Справа № 308/4110/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 вересня 2017 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали справи за скаргою директора ТзОВ «Торговий Дім «Львівська Тютюнова Фабрика ЛТД» ОСОБА_2 на бездіяльність прокурора прокуратури Закарпатської області щодо неповернення тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0002943 від 19.10.2016 року, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність прокурора прокуратури Закарпатської області щодо неповернення тимчасово вилученого майна в рамках кримінального провадження № 0002943 від 19.10.2016 року за ч. 1 ст. 204 КК України.

Подану скаргу заявник обґрунтовує тим, що 12 квітня 2017 року слідчим суддею Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_3 у справі №308/3584/17 винесено ухвалу про надання дозволу стороні кримінального провадження №0002943 від 19.10.2016 року. начальнику відділу нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Закарпатської області ОСОБА_4 , слідчому СУ ФР ГУ ДФС у Закарпатській області, який здійснює досудове розслідування у даному кримінальному провадженні ОСОБА_5 та слідчим групи слідчих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на проведення обшуку в будинку АДРЕСА_1 з метою виявлення та вилучення тютюнових виробів без марок акцизного податку України, в тому числі тютюнових виробів, на які можуть бути використані підроблені марки акцизного податку України, засобів та знарядь для їх виробництва та упакування при транспортуванні, чорнових записів, накладних, видаткових накладних, документів, що свідчать про придбання та збут тютюнових виробів, електронних носіїв інформації, речей і документів кримінального правопорушення, що мають значення речових доказів і можуть слугувати для встановлення обставин у даному кримінальному провадженні.

На виконання вказаної ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 12.04.2017 року про надання дозволу на проведення обшуку, - було проведено обшук в складському приміщені загальною площею 150 м2, що розташоване в групі складських приміщень, загальною площею більше 3 500 м2, що розташовані за адресою: м. Київ, вул. Академіка Туполєва, 17Ж, яке перебуває в користуванні на праві оренди у ТзОВ «Торговий Дім Львівська Тютюнова Фабрика ЛТД».

В процесі вказаного обшуку в ТзОВ «Торговий Дім Львівська Тютюнова Фабрика ЛТД» було вилучено тютюнові вироби в загальній кількості 138 813 пачок в асортименті відповідно до протоколу обшуку від 21.04.2017 року.

Скаржник вказує на те, що оскільки в ухвалі слідчого судді від 12.04.2017 року про надання дозволу на проведення обшуку за адресою: м. Київ, вул. Академіка Туполєва, 17Ж не надано дозвіл на вилучення у ТзОВ «Торговий Дім «Львівська Тютюнова Фабрика ЛТД» тютюнових виробів з марками акцизного податку в тому числі без ознак підроблення таких марок, а також в процесі даного обшуку не віднайдені тютюнові вироби, на яких використані підроблені марки акцизного податку України, засоби та знаряддя для їх виробництва та упакування при транспортуванні, чорнові записи, накладні, видаткові накладні, документи, що свідчать про придбання та збут тютюнових виробів, електронні носії інформації, речі і документи кримінального правопорушення, що мають значення речових доказів і можуть слугувати для встановлення обставин у даному кримінальному провадженні, - то вилучені під час обшуку 21 квітня 2017 року у ТзОВ «Торговий Дім «Львівська Тютюнова Фабрика ЛТД» тютюнові вироби з марками акцизного податку в загальній кількості 138 813 пачок в асортименті відповідно до протоколу обшуку від 21.04.2017 року є тимчасово вилученим майном.

Таким чином на думку скаржника під час проведення 21 квітня 2017 року вилучення тютюнових виробів у ТзОВ «Торговий дім «Львівська тютюнова фабрика ЛТД» не було жодних нормативно обгрунтованих підстав, доводів, доказів, підозр тощо вважати такі тютюнові вироби незаконно виготовленими чи маркованими з порушенням вимог чинного законодавства України, відтак, вказане вилучення тютюнових виробів, що належать ТзОВ «Торговий дім «Львівська тютюнова фабрика ЛТД» проведено протиправно та незаконно.
На підставі вказаного скаржник просить суд визнати протиправними та незаконними дії прокуратури Закарпатської області щодо вилучення в ході обшуку 21 квітня 2017 року за адресою: м. Київ, вул. Академіка Туполєва, 17Ж. тютюнових виробів, що належать ТзОВ «Торговий дім «Львівська тютюнова фабрика ЛТД» в кількості 138 813 пачок в асортименті відповідно до протоколу обшуку від 21.04.2017 року; визнати протиправними дії прокуратури Закарпатської області щодо незаконного утримання та неповернення законному власнику вилучених в ході обшуку 21 квітня 2017 року за адресою: м. Київ, вул. Академіка Туполєва, 17Ж. тютюнових виробів відповідно до протоколу обшуку від 21.04.2017 року та зобов`язати прокуратуру Закарпатської області невідкладно повернути товариству з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Львівська тютюнова фабрика ЛТД» код ЄДРПРОУ 36929041 вказане тимчасово вилучене майно.

В судове засідання представник скаржника не з`явився повторно, хоч був своєчасно повідомлений про дату та час судового розгляду, однак надіслав на адресу суду заяву про розгляд скарги за його відсутності, просив задовольнити вимоги скарги в повному обсязі.

Слідчий в судове засідання не з`явився повторно, хоч був своєчасно повідомлений про дату та час судового розгляду.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до наступних висновків

12 квітня 2017 року слідчим суддею Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області у справі №308/3584/17 винесено ухвалу про надання дозволу стороні кримінального провадження №0002943 від 19.10.2016 року. на проведення обшуку за адресою: м. Київ, вул. Академіка Туполєва, 17Ж. з метою виявлення та вилучення тютюнових виробів без марок акцизного податку України, в тому числі тютюнових виробів, на які можуть бути використані підроблені марки акцизного податку України, засобів та знарядь для їх виробництва та упакування при транспортуванні, чорнових записів, накладних, видаткових накладних, документів, що свідчать про придбання та збут тютюнових виробів, електронних носіїв інформації, речей і документів кримінального правопорушення, що мають значення речових доказів і можуть слугувати для встановлення обставин у даному кримінальному провадженні.

На виконання вказаної ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 12.04.2017 року органом досудового слідства було проведено обшук в складському приміщені загальною площею 150 м2, що розташоване в групі складських приміщень, загальною площею більше 3 500 м2, що розташовані за адресою: м. Київ, вул. Академіка Туполєва, 17Ж, яке перебуває в користуванні на праві оренди у ТзОВ «Торговий Дім Львівська Тютюнова Фабрика ЛТД».

Скаржник зазначив у скарзі, що процесі вказаного обшуку в ТзОВ «Торговий Дім Львівська Тютюнова Фабрика ЛТД» було вилучено тютюнові вироби в загальній кількості 138 813 пачок в асортименті відповідно до протоколу обшуку від 21.04.2017 року.

Заявник - директор ТзОВ Торговий Дім «Львівська Тютюнова Фабрика ЛТД» ОСОБА_2 звернувся до суду зі скаргою про визнати протиправними та незаконними дій прокуратури Закарпатської області щодо вилучення в ході обшуку 21 квітня 2017 року за адресою: м. Київ, вул. Академіка Туполєва, 17Ж тютюнових виробів, що належать ТзОВ «Торговий дім «Львівська тютюнова фабрика ЛТД» в кількості 138 813 пачок в асортименті відповідно до протоколу обшуку від 21.04.2017 року та просить повернути зазначене майно.

Відповідно до ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку передбаченого цим Кодексом.

п.1 ч.1 ст. 303 КПК України передбачає, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст. 169 цього Кодексу, а також у здійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна.

Положеннями ч. 7 ст. 236 КПК України визначено, що при обшуку слідчий, прокурор має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення обшуканого житла чи іншого володіння особи чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Відтак слід зазначити, що речі та документи, вилучені при проведенні обшуку, мають один з двох процесуальних статусів: 1) речі та документи, які входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на їх відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку і 2) речі та документи, які не входять до цього переліку, тобто тимчасово вилучене майно, яке відповідно перебуває у цьому статусі відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України до вирішення його питання про його арешт або повернення.
Таким чином, визнання речовими доказами можливо лише вилучених речей і документів, які входили до переліку, щодо якого судом прямо надано дозвіл на їх відшукання та вилучення в ухвалі на проведення обшуку.
З ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 12 квітня 2017 року вбачається, що в такій не надається прямо дозвіл на відшукання та вилучення вказаних заявником предметів, тобто фактично мова йде про тимчасово вилучене майно.
Крім того прокурором та слідчим в судовому засіданні не надано жодних доказів того, що таке постановою органу досудового слідства визнано речовим доказом.
Положеннями ст. 169 КПК України регламентовано, що тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено:
1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним;
2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна;
3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу;
4) у разі скасування арешту.

Узагальнюючи зазначене, слідчий суддя приходить до переконання, що зазначене слідчим у клопотанні майно відноситься до тимчасово вилученого майна і передбачає звернення слідчим з клопотанням про накладення арешту на вказане майно.
Положеннями ч. 1 ст. 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної
особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Ч. 2 вказаної норми закону передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру
щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У відповідності до ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути як найшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених ст.ст. 160-166, 170 -174 цього Кодексу.

Разом з тим в судовому засіданні з слідчий пояснив, що вказане у скарзі майно, належне ТзОВ «Торговий дім «Львівська тютюнова фабрика ЛТД», органом досудового слідства не вилучалось.
Вивчивши зміст протоколу обшуку від 21.04.2017 року, судом встановлено, що такий не містить даних щодо вилучення за адресою: м. Київ, вул. Академіка Туполєва, 17Ж тютюнових виробів, що належать ТзОВ «Торговий дім «Львівська тютюнова фабрика ЛТД» в кількості 138 813 пачок. Натомість такий містить дані щодо переліку тютюнових виробів, що були виявлені за вказаною адресою, а також в ньому зазначено, що на вказаних тютюнових виробах не виявлено ознак підроблення та міститься виключно перелік документів, що були вилучені органом досудового слідства.

Положеннями ст. 22 КПК України регламентовано, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим кодексом.

З врахуванням наведеного та того, що скаржником не надано жодних доказів на підтвердження вилучення в скаржника зазначених ним у скарзі тютюнових виробів у кримінальному провадженні № 0002943 від 19.10.2016 року, суд приходить до висновку, що скарга є не обґрунтованою і не підлягає до задоволення.
Керуючись ст.ст. 24, 100, 167, 169, 171, 303, 304,306, 307 КПК України,слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги директора ТзОВ «Торговий Дім «Львівська Тютюнова Фабрика ЛТД» ОСОБА_2 на бездіяльність прокурора прокуратури Закарпатської області щодо неповернення тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0002943 від 19.10.2016 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1