Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/1040/16-к
Провадження № 1-кп/376/12/2018
УХВАЛА

"24" січня 2018 р. Cквирський районний суд Київської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 , в ході розгляду у відкритому судовому засіданні кримінального провадження відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 309 ч. 3 КК України.
ВСТАНОВИВ :
23 січня 2018 року в ході судового розгляду вказаного кримінального провадження захисник ОСОБА_5 заявив відвід прокурору ОСОБА_3 мотивуючи тим, що постановою заступника Генерального прокурора України про зміну групи прокурорів призначено групу прокурорів по підтриманню державного обвинувачення у даному кримінальному провадженні, до якої включений прокурор Сквирського відділу Білоцерківської місцевої прокуратури ОСОБА_3 . Відповідно до ст. 37 КПК України прокурор у конкретному кримінальному провадженні визначається керівником відповідної прокуратури після початку досудового розслідування. Згідно зі ст. 17 закону України «Про прокуратуру» керівником відповідної прокуратури щодо прокурора ОСОБА_3 є керівник Білоцерківської місцевої прокуратури. Прокурори Білоцерківської місцевої прокуратури не підпорядковуються Генеральній прокуратурі України. Таким чином прокурор ОСОБА_3 є неналежним прокурором. А отже розгляд справи за його участі відповідно до п.3 ч.2 ст.412 КПК України є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, яке відповідно до ст. 415 КПК України призведе до скасування будь-якого вироку у справі і призначенням нового розгляду у суді першої інстанції.
Суд вислухавши думку обвинуваченого та захисника, які підтримали заяву про відвід прокурора, просять її задовольнити, прокурора, який повідомив, що постанова заступника Генерального прокурора є письмовим документом для нього і він має її виконувати, тому заперечує проти її задоволення, дослідивши постанову про зміну групи прокурорів заступника Генерального прокурора ОСОБА_6 від 02.01.2018 суд, прийшов до наступного.
Згідно ст. 37 КПК України прокурор, який здійснюватиме повноваження прокурора у кримінальному провадженні, визначається керівником відповідного органу прокуратури після початку досудового розслідування. У разі необхідності керівник органу прокуратури може визначити групу прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурорів у конкретному кримінальному провадженні, а також старшого прокурора такої групи, який керуватиме діями інших прокурорів. Прокурор здійснює повноваження прокурора у кримінальному провадженні з його початку до завершення. Здійснення повноважень прокурора в цьому кримінальному провадженні іншим прокурором можливе лише у випадках, передбачених частинами 4 та 5 статті 36, частиною 3 статті 313, частиною 2 статті 341 КПК України та частиною 3 ст. 37 КПК України. Якщо прокурор, який у відповідному кримінальному провадженні здійснює повноваження прокурора, не може їх здійснювати через задоволення заяви про його відвід, тяжку хворобу, звільнення з органу прокуратури або з іншої поважної причини, що унеможливлює його участь у кримінальному провадженні, повноваження прокурора покладаються на іншого прокурора керівником відповідного органу прокуратури. У виняткових випадках повноваження прокурора можуть бути покладені керівником органу прокуратури на іншого прокурора цього органу через неефективність здійснення прокурором нагляду за дотриманням законів під час проведення досудового розслідування.
Відповідно до статті 17 Закону України «Про прокуратуру». Підпорядкування прокурорів та виконання наказів і вказівок. Прокурори здійснюють свої повноваження у межах, визначених законом, і підпорядковуються керівникам виключно в частині виконання письмових наказів адміністративного характеру, пов`язаних з організаційними питаннями діяльності прокурорів та органів прокуратури. Адміністративне підпорядкування прокурорів не може бути підставою для обмеження або порушення незалежності прокурорів під час виконання ними своїх повноважень. Генеральний прокурор України має право видавати письмові накази адміністративного характеру, що є обов`язковими до виконання всіма прокурорами. Керівник регіональної прокуратури має право видавати письмові накази адміністративного характеру, що є обов`язковими до виконання першим заступником, заступниками, керівниками та заступниками керівників підрозділів, прокурорами відповідної регіональної прокуратури та керівниками місцевих прокуратур, розташованих у межах адміністративно-територіальної одиниці, що підпадає під територіальну юрисдикцію відповідної регіональної прокуратури. Керівник місцевої прокуратури має право видавати письмові накази адміністративного характеру, що є обов`язковими до виконання його першим заступником, заступниками, керівниками та заступниками керівників підрозділів, прокурорами відповідної місцевої прокуратури. Перші заступники та заступники керівників органів прокуратури відповідно до розподілу обов`язків мають право видавати письмові накази адміністративного характеру, що є обов`язковими до виконання підлеглими прокурорами відповідного органу прокуратури. Під час здійснення повноважень, пов`язаних з реалізацією функцій прокуратури, прокурори є незалежними, самостійно приймають рішення про порядок здійснення таких повноважень, керуючись при цьому положеннями закону, а також зобов`язані виконувати лише такі вказівки прокурора вищого рівня, що були надані з дотриманням вимог цієї статті. Прокурори вищого рівня мають право давати вказівки прокурору нижчого рівня, погоджувати прийняття ним певних рішень та здійснювати інші дії, що безпосередньо стосуються реалізації цим прокурором функцій прокуратури, виключно в межах та порядку, визначених законом. Генеральний прокурор України має право давати вказівки будь-якому прокурору. Прокурором вищого рівня є: 1) для прокурорів, керівників та заступників керівників підрозділів місцевої прокуратури керівник місцевої прокуратури чи його перший заступник або заступник відповідно до розподілу обов`язків; 2) для прокурорів, керівників та заступників керівників підрозділів регіональної прокуратури керівник регіональної прокуратури чи його перший заступник або заступник відповідно до розподілу обов`язків; 3) для керівника місцевої прокуратури, його першого заступника та заступників керівник відповідної регіональної прокуратури чи його перший заступник або заступник відповідно до розподілу обов`язків; 4) для керівника регіональної прокуратури його першого заступника та заступників, керівника та заступника керівника підрозділу, прокурора Генеральної прокуратури України Генеральний прокурор України чи його перший заступник або заступник відповідно до розподілу обов`язків; 5) для першого заступника та заступника Генерального прокурора України Генеральний прокурор України.
Накази адміністративного характеру, а також вказівки, що прямо стосуються реалізації прокурором функцій прокуратури, видані (віддані) в межах повноважень, визначених законом, є обов`язковими до виконання відповідним прокурором. Відповідно до п.9 ч.1 ст. 3 КПК України керівник органу прокуратури Генеральний прокурор України, керівник регіональної прокуратури, керівник місцевої прокуратури та їх перші заступники і заступники, які діють у межах своїх повноважень.
Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого в самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
За таких обставин суд дійшов висновку, що заступник Генерального прокурора у конкретному кримінальному провадженні вправі визначати, змінювати прокурорів, визначати групу прокурорів, старшого прокурора такої групи відповідного органу Генеральної прокуратури України.
Заступник Генерального прокурора України відповідно до вищевказаних норм КПК України, закону України «Про прокуратуру» не наділений повноваженнями у конкретному кримінальному провадженні визначати групу прокурорів із включенням до її складу прокурорів іншого рівня прокуратури - прокурорів місцевої прокуратури, оскільки він, на переконання суду, у процесуальному розумінні повноважень прокурора, не є для вказаних прокурорів, прокурором вищого рівня. Досудове розслідування вказаного кримінального провадження здійснювала Генеральна прокуратура України, обвинувальний акт до суду був направлений прокурором відділу Генеральної прокуратури України.
Відповідно до ст. 22 ч.3, ст. 412 ч.1,2, ст. 415 ч.1 КПК України повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, звернення з обвинувальним актом та підтримання державного обвинувачення у суді здійснюється прокурором. Істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення. Судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо: 3) судове провадження здійснено за відсутності прокурора, крім випадків, коли його участь не є обов`язковою. Суд апеляційної інстанції скасовує вирок чи ухвалу суду і призначає новий розгляд у суді першої інстанції, якщо: 1) встановлено порушення, передбачені пунктами 2,3,4,5,6,7 частини другої статті 412 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 77 КПК України прокурор не має права брати участь у кримінальному провадженні: якщо існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості
Враховуючи викладене суд прийшов до висновку, що прокурор Сквирського відділу Білоцерківської місцевої прокуратури ОСОБА_3 є неналежним прокурором у вказаному кримінальному проваджені, оскільки його включення до складу групи прокурорів, здійснено без дотримання вимог КПК України, закону України «Про прокуратуру», у зв`язку з цим, на переконання суду, існують обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості, а тому заява про відвід прокурору Сквирського відділу Білоцерківської місцевої прокуратури ОСОБА_3 підлягає задоволенню.
Відповідно до ст. 83 ч. 1 КПК України у разі задоволення відводу прокурора у кримінальному провадженні повинні бути невідкладно призначені інший прокурор керівником органу прокуратури.
Згідно із ст. 371 ч.3 КПК України у випадках, передбачених цим Кодексом, ухвала постановляється в нарадчій кімнаті складом суду, який здійснював судовий розгляд.
Враховуючи викладене, ст. 19 Конституції України, керуючись ст.ст. 3,37,77,80,81,83,371 КПК України, суд,
ПОСТАНОВИВ :
Заяву захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 від 23 січня 2018 року про відвід прокурора Сквирського відділу Білоцерківської місцевої прокуратури ОСОБА_3 по кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 309 ч. 3 КК України, задовольнити.
Копію вказаної ухвали надіслати до Генеральної прокуратури України для відому і забезпечення участі у судовому розгляді кримінального провадження належного прокурора.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя