Провадження № 1-кп/752/395/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13.03.2018 року м. Київ

Голосіївський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві в режимі відеоконференції з Державною установою "Київський слідчий ізолятор" кримінальне провадження відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Києва, громадянина України, освіта середня, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- за вироком Дарницького районного суду міста Києва від 25.07.2005 року за ст. ст. 307 ч. 2, 309 ч. 2 КК України із застосуванням ст. 70 ч. 1 КК України до 3 років позбавлення волі, ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 23.11.2005 року вирок Дарницького районного суду міста Києва від 25.07.2005 року за ст. 307 ч. 2 КК України скасовано, кримінальну справу за ст. 307 ч. 2 КК України закрито у зв`язку із недоведеністю участі ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 307 ч. 2 КК України, звільненого 13.06.2007 року за ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 05.06.2007 року умовно-достроково на 9 місяців 2 дні;

- за вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 04.12.2009 року за ст. 185 ч. 2 КК України до 1 року позбавлення волі;

- за вироком Голосіївського районного суду міста Києва від 03.02.2010 року за ст. 15 ч. 2, 185 ч. 2 КК України із застосуванням ст. 70 ч. 4 КК України до 1 року 8 місяців позбавлення волі, звільненого 10.02.2011 року за ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 02.02.2011 року умовно-достроково на 4 місяці 21 день;

- за вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 06.04.2012 року за ст. ст. 185 ч. 2, 187 ч. 2 КК України із застосуванням ст. ст. 70 ч. 1, 71 КК України до 4 років 4 місяців позбавлення волі, звільненого 18.11.2015 року за відбуттям строку покарання;

- за вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21.10.2016 року за ст.15 ч. 2, 185 ч. 2 КК України до 1 року обмеження волі із застосуванням ст. 75 КК України - звільненням від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки;

- за вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 06.03.2017 року за ст. 185 ч. 2 КК України із застосуванням ст. 70 ч. 4 КК України до 2 років обмеження волі, зміненого ухвалою Апеляційного суду Київської області від 06.07.2017 року в частині призначеного покарання та засуджено за ст. 185 ч. 2 КК України до 2 років обмеження волі із самостійним виконанням вироку Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21.10.2016 року,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_5 17.02.2017 року приблизно о 19 годині 00 хвилин, перебуваючи поблизу будинку №143/2 по вулиці Великій Васильківській в місті Києві, зайшов до маршрутного таксі №212 та реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, умисно, протиправно, з корисливих мотивів, витягнув із сумки потерпілої ОСОБА_6 мобільний телефон "Microsoft lumia 640 XL", вартістю 5500 гривень, після чого з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_6 матеріальньої шкоди на суму 5500 гривень.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_5 22.03.2017 року приблизно о 16 годині 30 хвилин, перебуваючи у маршрутному таксі №212, що рухався у Голосіївському районі міста Києва, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, умисно, протиправно, з корисливих мотивів, витягнув з кишені куртки потерпілої ОСОБА_7 мобільний телефон "Iphone 5", вартістю 5000 гривень, після чого з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_7 матеріальньої шкоди на суму 5000 гривень.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_5 27.04.2017 року приблизно о 20 годині 00 хвилин, перебуваючи у тролейбусі №12, що рухався у напрямку зупинки "вулиця Юрія Смолича" у Голосіївському районі в місті Києві, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, умисно, протиправно, з корисливих мотивів, витягнув з кишені куртки потерпілої ОСОБА_8 мобільний телефон "Nokia 501 Asha", вартістю 879 гривень, після чого з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_8 матеріальньої шкоди на суму 879 гривень.

Обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні за обставин, викладених у обвинувальних актах, визнав у повному обсязі, однак надавати суду покази відмовився.

Щиро розкаявся у вчиненому.

Відповідно до ст. 349 ч. 3 КПК України за згодою сторін судом було визнано недоцільним дослідження доказів щодо таких обставин, які ніким не оспорюються, оскільки учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції.

В зв`язку з викладеним суд обмежив дослідження фактичних обставин справи дослідженням таких матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, та надійшов до висновку про те, що дії обвинуваченого ОСОБА_5 кваліфіковані за ст. 185 ч. 2 КК України правильно як таємне викрадення чужого майна крадіжка, вчинена повторно.

При обранні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує:

- ступінь тяжкості кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України, яке віднесене кримінальним законом до категорії злочинів середньої тяжкості;

- особу обвинуваченого, який не одружений, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, перебував на обліку у лікаря нарколога з приводу опійної наркоманії, однак у 2012 році його було знято з обліку у зв`язку із ухиленням від відвідування лікаря нарколога, є інвалідом ІІІ групи від загального захворювання, страждає на тяжке захворювання, за місцем реєстрації та проживання характеризується задовільно, має не зняті та непогашені у встановленому законом порядку судимості.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 згідно ст. 66 КК України, є його щире каяття та наявність у нього тяжкого захворювання.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 згідно ст. 67 КК України, є рецидив злочину.

На підставі викладеного суд надходить до висновку про те, що перевиховання та виправлення винного можливе тільки в умовах ізоляції від суспільства, а тому необхідно призначити йому покарання за ст. 185 ч. 2 КК України у виді позбавлення волі із застосуванням ст. 70 ч. 4 КК України - остаточним призначенням покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 06.03.2017 року, більш суворим, призначеним даним вироком, та із самостійним виконанням вироку Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21.10.2016 року, яким ОСОБА_5 було засуджено за ст.15 ч. 2, 185 ч. 2 КК України до 1 року обмеження волі із застосуванням ст. 75 КК України - звільненням від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки, вважаючи таке покарання необхідним і достатнім для виправлення винного та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Керуючись ст. ст. 368, 374 КПК України, -

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України, та призначити йому покарання - 2 (два) роки позбавлення волі.

Згідно ст. 70 ч. 4 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 06.03.2017 року, більш суворим, призначеним даним вироком, остаточно призначити ОСОБА_5 покарання за сукупністю злочинів - 2 (два) роки позбавлення волі.

Вирок Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21.10.2016 року - виконувати самостійно.

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_5 обраховувати з 13.03.2018 року.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду міста Києва через Голосіївський районний суд міста Києва протягом 30 діб з дня його проголошення, а обвинуваченим - протягом того ж строку з дня отримання ним копії вироку.

Суддя ОСОБА_1