Справа № 215/4635/16-к

УХВАЛА
05 березня 2018 року Тернівський районний суд м. Кривого Рогу
у складі:головуючого судді ОСОБА_1
з участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
потерпілого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6

В провадженні суду перебуває зазначене кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 щодо таємного викрадення чужого майна, вчиненого повторно та вчиненого з проникненням у приміщення.
У судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про продовження строку тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , який негативно характеризується, раніше неодноразово судимий, через продовження існування ризиків продовження злочинної діяльності, ухилення його від суду та перешкоджання кримінальному провадженню та враховуючи необхідність завершення судового розгляду справи.
Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечувала проти клопотання прокурора, через відсутність на цей час ризиків, передбачених законом, та просила змінити запобіжний захід обвинуваченому на більш м`який.
Обвинувачений ОСОБА_6 просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора.
Заслухавши думки учасників кримінального провадження, вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню, а клопотання захисника - відхиленню.
Згідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, зокрема правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою.
Вирішуючи питання продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою судом враховано, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.
Оскільки обставини, на які посилався суд при обранні обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не змінилися та є актуальними, ОСОБА_6 обвинувачується у скоєнні тяжкого і середньої тяжкості кримінальних правопорушень проти власності, раніше неодноразово судимий за корисливі злочини, постійного місця проживання і офіційних засобів для існування не має, отже може ухилитися від суду і перешкоджати кримінальному провадженню, суд вважає що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.
На думку суду, в даному випадку інтереси суспільства превалюють над правами обвинуваченого щодо його особистої свободи, та недоторканості, гарантованих ст.29 Конституції України, а ухвала суду є законодавчо встановленим рішенням щодо тримання особи під вартою.
Враховуючи наведені вище обставини, необхідність завершення судового розгляду справи, в т.ч. допиту свідка ОСОБА_7 , та зважаючи на суспільний інтерес, який з урахуванням презумпції невинуватості виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, що відповідає правовим позиціям Європейського суду з прав людини, суд вважає необхідним продовжити строк тримання обвинуваченого під вартою ще на 60 днів згідно ст.331 ч.3 КПК України.
Керуючись ст.ст.177, 184, 199, 331 КПК України, суд -
Продовжити застосований ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 днів до 04 травня 2018 року включно.
У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу відмовити.
Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Суддя: