Центральний районний суд м. Миколаєва
_____________________________________________________________________________________
Справа № 490/4931/17
н/п 1-кп/490/706/2017
ВИРОК
Іменем України
01 грудня 2017 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3 та обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду обвинувальний акт, складений за результатами досудового розслідування обставин кримінального провадження № 0001750, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Миколаєві, є громадянином України, неодруженим, зі слів має на утриманні малолітню дитину, має повну загальну середню освіту, не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , є раніше судимим:

- 27 серпня 2008 року Заводським районним судом м. Миколаєва за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років, від відбування якого звільнений на підставі ст. 75 КК України з випробуванням строком на три роки;

- 25 травня 2010 року тим же судом за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, із застосуванням ст. 71 КК України до восьми років позбавлення волі з конфіскацією 1/2 частини майна (08 лютого 2016 року повністю відбув призначене покарання),

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 309 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
Наприкінці 2016 року, точної дати встановити не вдалося, ОСОБА_4 , за невстановлених у ході досудового розслідування обставин, без передбаченого законом дозволу, діючи умисно, незаконно придбав 43 патрона калібру 9 мм., що є боєприпасами, незаконно переніс їх до місця свого проживання - у квартиру АДРЕСА_2 , де зберігав без передбаченого законом дозволу до 19 квітня 2017 року - доки вказані боєприпаси в нього не було вилучено працівниками поліції під час проведення обшуку.

Крім цього, також наприкінці 2016 року, точної дати встановити не вдалося, ОСОБА_4 , за невстановлених у ході досудового розслідування обставин, незаконно придбав для власного вживання наркотичний засіб - гашиш (смолу канабісу) вагою (в перерахунку на суху речовину) 1,176 грама, який переніс до місяця свого проживання - вказаної вище квартири, де незаконно зберігав його без мети збуту до 19 квітня 2017 року - доки вказаний наркотичний засіб не було вилучено працівниками поліції під час проведення обшуку.

Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_4 у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні за викладених вище обставин у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 309 КК України, винним себе визнав повністю та повідомив, що точної дати не пам`ятає, приблизно за місяць до обшуку, що проводився у квартирі АДРЕСА_2 , де він проживає один, у вечірній час доби, близько 19 год. він, повертаючись додому, біля вказаного будинку знайшов поліетиленовий пакет, в якому знаходилася коробка з 43-ма патронами калібру 9 мм. до короткоствольної зброї, а також наркотична речовина з запахом канабісу. Цей пакет, усвідомлюючи незаконність своїх дій, він приніс до себе додому і поклав на балконі, при цьому не мав мети збувати зазначене будь-кому. Приблизно в 20-х числах квітня 2017 року, близько 17-18 години, в його квартирі на підставі ухвали слідчого судді працівники поліції провели обшук та вилучили знайдені ним патрони і наркотичний засіб. У вчиненому щиро кається.

Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам, що викладені у наведеному вище формулюванні обвинувачення, і жоден з учасників процесу ці обставини не оспорює, з огляду на що суд вважає їх встановленими.

Наведені вище дії ОСОБА_4 стороною обвинувачення правильно кваліфіковано за ч. 1 ст. 263 КК України, як придбання та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу, а також за ч. 1 ст. 309 КК України, як незаконні придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

При призначенні покарання обвинуваченому суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує, що він вчинив тяжкий умисний злочин та злочин середньої тяжкості, його особу, а саме те, він є раніше судимим, неодруженим, як обставину, що обтяжує покарання - рецидив злочинів, та як обставину, що його пом`якшує щире каяття.

З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне за злочин, передбачений ч. 1 ст. 263 КК України, призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки, за злочин, передбачений ч. 1 ст. 309 КК України - у виді обмеження волі строком на два роки, та, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України, враховуючи ідеальну сукупність злочинів, шляхом поглинання менш суворого з призначених покарань більш суворим, остаточно призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки.

Таке покарання відповідає особі обвинуваченого та тяжкості вчинених ним злочинів.

Разом з тим, враховуючи, що ОСОБА_4 має певне місце проживання та щиро покаявся у вчинений злочинах, суд вважає можливим його виправлення без ізоляції від суспільства, а тому можливим на підставі ст. 75 КК України звільнити його від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на три роки, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 1 ст. 76 КК України, як це у судових дебатах запропонувала зробити прокурор.

Як слідує зі змісту ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого документально підтверджені витрати на залучення експертів.
Стороною обвинувачення надано довідки щодо вартості проведення у кримінальному провадженні № 0001750 судових експертиз (висновки № 250 та 585), якими документально підтверджуються процесуальні витрати на залучення експертів Миколаївського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України на загальну суму 1 463 грн. 16 коп..
Таким чином, відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України з обвинуваченого ОСОБА_4 підлягають стягненню на користь Миколаївського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України 1 463 грн. 16 коп. в рахунок відшкодування вказаних витрат.
Стороною обвинувачення не надано суду жодних документів щодо речових доказів, у тому числі таких, які вказують на місце їх зберігання і кількість, що залишилася після їх дослідженням експертами. При цьому, під час судового розгляду прокурор пояснила, що ці документи і самі речові докази зберігаються у зв`язку із досудовим розслідуванням іншого кримінального провадження, з якого в кримінальне провадження № 0001750 виділені матеріали щодо зазначених вище злочинів, вчинених ОСОБА_4 .. Це у свою чергу вказує на можливисть використання речових доказів під час доказування певних обставин і фактів в тому кримінальному провадженні, з якого виділені матеріали до кримінального провадження № 0001750.

З огляду на наведене, суд позбавлений можливості під час ухвалення цього вироку вирішити питання про долю речових доказів відповідно до вимог ч. 9 ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367-368, 370, 371, 373, 374 КПК України, -
З А С У Д И В :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 309 КК України, та призначити йому покарання:
- за злочин, передбачений ч. 1 ст. 263 КК України - у виді позбавлення волі строком на чотири роки;
- за злочин, передбачений ч. 1 ст. 309 КК України - у виді обмеження волі строком на два роки.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого з призначених покарань більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_4 за сукупністю злочинів покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки.

На підставі ст. 75 КК України, ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання звільнити, якщо він протягом трьох років від дня проголошення вироку не вчинить нового злочину та виконуватиме покладені на нього судом обов`язки.

На підставі ч. 1 ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Миколаївського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України в рахунок відшкодування процесуальних витрат на залучення експертів - 1 463 грн. (одну тисячу чотириста шістдесят три) гривні 16 копійок.
На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Миколаївської області через Центральний районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Головуючий: