Дата документу 19.02.2018 Справа № 554/5129/17
Провадження №1-кс/554/1546/2018
УХВАЛА
Іменем України
19 лютого 2018 року м.Полтава
ВСТАНОВИВ:
Досудовим розслідуванням встановлено, 01.05.2017 року близько 20:40 годин ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , прибули на територію МПП «Віра», що розташоване в с.Засулля Лубенського району Полтавської області по вул.Київська 1, на прохання ОСОБА_7 , з метою вирішення конфлікту, який того дня близько 18 год. 30 хв. виник між останнім та товаришами ОСОБА_8 , а також пошуку портмоне, яке ОСОБА_7 при цьому загубив.
Коли на зустріч ОСОБА_5 та невстановленій досудовим розслідуванням особі вийшов ОСОБА_8 та спробував пояснити, що його товариші вже поїхали і на території МПП «Віра» нікого крім нього немає, ОСОБА_5 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, кистю правої руки зжатою в кулак умисно наніс ОСОБА_8 , один удар в область правої частини верхньої щелепи, завдавши таким чином останньому тілесні ушкодження у вигляді: травматичного вивиху 1 зуба на верхній щелепі справа, травматичний скол коронки 2 зуба на верхній щелепі справа, крововиливу на слизовій оболонці верхньої губи більш справа, які згідно з висновком судово-медичної експертизи № 163 від 05.05.-01.06.2016 по ступеню тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. В цей момент ОСОБА_7 здійснював пошук товаришів ОСОБА_8 в приміщеннях МПП та не перебував поряд з ОСОБА_5 .
Отримавши вказані удари, ОСОБА_8 втік до себе додому за адресою: АДРЕСА_1 .
05 січня 2017 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 125 КК України.
07.02.2018 року досудове розслідування завершено. За дорученням прокурора у кримінальному провадженні сторонам кримінального провадження повідомлено про завершення досудового розслідування.
07.02.2018 року підозрюваному ОСОБА_5 та його захиснику ОСОБА_6 повідомлено про те, що процесуальним прокурором відкрито матеріали, що вони мають право знайомитись з матеріалами кримінального провадження.
Так як досудове розслідування почалось 02.05.2016 року, та тривало значний час, всі можливі докази вже зібрані та є достатніми для складання обвинувального акту. Під час цього було повідомлено підозрюваного ОСОБА_5 про те, що йому необхідно прибути разом із захисником для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, на що останній повідомив, що не може з`явитись без свого захисника, після цього неодноразово було повідомлено підозрюваного про необхідність прибути, але він послався на занятість свого захисника. Сам захисник на неодноразові телефонні дзвінки слідчого не відповідав.
В судовому засіданні слідчий та прокурор підтримали клопотання та просили його задовольнити.
Підозрюваний ОСОБА_5 та захисник ОСОБА_6 в судове засідання не з`явились, про розгляд клопотання повідомлені належним чином.
Слідчий суддя, заслухавши слідчого, прокурора, вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовано клопотання, дійшов до наступного висновку.
У відповідності до вимог ст. 290 КПК України, після завершення досудового розслідування прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний надати, зокрема, стороні захисту доступ до матеріалів досудового розслідування, з забезпеченням права робити копії або відображення матеріалів.
Право на ознайомлення з усіма матеріалами досудового розслідування гарантує реалізацію конституційного права підозрюваного на отримання інформації, зокрема, щодо суті пред`явленого обвинувачення та стану розгляду справи, а також забезпечує підозрюваному чи його захиснику можливість підготувати захист від пред`явленого обвинувачення.
Отже, право на ознайомлення із матеріалами досудового розслідування та право на отримання інформації про закінчення розслідування у кримінальному провадженні є складовими конституційного права на захист.
Відтак, право на таке ознайомлення не є абсолютним, про що також зазначив Конституційний Суд України у рішенні по справі № 1-4/2012 про ознайомлення обвинуваченого і захисника з матеріалами кримінальної справи. Ознайомлення обвинуваченого чи його захисника з матеріалами справи в межах розумних строків відповідає завданням кримінального судочинства, визначеним у ст. 2 КПК України, що з одного боку забезпечує реалізацію прав і свобод людини і громадянина, а з іншого -вимагає від особи відповідальної поведінки, зумовленої законними потребами, інтересами інших осіб (зокрема, потерпілого) та суспільства в цілому.
Згідно з ч. 10 ст. 290 КПК України у разі зволікання при ознайомленні з матеріалами, до яких надано доступ, слідчий суддя за клопотанням сторони кримінального провадження з урахуванням обсягу, складності матеріалів та умов доступу до них зобов`язаний встановити строк для ознайомлення з матеріалами, після спливу якого сторона кримінального провадження або потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, вважаються такими, що реалізували своє право на доступ до матеріалів.
Конституційний Суд України вважав, що положення КПК України щодо визначення сторонам строку для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження узгоджуються з практикою Європейського Суду з прав людини та з підпунктом „Ь" пункту 3 статті 6 Конвенції, відповідно до якого кожен обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має право мати час і можливості для підготовки свого захисту. Так, Європейський Суд неодноразово зазначав, що право на захист не є абсолютним, а за змістом статті 6 Конвенції прийнятними є лише вкрай необхідні заходи, які обмежують право на захист (рішення від 23 квітня 1997 року у справі „Ван Мехелен та інші проти Нідерландів", від 25 вересня 2008 року у справі „Полуфакін і Чернишов проти Росії"). Як зауважив Європейський Суд, підпункт „Ь" пункту 3 статті 6 Конвенції гарантує обвинуваченому мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту", а це означає, що така підготовка охоплює все, що є „необхідним" для підготовки розгляду справи судом. Крім того, можливості, доступні кожному, хто обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, мають включати ознайомлення -для цілей підготовки свого захисту - з результатами розслідувань, які проводилися протягом усього провадження у справі. Однак питання адекватності часу і можливостей, наданих обвинуваченому, слід вирішувати в контексті обставин кожної конкретної справи (рішення від 21 жовтня 2010 року у справі „Корнєв і Карпенко проти України").
Кримінально-процесуальний Кодекс України не містить поняття «затягування процесу ознайомлення з матеріалами кримінального провадження», зазначений інститут кримінального судочинства є оціночною категорією і в кожному разі, з огляду на вищезазначену практику Європейського Суду з прав людини, вирішується судом в залежності від конкретних обставин справи.
Виходячи з вищезазначених положень кримінального процесуального закону України, обмеження в ознайомленні з матеріалами кримінального провадження може мати місце виключно у випадку умисного зволікання, допущеного стороною кримінального провадження при ознайомленні з вказаними матеріалами.
Разом з тим, як вбачається з наданих слідчим в обґрунтування даного клопотання документів, будь-які об`єктивні дані, які б вказували на наявність фактів зволікань з боку підозрюваного при наданні йому можливості ознайомитись з матеріалами досудового розслідування відсутні.
Таким чином, суд вважає заявлене клопотання безпідставним та необґрунтованим, оскільки в матеріалах клопотання відсутні докази повідомлення підозрюваного та захисника про завершення досудового розслідування, про відкриття матеріалів кримінального провадження, дані про зволікання при ознайомленні з матеріалами, до яких надано доступ.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 290, 309 КПК України, слідчий суддя,-
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1