АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
потерпілого ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Оболонського районного суду м. Києва від 07 липня 2017 року щодо ОСОБА_7 , -

ВСТАНОВИЛА:
Вироком Оболонського районного суду м. Києва від 07 липня 2017 року

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, і призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 10 років. Запобіжний захід ОСОБА_7 у виді тримання під вартою залишено без змін до набрання вироком законної сили. Строк призначеного ОСОБА_7 покарання рахувати з 12.02.2017 року.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України ОСОБА_7 у строк покарання у виді позбавлення волі зараховано строк попереднього ув`язнення у період з 12.02.2017 року по 20.06.2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Судом визнано доведеним, що 12.02.2017 року близько 20:00 год. в квартирі АДРЕСА_2 під час спільного вживання алкогольних напоїв між ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , які перебували у стані алкогольного сп`яніння, виник словесний конфлікт, що переріс у бійку, в ході якої ОСОБА_7 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки у виді позбавлення потерпілого життя, та бажаючи їх настання, тобто діючи із прямим умислом, наніс кухонним ножем не менше 16 ударів в область поперекової ділянки спини справа ОСОБА_9 , спричинивши численні проникаючі колото-різані поранення живота та грудей з ушкодженням внутрішніх органів, крововтратою, від яких ОСОБА_9 помер.
Згідно даних висновку судово-медичного експерта № 533 від 27.03.2017 року при дослідженні трупа ОСОБА_9 виявлені проникаючі сліпі колото-різані поранення живота та грудей мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень (за критерієм небезпеки для життя) та знаходяться у прямому причинному зв`язку із настанням смерті.

В апеляційній скарзі з доповненнями обвинувачений ОСОБА_7 просить вирок Оболонського районного суду м. Києва від 07 липня 2017 року скасувати та призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції.

Вважає, що вирок постановлений із істотними порушеннями вимог КПК України, обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, оскільки обвинувачення є не повним та не коректним; мотив кримінального правопорушення не встановлений; докази на підтвердження наявності в нього умислу на вбивствоматеріали кримінального провадження не містять та не надані стороною обвинувачення; порушено право на захист, оскільки не був ознайомлений у повному обсязі з матеріалами кримінального провадження; захисник ОСОБА_6 недобросовісно виконував свої професійні обов`язки;

Від потерпілого ОСОБА_8 надійшли заперечення на апеляційну скаргу обвинуваченого, в яких він зазначав про безпідставність доводів апеляційної скарги, оскільки суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність у діях ОСОБА_7 ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, а тому просив вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача щодо змісту оскарженого вироку, доводів, викладених у апеляційній скарзі обвинуваченого; вислухавши доводи обвинуваченого, який підтримав апеляційну скаргу; захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого, який частково підтримав апеляційну скаргу та просив вирок змінити у частині призначеного покарання та враховуючи пом`якшуючі обставини призначити ОСОБА_7 мінімальне покарання у межах санкції ч. 1 ст. 115 КК України; прокурора та потерпілого, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого; провівши судові дебати, надавши обвинуваченому ОСОБА_7 останнє слово; вивчивши і перевіривши матеріали судового провадження, обговоривши та обміркувавши доводи апелянта, колегія суддів апеляційної інстанції уважає апеляційну скаргу обвинуваченого такою, що не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Висновки суду першої інстанції про доведеність висунутого ОСОБА_7 обвинувачення за ч. 1 ст. 115 КК України із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення, та щодо юридичної кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_7 , колегія суддів апеляційного суду вважає обґрунтованими, оскільки вони відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, підтверджуються зібраними, перевіреними та належно оціненими судом першої інстанції доказами, а саме:
показаннями свідка ОСОБА_10 про те, що 12.02.2017 року під час вживання спиртних напоїв у квартирі ОСОБА_7 несподівано, без причини ОСОБА_7 наніс удар милицею йому, а потім ОСОБА_9 , від чого той впав. Він пропонував ОСОБА_9 піти з квартири ОСОБА_7 , але ОСОБА_9 залишився. Наступного дня від матері ОСОБА_9 дізнався про його смерть;

показаннями ОСОБА_8 та ОСОБА_11 - брата та матері померлого про те, що 12.02.2017 року від матері ОСОБА_7 вони дізналися, що обвинувачений побився з ОСОБА_9 . У квартирі обвинуваченого побачили на підлозі померлого ОСОБА_12 , на спині якого були численні поранення. ОСОБА_7 сидів поряд на ліжку та повідомив, що він убив ОСОБА_9 ;

даними протоколу огляду місця події від 12.02.2017 року із додатками про те, що за місцем проживання ОСОБА_7 у квартирі АДРЕСА_2 виявлено труп ОСОБА_9 із численними проникаючими пораненнями спини в поперековій зоні праворуч. /а.с.73-78/;

даними висновку судово-медичного експерта № 533 від 27.03.2017 року про те, що при дослідженні трупа ОСОБА_9 виявлені проникаючі сліпі колото-різані поранення живота та грудей мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень (за критерієм небезпеки для життя) та знаходяться у прямому причинному зв`язку із настанням смерті. Смерть ОСОБА_9 настала від численних проникаючих колото-різаних поранень живота та грудей з ушкодженням внутрішніх органів, крововтратою та шоком. /а.с. 99-106/;

даними протоколу огляду місця події від 12.02.2017 про те, що на відстані близько 4-5 метрів від будинку № 40а по вул.. Г.Дніпра у м. Києві біля підїзду № 5 виявлений ніж із рукояткою; обвинувачений підтвердив належність знайденого ножа йому та зазначив, що викинув його з балкону після вбивства ОСОБА_9 /а.с. 82-85/;

даними висновку судово-психіатричного експерта № 162 від 14.03.2017 року про те, що ОСОБА_7 на час вчинення кримінального правопорушення та на час проведення дослідження будь-якими психічними захворюваннями не страждав, не знаходився в стані тимчасового розладу психічної діяльності або іншому хворобливому стані. Комісія експертів зауважила, що дії підекспертного під час вчинення кримінального правопорушення носили послідовний, цілеспрямований характер./а.с.181-183/.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції всебічно, повно й неупереджено дослідивши всі обставини кримінального провадження, у відповідності до вимог закону оцінивши кожен із зазначених доказів з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, дійшов обґрунтованого висновку про доведеність висунутого ОСОБА_7 обвинувачення за ч. 1 ст. 115 КК України.

Посилання обвинуваченого на відсутність в його діях умислу, спрямованого на позбавлення життя потерпілого ОСОБА_9 , ґрунтуються виключно на показаннях самого обвинуваченого та спростовуються наведеними у вироку доказами, і розцінюється колегією суддів як спосіб захисту.

Так, питання про умисел слід вирішувати виходячи з сукупності всіх обставин вчиненого злочину, зокрема враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, попередню поведінку винного і потерпілого, їхні взаємовідносини. Визначальним при цьому є суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій.
Згідно даних висновку судово-психіатричного експерта № 162 від 14.03.2017 року, ОСОБА_7 на момент вчинення кримінального правопорушення та на час проведення дослідження будь-якими психічними захворюваннями не страждав, не знаходився в стані тимчасового розладу психічної діяльності або іншому хворобливому стані, під час вчинення кримінального правопорушення дії ОСОБА_7 носили послідовний, цілеспрямований характер. /а.с.181-183/.

Характер, локалізація та тяжкість тілесних ушкоджень, їх кількість, механізм спричинення, знаряддя кримінального правопорушення - ніж, рішучість та динаміка дій обвинуваченого на місці події, його поведінка після вчинених кримінальних правопорушень, свідчать про наявність у обвинуваченого умислу на вчинення умисного вбивства.

При цьому, обвинувачений, виходячи з фактичних обставин вчиненогокримінального правопорушення,розумів можливі негативні наслідки своїх протиправних дій.
Як вірно зазначив суд першої інстанції, цілеспрямовані дії ОСОБА_7 , які полягали у нанесенні не менше 16 ударів в область поперекової ділянки спини ОСОБА_9 , спричинивши численні проникаючі колото-різані поранення живота та грудей з ушкодженням внутрішніх органів, свідчать про направленість умислу обвинуваченого саме на спричинення смерті потерпілому, та спростовують версію обвинуваченого про те, що він не мав умислу на вбивство потерпілого, з такими висновками колегія суддів погоджується.
Твердження обвинувачено ОСОБА_7 у судовому засіданні суду апеляційної інстанції про те, що він не усвідомлював, як наносив удари потерпілому, не заслуговують на увагу, оскільки згідно даних висновку судово-психіатричного експерта № 162 від 14.03.2017 року, ОСОБА_7 на час вчинення кримінального правопорушення та на час проведення дослідження будь-якими психічними захворюваннями не страждав, не знаходився в стані тимчасового розладу психічної діяльності або іншому хворобливому стані. Крім того, комісія зауважила, що дії ОСОБА_7 носили послідовний та цілеспрямований характер.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого про те, що він не ознайомився з матеріалами кримінального провадження, колегія суддів оцінює критично, оскільки матеріали справи містять підписаний захисником та обвинуваченим протокол про відкриття матеріалів досудового розслідування, з якого вбачається, що вони ознайомились в повному обсязі, зауважень та клопотань не надходило.

Покарання ОСОБА_7 за ч.1 ст. 115 КК України призначено з дотриманням вимог ст. 65 КК України, відповідає тяжкості вчинених кримінальних правопорушень та особі обвинуваченого, у межах санкції, передбаченої ч. 1 ст. 115 КК України,є необхідним для його виправлення та попередження нових злочинів, за своїм видом і розміром справедливе.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду першої інстанції ухвалити законний та обґрунтований вирок, та були б підставами для скасування вироку та призначення нового судового розгляду, як про це просить обвинувачений перевіркою кримінального провадження в апеляційному порядку колегією суддів - не встановлено.
Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скаргаобвинуваченого ОСОБА_7 підлягають залишенню без задоволення, а вирок суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419, 532 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:
Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Оболонського районного суду м. Києва від 07 липня 2017 року щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, - без змін.

Касаційна скарга на дану ухвалу суду може бути подана до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, в той же строк з дня вручення копії судового рішення.

Судді:

______________ _____________ ___________
ОСОБА_1 ОСОБА_3 ОСОБА_2

Справа № 11-кп/796/1739/2017 Категорія: ч. 1 ст. 115 КК України

Головуючий у 1-ій інстанції: ОСОБА_13
Доповідач: ОСОБА_1