28 грудня 2017 року м. Запоріжжя
Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою та клопотання захисника про зміну запобіжного заходу відносно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, який має середньо-спеціальну освіту, офіційно не працевлаштований, розлучений, має на утриманні неповнолітню дитину, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не засудженого,
підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255; ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 190; ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 185; ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 345; ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 187; ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 129; ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 125 КК України,
Слідчий звернувся до суду з клопотанням про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , який підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 255; ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 190; ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 185; ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 345; ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 187; ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 129; ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 125 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що уродженці та мешканці м. Запоріжжя ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , в березні 2013 року, з метою вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів, свідоме створили стійке ієрархічне об`єднання, а саме злочинну організацію, зі стабільним складом, до якої у різний час було залучено ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , невстановлених працівників ТОВ Трейд-Металл 2009 і ТОВ Мастер Груп та інших невстановлених осіб, з стійкими відносинами між її членами, з централізованим підпорядкуванням, з єдиними для всіх правилами поведінки, наявністю плану злочинної діяльності і чітким розподілом функцій учасників щодо його досягнення, а також входження в цю організацію.
У складі створеної ними злочинної організації ОСОБА_6 та ОСОБА_7 відвели собі роль керівників, у функції яких входили організація її злочинної діяльності, чіткий розподіл ролей між її членами, визначення загальних правил поведінки, конспірації, дисципліни та ієрархії, підшукування об`єктів для скоєння злочинів, їх планування та ретельна підготовка до їх вчинення, створення матеріальної бази з метою підтримання її життєдіяльності, вербування нових членів організації, залучення осіб до вчинення окремих злочинів, а також з використанням корупційних зв`язків у правоохоронних органах, вирішення питання щодо уникнення кримінальної відповідальності членів злочинної організації у випадку їх затримання та викриття.
Так, вказані особи, у складі злочинної організації, протягом тривалого часу з березня 2013 по лютий 2016 року, скоїли низку тяжких та особливо тяжких злочинів, а саме: шляхом обману та незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, заволоділи грошима ПАТ «Запоріжсталь» та ПАТ «Дніпроспецсталь» в особливо великих розмірах, вчинили розбійний напад на працівника ПАТ «Дніпроспецсталь» ОСОБА_14 , погрожували вбивством працівнику ПАТ «Дніпроспецсталь» ОСОБА_15 та заподіяли йому легкі тілесні ушкодження, що спричинили за собою короткочасний розлад здоров`я, вчинили крадіжку вугілля з залізничних вагонів в районі ст.«Ростуща», погрожували вбивством і насиллям працівникам поліції ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , які виконували свої службові обов`язки, щодо попередження розкрадань на залізниці, а також спричинили побої ОСОБА_16 .
Починаючи з березня 2013 року по серпень 2013 року ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , діючи умисно, із корисливих мотивів, повторно, з метою заволодіння чужим майном за попередньою змовою та узгодженням з іншими невстановленими членами злочинної організації, шляхом обману та незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, тобто шляхом незаконного втручання в роботу вагових терміналів Публічного Акціонерного Товариства Запорізькій металургійний комбінат Запоріжсталь розташованого за адресою м. Запоріжжя, вул. Південне Шосе, 72, заволоділи грошима підприємства на загальну суму 9 208 465,31 грн.
Надалі після того як, службою безпеки ПАТ «Запоріжсталь» була виявлена схема шахрайських дій з боку злочинної організації та замінена система програмного забезпечення роботи вагових терміналів, що виключало можливість здійснювати без відома користувача віддалений доступ до ПК вагових терміналів, тобто коригувати результати зважування, тим самим збагачуватися за рахунок скоєння злочину, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та інші невстановлені співучасники, з метою підтримки життєдіяльності злочинної групи, подальшого збагачення за рахунок скоєння злочинів, вирішили застосувати аналогічну шахрайську схему стосовно ПАТ «Дніпроспецсталь».
Так, починаючи з 16 червня по 11 липня 2014 року ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , діючи умисно, із корисливих мотивів, повторно, за попередньою змовою та узгодженням з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та іншими невстановленими членами злочинної організації, з метою заволодіння чужим майном шляхом обману та незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, тобто шляхом незаконного втручання в роботу вагового терміналу Публічного Акціонерного Товариства Електрометалургійний завод Дніпроспецсталь ім. А.М. Кузьміна розташованого за адресою м. Запоріжжя, вул. Південне Шосе, 81, заволоділи грошима підприємства на загальну суму 576 000 грн.
Таким чином, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та інші невстановлені члени злочинної організації в період з березня 2013 року по 11 липня 2014 року шляхом шахрайства заволоділи чужим майном ПАТ Дніпроспецсталь на загальну суму 576000 грн та ПАТ Запоріжсталь на суму 9 208 465,31 грн, а всього заволоділи чужим майном на загальну суму 9 784 465, 31 гривень, що в 600 і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян та є особливо великим розміром.
В ніч на 04.10.2015, ОСОБА_13 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, за попередньою змовою з невстановленими співучасниками, за вказівкою та під керівництвом ОСОБА_6 і ОСОБА_7 , з відома та в інтересах інших членів злочинної організації, а саме ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , діючи у складі організованої групи, заздалегідь підшукавши мішки, знаходячись на території «ст. Ростуща» Запорізького району Запорізької області, таємно проникли у сховище, тобто у товарні вагони призначені для тимчасового зберігання вугілля, звідки таємно викрали 3 тони вугілля «коксового горішка», якій належав ПАТ «Укрзалізниця», вартістю 3 523,22 грн, за тону, заподіявши шкоди на загальну суму 10 569,66 грн.
Надалі, в ніч на 04.10.2015 після викрадення чужого майна, а саме вугілля, маючи реальну можливість розпоряджатися ним, ОСОБА_13 та інші невстановлені члени злочинної організації, діючи згідно заздалегідь розробленого плану за вказівкою ОСОБА_6 та ОСОБА_7 та в інтересах всіх членів злочинної організації, а саме ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , перенесли вугілля до лісопосадки, розташованої поблизу «ст. Ростуща», та замаскувавши його, вирішили ввечері, коли стемніє в безпечний на їх думку час, повернутися на автомобілі та вивезти викрадене вугілля для подальшої реалізації.
Однак, 04.10.2015 приблизно о 11:00 оперуповноважені Пологівського РВ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , виконуючи свої службові обов`язки щодо попередження розкрадань на залізниці, обходячи території, виявили мішки з вугіллям, та вирішили організувати спостереження з метою встановити осіб, які скоїли злочин.
04.10.2015, приблизно о 20:30, до місця, де було сховано вугілля під`їхав автомобіль ВАЗ-2103, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , з причепом, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , після чого невстановлені члени злочинної організації під керівництвом ОСОБА_13 почали завантажувати вугілля у причеп.
Побачивши, що зловмисники можуть втекти з вугіллям, не дочекавшись підтримки з боку працівників воєнізованої охорони, ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , згідно з вимогами Закону України «Про міліцію», виконуючи свої службові обов`язки, наблизились до зловмисників та представляючись працівниками міліції наказали припинити завантаження вугілля та залишатися на місці.
Незважаючи на законні вимоги працівників міліції, ОСОБА_13 разом з невідомими співучасниками намагалися втекти з місця події, однак ОСОБА_16 та ОСОБА_17 почали переслідувати їх та затримали одного із зловмисників.
Після чого, ОСОБА_13 разом з невстановленими членами злочинної організації озброївшись палками та металевими прутами, незважаючи на те, що ОСОБА_16 та ОСОБА_17 знову представились працівниками міліції та пред`явили свої посвідчення, розуміючи, що вони знаходяться при виконанні своїх службових обов`язків, ОСОБА_13 , діючи умисно, наблизився до ОСОБА_16 та погрожуючи вбивством та насильством, вимагав від працівників міліції відпустити свого співучасника.
Однак, після того як ОСОБА_16 та ОСОБА_17 відмовився виконувати їх незаконні вимоги, пояснивши, що вони виконують службові обов`язки, ОСОБА_13 діючи умисно та в інтересах всіх членів злочинної організації, а саме ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , з метою виключити можливість розкриття злочинної діяльності та всієї злочинної організації став наносити множинні удари палкою по ОСОБА_16 , цілячись йому у голову, однак, останній зміг ухилитися, в результаті чого ОСОБА_13 поцілив тільки два рази в область плеча, тим самим наніс ОСОБА_16 побої, заподіявши фізичну біль. За результатами погроз вбивством та нанесення побоїв, ОСОБА_16 та ОСОБА_17 були вимушені відпустити одного із невстановлених членів злочинної організації, що дало можливість втекти всім членам організації, залишивши автомобіль, тим самим перешкодити виконанню своїх службових обов`язків працівникам правоохоронних органів.
Надалі, залишившись без фінансування, що значно впливало на життєдіяльність організації та її матеріальну базу ОСОБА_6 та ОСОБА_7 за згодою всіх членів організації, а саме ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 вирішили шляхом залякування, погроз вбивством та заподіянням тілесних ушкоджень примусити працівників ПАТ «Дніпроспецсталь» які відмовляються від співпраці, до виконання певних послідовних дій, які б допомогли б створити умови необхідні для скоєння злочину, а саме надавати інформацію, щодо кодів, паролів до комп`ютерів, що постійно змінюються, у разі виявлення злочинних дій не виказувати їх, або звільнитися з підприємства, тим самим створивши небезпеку нормальній життєдіяльності працівникам підприємства, дестабілізації економічної сфери життя підприємства.
Так, 13.01.2016, приблизно о 20 годині 05 хвилин, ОСОБА_11 , виконуючи вказівку організаторів злочину ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , діючи в інтересах всіх членів злочинної організації, а саме ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 спільно з невстановленими співучасниками, біля будинку № 40 по вул.12 Квітня в м. Запоріжжя, вистежили ОСОБА_14 , який займає посаду начальника відділу економічної безпеки ПАТ «Дніпроспецсталь», та з метою залякування, умисно заподіяли йому тілесні ушкодження у вигляді рани в області правої гомілки, правої тім`яної області, в області правого передпліччя, в області правої кисті, які згідно судово медичної експертизи кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що спричинили за собою короткочасний розлад здоров`я, та садна в області правої кисті, які згідно судово медичної експертизи кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.
Крім того, побачивши, що під час завдання тілесних ушкоджень з рук потерпілого випав мобільний телефон, ОСОБА_11 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 вирішивши використати вказані обставини та інсценуючи розбійний напад, заволоділи мобільним телефоном «Нокія-225» вартістю 1200 грн.
01.02.2016 приблизно о 20:00 годині, ОСОБА_10 та ОСОБА_12 , виконуючи вказівку організаторів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , діючи в інтересах всіх членів злочинної організації, а саме ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 біля центрального автовокзалу, розташованого по вул. Петровського в м. Дніпро, вистежили ОСОБА_15 , та діючи умисно, після його відмови в сприянні вчинення злочину, а саме відмови надати інформацію щодо кодів та паролів до комп`ютерів вагового терміналу ПАТ «Дніпроспецсталь», погрожуючи вбивством його та його родини, вимагали від нього звільнитись з підприємства. Сприймаючи дії та погрози членів злочинної організації, як реальну загрозу своєму житті та здоров`ю, а також життю та здоров`ю своєї родини, ОСОБА_15 доповів про факт погрози вбивством керівництву комбінату, після чого йому була надана охорона.
Не досягнувши бажаного результату, тому що ОСОБА_15 продовжував працювати на займаній посаді та виконуючи свої обов`язки, заважав членам злочинної організації не санкціоновано втручатися до комп`ютерної мережі 17.02.2016 приблизно о 19:30 годині ОСОБА_11 , ОСОБА_10 та ОСОБА_12 , виконуючи вказівку організаторів - ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , діючи в інтересах інших членів злочинної організації, а саме ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_13 , біля будинку № 4 по пр. Мира у м. Дніпро, вистежили ОСОБА_15 та з метою залякування і примушування звільнитися із займаної посади, умисно заподіяли йому струс головного мозку, закритий перелом кісток носа без зміщення кісткових фрагментів, рана тім`яної області, рана спинки носа, саден в області обличчя (точна локалізація не зазначена), гематоми в області обох очей (за даними наданої медичної документації), в сукупності кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що спричинили за собою короткочасний розлад здоров`я, рану в області лівого колінного суглоба, саден в області лівого колінного суглоба в сукупності кваліфікуються, як легкі тілесні ушкодження, що спричинили за собою короткочасний розлад здоров`я.
Не досягнувши бажаного результату, так як ОСОБА_15 після лікування продовжив виконувати свої службові обов`язки, тим самим заважати втручанню в мережу комбінату, з метою усунення перешкод для подальшого скоєння злочину, тобто добитися його звільнення, ОСОБА_6 діючи умисно в інтересах всіх членів злочинної організації, а саме - ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_13 , з номера телефону НОМЕР_3 , який спеціально придбав для одноразового використання, подзвонив ОСОБА_15 на його номер телефону та став погрожувати вбивством.
Сприймаючи дії та погрози членів злочинної організації як реальну загрозу своєму життю та здоров`ю, а також життю та здоров`ю своєї родини, ОСОБА_15 знову доповів про факт погрози вбивством керівництву комбінату, після чого йому була надана охорона.
12.07.2017 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255; ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 190; ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 185; ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 345; ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 187; ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 129; ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 125 КК України.
Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 13.07.2017 року відносно ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, строком до 09.09.2017 року, який ухвалою слідчого судді продовжено до 31.12.2017 року.
Посилаючись на те, що для закінчення досудового розслідування по вказаному кримінальному провадженню органу досудового розслідування потрібно виконати ряд слідчих та процесуальних дій, виконання яких неможливо до закінчення строку тримання під вартою підозрюваного, а також зазначаючи, що з урахуванням тяжкості злочинів, у яких підозрюється ОСОБА_6 не зменшилися ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий просить продовжити строк тримання під вартою відносно ОСОБА_6 на два місяці.
Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав на підставах, викладених у клопотанні, заперечував проти задоволення клопотання сторони захисту.
Підозрюваний та його захисники в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання, посилаючись на недоведеність ризиків, які на даний час перестали існувати, оскільки підозрюваний тривалий час перебуває під вартою та має можливості знищити докази та не має наміру переховуватися; слідчі дії, які залишилося вчинити органу досудового розслідування на даному етапі проводяться без участі підозрюваного, тому підстави для подальшого його тримання під вартою відсутні, оскільки мета запобіжного заходу вже досягнута. Крім того, захисник зазначив, що причетність ОСОБА_6 до вчинення злочинів у складі організованої групи не підтверджується у повному обсязі та у слідства відсутні достатні докази про його причетність до втручання у роботу комп`ютерної техніки, оскільки такі докази мають міститися у комп`ютері безпосередньо. На думку захисника ОСОБА_6 не несе суспільної небезпеки. Захисником підозрюваного адвокатом ОСОБА_4 подано письмове клопотання про зміну запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_6 на домашній арешт. Підозрюваний та його захисники, які беруть участь у судовому засіданні, клопотання захисника про зміну запобіжного заходу підтримали.
Вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, заслухавши думку прокурора, пояснення підозрюваного, захисників, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
12.07.2017 року о 13 годині 33 хвилині ОСОБА_6 затримано на підставі ухвали слідчого судді та 12.07.2017 року йому було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255; ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 190; ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 185; ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 345; ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 187; ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 129; ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 125 КК України.
Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 13.07.2017 року відносно ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, строком до 09.09.2017 року, який ухвалою слідчого судді продовжено до 31.12.2017 року.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.
Згідно ч. 3 ст. 197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.
Слідчим суддею встановлено, що по даному кримінальному провадженню досудове розслідування не закінчено, оскільки необхідно виконати ряд слідчих та процесуальних дій, у зв`язку з чим постановою першого заступника Генерального прокурора від 15.12.2017 року строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні продовжено до шести місяців, до 09.05.2018 року.
Вирішуючи клопотання про продовження строку тримання під вартою, слідчий суддя враховує тяжкість злочинів, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_6 , які віднесено до категорії особливо тяжких злочинів, те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, а також наявність обставин, встановлених в ході розгляду клопотання, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення строку дії ухвали про застосування запобіжного заходу.
Також слідчий суддя враховує дані про особу підозрюваного ОСОБА_6 , його вік, стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, який раніше не засуджений, має на утриманні неповнолітню дитину, постійне місце проживання, однак з урахуванням обставин вчинення кримінальних правопорушень, а також доказів та обставин, на які посилається слідчий у клопотанні, та прокурор у судовому засіданні, що доводить наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, вважає, що для запобігання ризикам, які зазначені у клопотанні та наведено у судовому засіданні, є недостатнім застосування більш м`якого запобіжного заходу.
Також слідчий суддя враховує відсутність у підозрюваного офіційного працевлаштування та стабільного доходу, те, що він підозрюється у вчиненні особливо тяжких злочинів, пов`язаних з погрозами насильством та його застосуванням, в тому числі відносно працівника правоохоронного органу.
Крім того, слідчий суддя враховує ступінь участі підозрюваного ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, які йому інкримінуються, якому згідно повідомленої підозри інкримінуються дії, пов`язані з організацією кримінальних правопорушень, а також вчинення активних дій, пов`язаних із застосуванням насилля.
Наявність обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали слідчого судді про застосування до підозрюваного запобіжного заходу, які наведені слідчим у клопотанні та прокурором у судовому засіданні, а також обсяг процесуальних дій, які необхідно провести органу досудового розслідування, дають підстави слідчому судді дійти висновку про необхідність продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 .
На переконання слідчого судді продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного з урахуванням обставин інкримінованих ОСОБА_6 кримінальних правопорушень та узгоджується з правовою позицією Європейського суду з прав людини щодо мети запобіжного заходу.
Європейський суд з прав людини у рішенні „Подвезько проти України крім іншого зазначає, що пункт 1 статті 5 Конвенції вимагає, що для того, щоб позбавлення свободи не вважалося свавільним, недостатньо самого факту застосування цього заходу згідно з національним законодавством - він також повинен бути необхідним за конкретних обставин. На думку Суду, тримання під вартою відповідно до підпункту «c» пункту 1 статті 5 Конвенції має відповідати вимозі пропорційності, яка обумовлює існування обґрунтованого рішення, в якому здійснюється оцінка відповідних аргументів «за» і «проти» звільнення.
Виходячи з інкримінованих ОСОБА_6 злочинів, при вирішенні даного клопотання, слідчий суддя враховує їх суспільну небезпеку, шкідливість неправомірної поведінки для суспільства, усвідомлення її підозрюваним, та ступінь участі ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих йому злочинів, а також розмір спричиненої матеріальної шкоди.
Вирішуючи клопотання захисника про зміну запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_6 , слідчий суддя виходить з наступного.
Статтею 201 КПК України передбачено, що підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання. Копія клопотання та матеріалів, якими воно обґрунтовується, надається прокурору не пізніше ніж за три години до початку розгляду клопотання. До клопотання мають бути додані: копії матеріалів, якими підозрюваний, обвинувачений обґрунтовує доводи клопотання; перелік свідків, яких підозрюваний, обвинувачений вважає за необхідне допитати під час розгляду клопотання, із зазначенням відомостей, які вони можуть надати, та обґрунтуванням значення цих відомостей для вирішення питання; підтвердження того, що прокурору надіслана копія клопотання та копії матеріалів, що обґрунтовують клопотання.
З поданого захисником клопотання вбачається, що заявник, як на підставу зміни запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_6 посилається на ту обставину, що ризики, які були враховані слідчим суддею під час застосування запобіжного заходу, зменшилися, оскільки підозрюваний тривалий час перебуває під вартою; всі докази у кримінальному провадженні зібрані, тому ризик їх знищення перестав існувати; довготривале тримання підозрюваного ОСОБА_6 не виправдовує мети запобіжного заходу та не може бути очікуванням обвинувального вироку. На думку захисника слідством безпідставно затягується досудове розслідування, яке триває з 2013 року. Захисник вважає, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту забезпечить належне виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків. Захисник зазначає, що процесуальні дії, які необхідно провести органу досудового розслідування не потребують участі підозрюваного, просить врахувати позитивну характеристику підозрюваного та міцність його соціальних зв`язків.
Доводи сторони захисту щодо відсутності підстав для продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та наявність обставин для зміни запобіжного заходу на більш м`який, на думку слідчого судді, є необґрунтованими та не підтвердженими матеріалами клопотання. Доводи сторони захисту спростовуються наданими органом досудового розслідування доказами, з яких вбачається, що у даному кримінальному провадженні не всі особи, які можуть бути причетні до вчинення злочинів, встановлені. Крім того, прокурором у судовому засіданні доведено причетність ОСОБА_6 до організації злочинів, а також ризики знищення речових доказів, продовження вчинення кримінальних правопорушень, а також ту обставину, що інший запобіжний захід не забезпечить належної поведінки підозрюваного.
Обставини, на які захисник посилається як на підставу зміни запобіжного заходу, не доводять, що більш м`який запобіжний захід зможе запобігти зазначеним ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.
Доводи захисника щодо необґрунтованості підозри в частині причетності до організації вчинення злочинів, а також втручання у роботу комп`ютерної техніки слідчий суддя не бере до уваги, оскільки такі обставини підлягають встановленню під час судового розгляду, а на час застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного органом досудового розслідування було підтверджено обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_6 вказаних злочинів.
За таких обставин, клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на більш м`який не підлягає задоволенню.
У відповідності до п.п. 61, 62 рішення Європейського суду з прав людини від 24 липня 2003 року по справі «Смирнов проти Росії», наявність підстав для утримання під вартою повинно бути оцінено по кожній конкретній справі з урахуванням всіх обставин справи. Довготривале утримання під вартою може бути виправданим лише при наявності конкретних ознак того, що цього вимагають інтереси суспільства, які незважаючи на наявність презумпції невинуватості, перевищують інтереси забезпечення поваги до свободи.
У справі «Летельє проти Франції» вказано, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.
Беручи до уваги, що під час розгляду клопотання встановлені обставини, що перешкоджають закінченню досудового розслідування до закінчення строку тримання підозрюваного під вартою, не зменшилися ризики, що виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою, і відсутні підстави для зміни запобіжного заходу на більш м`який, клопотання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 підлягає задоволенню.
Виходячи з вимог ст. 197 КПК України, згідно якої строк дії ухвали слідчого судді про тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів, слідчий суддя вважає за необхідне визначити строк дії ухвали про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 до 25.02.2018 року включно.
Керуючись, ст.ст. 177, 178, 183, 193, 197, 199, 309 КПК України, слідчий суддя -
Клопотання адвоката ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 задовольнити.
Продовжити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваному у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255; ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 190; ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 185; ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 345; ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 187; ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 129; ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 125 КК України, строк тримання під вартою на 60 днів, до 25.02.2018 року.
Встановити строк дії ухвали про тримання під вартою до 25.02.2018 року включно.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Запорізької області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1