з невідбутною частиною покарання 6 місяців 3 дні,

у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.289, ч.2 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
09 січня 2018 року до Кіровоградського районного суду Кіровоградської області надійшов обвинувальний акт щодо ОСОБА_5 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.289, ч.2 ст.185 КК України.

Ухвалою суду від 12 січня 2018 року призначено підготовче судове засідання.

В підготовчому судовому засіданні прокурор просив призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта та подав письмове клопотання про обрання обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів, яке обґрунтував наявністю ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Потерпілий ОСОБА_6 , який про місце, дату та час підготовчого судового засідання повідомлений, до суду не з`явився, причини його неявки суду не відомі.

Обвинувачений ОСОБА_5 заперечив проти призначення справи до судового розгляду, щодо застосування до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою не заперечував.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_4 заперечила проти призначення справи до судового розгляду, з підстав невідповідності обвинувального акту вимогам КПК України, щодо клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу обвинуваченому не заперечувала.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, клопотання прокурора, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.4 ст.110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.

Положеннями ст.291 КПК України законодавець встановив процесуальний порядок складення обвинувального акту у кримінальному провадженні, ряд відомостей, що їх має містити обвинувальний акт, а також чітко визначив ті процесуальні документи, що в обов`язковому порядку додаються органом досудового розслідування до обвинувального акту.

Зокрема, п.5 ч.2 ст.291 КПК України передбачено, що обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Отже, обвинувальний акт має містити безпосередньо зазначення, у чому саме обвинувачується особа, відповідно, із зазначенням кваліфікації дій цієї особи.

Більш того, детальне зазначення обставин пред`явленого обвинувачення забезпечується та гарантується на державному рівні, у площині розуміння ст. ст. 20, 42 КПК України, належне здійснення та використання обвинуваченим його невід`ємного процесуального права на захист від того обвинувачення, що йому пред`явлене.

З обвинувального акту складеного відносно ОСОБА_5 вбачається, що він обвинувачується за фактом вчинення ним кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.289, ч.2 ст.185 КК України.

Так, ОСОБА_5 обвинувачується в скоєнні 07.12.2017 року незаконного заволодіння транспортним засобом, повторно, тобто кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.2 ст.289 КК України.

Кваліфікуючими ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, у скоєнні якого обвинувачується ОСОБА_5 , є, зокрема, незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно. Проте під час викладення фактичних обставин за даним епізодом в обвинувальному акті не зазначена кваліфікуюча ознака повторності, яка включена в кваліфікацію його дій.

Крім того, згідно обвинувального акта ОСОБА_5 07.12.2017 року, близько 17.30 год. за адресою АДРЕСА_2 , шляхом відкриття воріт проник всередину приміщення гаражу, де викрав майно потерпілого, тим самим скоїв таємне викрадення чужого майна на загальну суму 930,50 грн. Тим самим, ОСОБА_5 , скоїв таємне викрадення чужого майна, повторно, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.289 КК України. Таким чином, ОСОБА_5 , обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину проти власності, а саме таємному викраденні чужого майна (крадіжка), повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.

За даним епізодом пред`явленого ОСОБА_5 обвинувачення його дії кваліфіковані як за ч.3 ст.289, так і за ч.2 ст.185 КК України.

Однак кваліфікація зазначеного діяння за ч.3 ст.289 КК України суперечить диспозиції зазначеної норми, оскільки ч.3 ст.289 КК України містить наступні ознаки об`єктивної сторони злочину: дії, передбачені частинами першою або другою цієї статті, вчинені організованою групою або поєднані з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, або з погрозою застосування такого насильства, або якщо вони завдали великої матеріальної шкоди.

Кваліфікація дій ОСОБА_5 за даним епізодом за ч.2 ст.185 КК України також містить суперечність, оскільки згідно ч.2 ст.185 КК України передбачається кримінальна відповідальність за крадіжку, вчинену повторно або за попередньою змовою групою осіб. Однак дії ОСОБА_5 , згідно викладення фактичних обставин, містять таку кваліфікуючу ознаку як проникнення.

Відсутність належного формулювання обвинувачення суттєво впливає на право обвинуваченого мати повну, вичерпну інформацію про характер, обсяг і причини обвинувачення для відповідної можливості реалізації свого права на захист та підготуватися до нього. Права обвинуваченого на захист гарантується ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Європейський суд з прав людини у справах «Абрамян проти Росії» від 09 жовтня 2008 року, «Камасінскі проти Австрії» від 19 грудня 1989 р. зазначив, що відповідно до п.п.«а» п.3 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, особа має право бути негайно і детально поінформована зрозумілою для неї мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти неї, вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення.

Вказаний недолік не може бути усунений в стадії судового розгляду, оскільки КПК України не передбачає іншого процесуального способу приведення обвинувального акту у відповідність із Кодексом, ніж його повернення саме зі стадії підготовчого судового засідання. Інакше розгляд судом незрозумілого обвинувачення буде порушенням права на захист та недотриманням приписів Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно вимог п.3 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу.

Таким чином, суд вважає необхідним повернути обвинувальний акт по кримінальному провадженню внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001650 від 08.12.2017 по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.289, ч.2 ст.185 КК України, через невідповідність вимогам КПК України.

Під час досудового розслідування, ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, строк якого закінчується о 16.15 год. 17.02.2018 року.

Згідно Рішення Конституційного Суду України №1-р/2017 від 23.11.2017 року запобіжні заходи (домашній арешт та тримання під вартою), які обмежують гарантоване частиною першою статті 29 Конституції України право людини на свободу та особисту недоторканність, можуть бути застосовані судом на новій процесуальній стадії - стадії судового провадження, зокрема під час підготовчого судового засідання лише за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставі та в порядку, встановлених законом.

Відповідно до вимог ч.3 ст.315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину та злочину середньої тяжкості, за які йому може загрожувати покарання у виді позбавлення волі до восьми років, раніше неодноразово судимий за вчинення злочинів проти власності, що свідчить про його схильність до вчинення злочинів, крім того, дане обвинувачення йому пред`явлено за скоєння злочину, в період умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, що свідчить про підвищений ступінь небезпеки його діянь та дає суду підстави вважати, що перебуваючи на волі обвинувачений може вчинити нові злочини. Крім того, з урахуванням того, що ОСОБА_5 не одружений, не навчається та не має постійного місця роботи, отже не має стійких соціальних зв`язків за місцем свого проживання, з урахуванням можливого покарання за злочини, в яких він обвинувачується, дають суду підстави вважати, що перебуваючи на волі він може зникнути від суду з метою уникнення покарання. За наведених вище підстав суд вважає, що застосування інших більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою, не забезпечить його належної процесуальної поведінки та попередження ризиків, передбачених ст.177 ч.1 п.п.1, 5 КПК України, а тому підстави для зміни раніше обраного запобіжного заходу відсутні.

З урахуванням того, що обвинувальний акт підлягає поверненню, суд вважає, що клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_5 підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 91, 92, 109, 291, 314-315 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:
Обвинувальний акт з додатками по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001650 від 08.12.2017 по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.289, ч.2 ст.185 КК України, повернути до Кіровоградської місцевої прокуратури.

Обрати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою з 10.00 год. 07 лютого 2018 року до 10.00 год. 08 березня 2018 року.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Кіровоградської області протягом семи днів з дня її оголошення через Кіровоградський районний суд Кіровоградської області.

Суддя