УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
встановив :
10.05.2017 між ОСОБА_5 та ТОВ «Харківська ювелірна фабрика» в особі директора ОСОБА_6 укладено договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність, згідно якого ОСОБА_5 прийняв на себе повну матеріальну відповідальність за забезпечення матеріальних цінностей ввірених йому товариством.
В період часу з 01.07.2017 по 15.08.2017, точний час в ході досудового розслідування не встановлений, ОСОБА_5 , перебуваючи на дільниці паяння та заготівлі товариства з обмеженою відповідальністю «Харківська ювелірна фабрика», за адресою: м. Харків, вул. Академіка Проскури 1, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою наживи, реалізуючи злочинний умисел, направлений на привласнення ввіреного йому майна, користуючись тим, що він є єдиною особою, допущенною до роботи із дорогоцінним металом на дільниці паяння та заготівлі, заздалегідь підготував лом металу жовтого кольору, зовні схожий на золото, та протягом вищевказаного періоду часу замінив дорогоцінний метал на недорогоцінний, тобто такий, що не представляв матеріальної цінності, для того, щоб його протиправні дії не були помічені під час проведення відповідної інвентаризації. В подальшому, 15.08.2017 під час проведення інвентаризації щодо ввіреної ОСОБА_5 для роботи гофти (залишок дорогоцінного металу - брухту на балансі майстра), проведеної на підставі наказу №47-а від 14.08.2017, було виявлено нестачу 755,70 грамів золота 585 проби, утвореної діями майстра дільниці паяння та заготівлі ТОВ «Харківська ювелірна фабрика» ОСОБА_5 , що підтверджується висновком судової економічної експертизи № 162 від 27.11.2017.
Таким чином, ОСОБА_5 протягом часу з 01.07.2017 по 15.08.2017, діючи умисно, з корисливих мотивів привласнив належний ТОВ «Харківська ювелірна фабрика» дорогоцінний метал, який був йому ввірений, а саме золото 585 проби загальною вагою 755,70 грамів, вартістю згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 4629 від 23.10.2017 - 457848,40 грн., яким розпорядившись на власний розсуд, чим завдав ТОВ «Харківська ювелірна фабрика» матеріальні збитки на вказану суму грошових коштів.
11.12.2017 слідчим суддею Київського районного суду м. Харкова був наданий дозвіл на проведення обшуку у житловому приміщенні (квартирі) в якій мешкає та зареєстрований ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 .
Сторона обвинувачення зазначає, що з метою повного, об`єктивного та всебічного розслідування всіх обставин скоєного кримінального правопорушення, а також враховуючи, що всі вилучені предмети мають значення для кримінального провадження, виникла необхідність в накладенні арешту на вказане майно, яке було тимчасово вилучене 18.12.2017 в ході проведення обшуку квартири.
В судовому засіданні слідчий підтримала подане клопотання.
Представник власника майна адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання через грубі порушення процесуального порядку під час вилучення зазначеного в клопотанні майна, які полягають у тому, що вилучення відбулося без присутності власника майна та його захисника, працівники поліції самостійно зламали двері до помешкання ОСОБА_5 , відомості в клопотанні слідчого взагалі не відповідають фактичним обставинам, зокрема, що ОСОБА_5 був прийнятий на роботу 05.05.2017, хоча він пропрацював на підприємстві понад 17 років. Вилучені речі жодним чином не впливають на хід розслідування та жодним чином не можуть свідчити про вину, або невинуватість ОСОБА_5 , отже клопотання слідчого є необґрунтованим та не підлягає задоволенню.
Слідчий суддя, дослідивши клопотання з додатками, приходить до висновку про необхідність повернути клопотання прокурору, виходячи з наступного.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.
В порушення п. 2 ч. 2 ст. 171 КПК України, в клопотанні слідчого, погодженому з прокурором, про арешт майна, відсутній конкретний перелік і види майна, що належить арештувати, а міститься лише посилання на загальні назви, а саме, три полімерні прозорі пакети з металом жовтого кольору у виді кульок, один полімерний пакет з металом сірого кольору у вигляді ювелірних виробів.
Крім того, згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
В порушення вимог п. 1 ч. 2 ст. 171, абз. 2 ч. 2 ст. 171 КПК України, до клопотання про арешт майна не додано оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання щодо підстав і мети арешту відповідно до положень ст. 170 КПК України.
Відповідно ч. 3 ст. 172 КПК України, слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору та встановлює строк в сімдесят дві години для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.
З урахуванням викладеного, дане клопотання про арешт майна підлягає поверненню прокурору для усунення недоліків.
На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 170, 171, 172, 372 КПК України,-
Ухвалив:
Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1