Справа №150/39/18
Провадження по справі №1-кп/150/17/18
УХВАЛА
20 лютого 2018 року с. Мазурівка
Суддя Чернівецького районного суду Вінницької області ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

з участю захисника адвоката ОСОБА_4 ,

з участю обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження, зареєстроване у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000081 від 23.09.2016 року відносно

ОСОБА_5 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.27, ч.3 ст.28, ч.1 ст.204, ч.2 ст.28, ч.1 ст.204, ч.1 ст.204, ч.3 ст.27, ч.3 ст.28, ч.2 ст.204 КК України, -
ОСОБА_6 ,
ІНФОРМАЦІЯ_2 ,

за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.28, ч.1 ст.204 та ч.3 ст.28, ч.2 ст.204 КК України, -
ОСОБА_7 ,
ІНФОРМАЦІЯ_3 ,

за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.28, ч.1 ст.204 та ч.3 ст.28, ч.2 ст.204 КК України, -
ОСОБА_8 ,
ІНФОРМАЦІЯ_4 ,

за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27, ч.2 ст.28, ч.1 ст.204, ч.3 ст.28, ч.1 ст.204 та ч.3 ст.28, ч.2 ст.204 КК України, -
ВСТАНОВИВ:

При проведенні підготовчого судового засідання обвинувачені ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 просять затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між ними та прокурором прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 , та призначити затверджену сторонами міру покарання.

Прокурор при проведенні підготовчого судового засідання підтримує угоди про визнання винуватості, укладені між ним та обвинуваченими ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , просить призначити затверджену сторонами міру покарання.

Вислухавши думку учасників кримінального провадження, суд приходить до висновку про наступне.

Відповідно до ч.2 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого.

Частиною 4 статті 469 КПК України встановлено, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні, в якому бере участь потерпілий, не допускається.

Відповідно до ч.5 ст.469 КПК України укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Статтею 470 КПК України встановлено, що прокурор при вирішенні питання про укладення угоди про визнання винуватості зобов`язаний враховувати певні обставини, серед яких, зокрема, наявність суспільного інтересу в забезпеченні швидкого досудового розслідування і судового провадження, викриті більшої кількості кримінальних правопорушень, наявність суспільного інтересу в запобіганні, виявленні чи припиненні більшості кримінальних правопорушень або інших більш тяжких кримінальних правопорушень.

13.02.2018 року між прокурором прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 та обвинуваченими ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 у відповідності до ст., ст.468, 469, 472 КПК України укладено угоду про визнання винуватості, відповідно до якої останні зобов`язалися беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні; у судових засіданнях викрити інших учасників організованої групи. Сторонами узгоджено міру покарання обвинуваченим ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 штраф.

Відповідно до ч.2, 5 ст.469 КПК України угоду про визнання винуватості укладено між сторонами після повідомлення ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про підозру, на час розгляду кримінального провадження в суді до підготовчого судового засідання.

Пунктом 2 частини 7 статті 474 КПК України встановлено, що суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо умови угоди не відповідають інтересам суспільства. У такому разі досудове розслідування або судове провадження продовжуються у загальному порядку.

Відповідно до пункту 18 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угод» від 11.12.2015 року, №13, за наслідками розгляду угоди в судовому засіданні (під час підготовчого судового провадження або під час судового розгляду) суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону і закону про кримінальну відповідальність, врахувавши доводи сторін кримінального провадження та інших учасників судового провадження, має прийняти одне із таких рішень: затвердити угоду про визнання винуватості чи про примирення, або відмовити у затвердженні угоди в разі встановлення підстав, передбачених ч. 7 ст. 474 КПК, та: повернути кримінальне провадження прокурору, якщо угоди досягнуто під час досудового розслідування, для його продовження у порядку, передбаченому розділом III КПК; або продовжити судовий розгляд у загальному порядку, якщо угоду було укладено під час його здійснення; або призначити судовий розгляд для проведення судового провадження в загальному порядку, якщо до суду надійшов обвинувальний акт, а угоду було укладено під час підготовчого провадження, а також у випадку подання прокурором відповідного клопотання, пов`язаного з відсутністю необхідності продовження досудового розслідування внаслідок його фактичного закінчення. При цьому, зокрема в останньому випадку, слід неухильно дотримуватися вимог закону щодо відкриття сторонами кримінального провадження одне одній додаткових матеріалів, отриманих до або під час судового розгляду.
Аналізуючи зміст угод про визнання винуватості, укладених між прокурором прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 та обвинуваченими ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 і ОСОБА_6 , суд приходить до висновку, що вказані угоди не відповідають вище зазначеним критеріям, оскільки, не містять обов`язків обвинувачених щодо співпраці у викритті кримінального правопорушення іншою особою, а спрямовані лише винятково на задоволення приватного інтересу в частині призначення більш м`якого покарання, крім того, прокурором в судовому засіданні не обґрунтовано наявність в діях обвинувачених обставин активного сприяння розкриттю злочину, не наведено фактів надання обвинуваченими будь якої допомоги в установленні невідомих обставин справи, а відтак, у суду відсутні належні правові підстави вважати, що умови угод відповідають суспільному інтересу.

Відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини від 27.02.1980 року (справа №6903/75, Девеер проти Бельгії) держава та судові органи зобов`язані забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальної справи шляхом спрощеного та скороченого розгляду і суд має перевірити, чи не був такий вибір зумовлений виключно бажанням завершити справу швидко, без участі повної судової процедури та не привертаючи уваги громадськості і засобів масової інформації, чи бажання бути обвинуваченим у вчиненні менш тяжкого злочину, заручившись підтримкою прокурора щодо отримання менш суворого покарання або взагалі звільнення від покарання за окремими епізодами справи.

З огляду на вище викладені обставини, в силу ч.7 ст.474 КПК України суд приходить до висновку, про відмову в затвердженні угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 та обвинуваченими ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , і продовження судового провадження у загальному порядку, оскільки, умови угод не відповідають інтересам суспільства, прокурором при вирішенні питання про укладення угод про визнання винуватості не враховано наявність суспільного інтересу в забезпеченні швидкого досудового розслідування і судового провадження, викриті більшої кількості кримінальних правопорушень, наявність суспільного інтересу в запобіганні, виявленні чи припиненні більшості кримінальних правопорушень або інших більш тяжких кримінальних правопорушень.

Крім того, при укладенні угод про визнання винуватості не враховано загальну частину КК України, зокрема, положень статті 96-1 КК України, якою передбачено спеціальну конфіскацію примусове безоплатне вилучення за рішенням суду у власність грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного злочину або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а так само передбаченого, зокрема, частиною першою статті 204 КК України.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст.31, 314, 470, 474, 369,372 КПК України, -

УХВАЛИВ:

В затвердженні угоди про визнання винуватості, укладеної 13 лютого 2018 року на час розгляду кримінального провадження в суді між прокурором прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 та обвинуваченими ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , - відмовити.

Роз`яснити, що відповідно до частини 8 статті 474 КПК України повторне звернення з угодою в одному кримінальному провадженні не допускається.

Підготовче судове засідання у кримінальному провадженні, зареєстрованому у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000081 від 23.09.2016 року відносно ОСОБА_5 за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.27, ч.3 ст.28, ч.1 ст.204, ч.2 ст.28, ч.1 ст.204, ч.1 ст.204, ч.3 ст.27, ч.3 ст.28, ч.2 ст.204 КК України, ОСОБА_6 за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.28, ч.1 ст.204 та ч.3 ст.28, ч.2 ст.204 КК України, ОСОБА_7 за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.28, ч.1 ст.204 та ч.3 ст.28, ч.2 ст.204 КК України, ОСОБА_8 за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27, ч.2 ст.28, ч.1 ст.204, ч.3 ст.28, ч.1 ст.204 та ч.3 ст.28, ч.2 ст.204 КК України, відкласти до 11 години 00 хвилин 05 березня 2018 року в залі судових засідань Чернівецького районного суду Вінницької області.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Відповідно до ч.5 ст.532 КПК України ухвали суду, які не можуть бути оскаржені, набирають законної сили з моменту їх оголошення.

Відповідно до ч.2 ст.21 КПК України ухвала суду, що набрала законної сили в порядку, визначеному цим Кодексом, є обов`язковою і підлягає безумовному виконанню.

Відповідно до ч.5 ст.124 Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, установлену законом.

Суддя: ОСОБА_1