Бродівський районний суд Львівської області
Справа № 439/90/18

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 лютого 2018 року м.Броди
в с т а н о в и в: Обвинувачена ОСОБА_4 , 17.04.2017 у невстановлений досудовим слідством час, завідомо знаючи реквізити банківської картки ОСОБА_5 , керуючись прямим умислом направленим на таємне викрадення чужих грошових коштів, з корисливих мотивів, з використанням безкоштовного сервісу «3700» (IVR-меню) Публічного акціонерного товариства «ПРИВАТБАНК» із банківського рахунку № НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_5 , який є клієнтом Публічного акціонерного товариства «ПРИВАТБАНК», без відома і згоди останнього та за відсутості законних на те підстав, здійснила переказ грошових коштів у сумі 400 гривень на банківську картку № НОМЕР_2 Публічного акціонерного товариства «ПРИВАТБАНК», яка належить її брату ОСОБА_6 та тимчасово перебувала у її користуванні, після чого 19.04.2017 близько 10:40 год., перебуваючи у м. Броди Львівської області зняла ці кошти в сумі 400 грн. з рахунку ОСОБА_6 у банкоматі, що розташований за адресою: м. Броди, площа Ринок, 17, чим заподіяла потерпілому ОСОБА_5 матеріальної шкоди на вказану суму.
Такими чином, ОСОБА_4 своїми умисними діями, що виразились у таємному викраденні чужого майна, скоїла кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.185 КК України.
Окрім цього, 28.05.2017 у невстановлений досудовим слідством час, ОСОБА_4 , завідомо знаючи реквізити банківської картки ОСОБА_5 , керуючись прямим умислом направленим на таємне викрадення чужих грошових коштів, повторно, з корисливих мотивів, з використанням безкоштовного сервісу «3700» (ІVR-меню) Публічного акціонерного товарне «ПРИВАТБАНК» із банківського рахунку № НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_5 , який є клієнтом Публічного акціонерного товарне: «ПРИВАТБАНК», без відома і згоди останнього та за відсутності законних на те підстав, здійснила переказ грошових коштів у сумі 2000 гривень на банківську картку № НОМЕР_2 Публічного акціонерного товариства «ПРИВАТБАНК», яка належить її брату ОСОБА_6 і тимчасово перебувала у її користуванні, після чого 28.05.2017 приблизно о 17:00 год., перебуваючи у м. Броди Львівської області зняла кошти в сумі 2000 грн. з рахунку ОСОБА_6 у банкоматі що розташований за адресою: м. Броди площа Ринок, 17, чим заподіяла потерпілому ОСОБА_5 матеріальної шкоди, на вказану суму.
Також, 29.05.2017 у невстановлений досудовим слідством час, ОСОБА_4 , завідомо знаючи реквізити банківської картки ОСОБА_5 , керуючись прямим умислом направленим на таємне викрадення чужих грошових коштів, повторно, з корисливих мотивів, з використанням безкоштовного сервісу «3700» (ІVR-меню) Публічного акціонерного товариства «ПРИВАТБАНК» із банківського рахунку № НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_5 , який є клієнтом Публічного акціонерного товариство «ПРИВАТБАНК», без відома і згоди останнього та за відсутності законних на те підстав, здійснила переказ грошових коштів у сумі 500 гривень на банківську картку № НОМЕР_2 Публічного акціонерного товариства «ПРИВАТБАНК», яка належить її брату ОСОБА_6 і тимчасово перебувала у її користуванні, після чого 30.05.2017 приблизно о 10:40 год., перебуваючи у м.Броди Львівської області зняла кошти в сумі 500 грн. із рахунку ОСОБА_6 у банкоматі, що розташований за адресою: м. Броди площа Ринок, 17, чим заподіяла потерпілому ОСОБА_5 матеріальної шкоди на вказану суму.
Разом з тим, 03.06.2017 у невстановлений досудовим слідством час, ОСОБА_4 , завідомо знаючи реквізити банківської картки ОСОБА_5 , керуючись прямим умислом направленим на таємне викрадених чужих грошових коштів, повторно, з корисливих мотивів, з використанням безкоштовного сервісу «3700» (ІVR-меню) Публічного акціонерного товариств «ПРИВАТБАНК» із банківського рахунку № НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_5 , який є клієнтом Публічного акціонерного товаристві «ПРИВАТБАНК», без відома і згоди останнього та за відсутності законних на те підстав, здійснила переказ грошових коштів у сумі 300 гривень на банківську картку № НОМЕР_2 Публічного акціонерного товариства «ПРИВАТБАНК», яка належить її брату ОСОБА_6 та тимчасово перебувала у її користуванні, після чого 04.06.2017 приблизно о 13:30 год., перебуваючи у м.Броди Львівської області зняла кошти в сумі 300 грн. з рахунку ОСОБА_6 у банкоматі, що розташований за адресою: м. Броди, площа Ринок, 17, чим заподіяла потерпілому ОСОБА_5 матеріальної шкоди на вказану суму.
Такими чином, ОСОБА_4 своїми умисними діями, що виразились у вчиненні таємного викрадення чужого майна, повторно, скоїла кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України.
В судовому засіданні допитана обвинувачена ОСОБА_4 , свою вину у пред`явлених обвинуваченнях визнала у повному обсязі, щиро розкаялася та надала показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення злочинів, зокрема, про те, що вона 17.04.2017 знаючи реквізити банківської картки ОСОБА_5 з використанням безкоштовного сервісу «3700» (IVR-меню) ПАТ «ПРИВАТБАНК» із банківського рахунку без відома і згоди останнього здійснила переказ грошових коштів у сумі 400 гривень на банківську картку брату ОСОБА_6 , яка тимчасово перебувала у її користуванні, після чого 19.04.2017 близько 10:40 год., перебуваючи у м. Броди Львівської області зняла ці кошти у банкоматі, що розташований за адресою: м.Броди площа Ринок,17. В подальшому в такий самий спосіб перевела 2000 грн., які 28.05.17р., перебуваючи у м.Броди Львівської області зняла у банкоматі. 29.05.2017р. здійснила переказ грошових коштів у сумі 500 грн., які 30.05.2017 р. зняла з рахунку. 03.06.17 р. здійснила переказ грошових коштів у сумі 300 гривень, після чого 04.06.2017, перебуваючи у м.Броди Львівської області зняла ці кошти. Шкоду відшкодувала частково, повернувши потерпілому 2400 грн. Зобов`язується повністю відшкодувати кошти потерпілому та не вчиняти протиправних дій у майбутньому.
Враховуючи те, що обвинувачена та інші учасники процесу не оспорюють жодних обставин справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їх позиції, роз`яснивши учасникам судового провадження те, що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд, на підставі ч.3 ст.349 КПК України, визнає недоцільним дослідження доказів щодо обставин провадження, які ніким не оспорюються.
Суд вважає доведеним, що обвинувачена ОСОБА_4 своїми умисними діями, що виразились у таємному викраденні чужого майна, вчинила злочин, який вірно кваліфіковано по ст.185 ч.1 КК України.
Суд вважає доведеним, що обвинувачена ОСОБА_4 своїми умисними діями, що виразились у повторному таємному викраденні чужого майна, вчинила злочин, який вірно кваліфіковано по ст.185 ч.2 КК України.
При призначенні обвинуваченій ОСОБА_4 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, які є злочинами середньої тяжкості; особу обвинуваченої, яка раніше до кримінальної відповідальності не притягалася, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, являється одинокою матір`ю, яка має на утриманні малолітню дитину сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та думку потерпілого ОСОБА_5 , який претензій жодних немає, просить суворо не карати.
Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд визнає визнання вини та її щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, що обтяжують покарання суд не вбачає.
Виходячи з вищенаведених обставин суд вважає, що для виправлення обвинуваченої ОСОБА_4 та попередження вчинення нею нових злочинів необхідним та достатнім буде призначення їй остаточного покарання у виді позбавлення волі.
З врахуванням особи обвинуваченої та думки потерпілого, який претензій до обвинуваченої не має, суд вважає за можливе звільнення обвинуваченої від призначеного покарання з іспитовим строком та з покладенням обов`язків, передбачених ст.76 ч.1 КК України.
В судовому засіданні обвинувачена подала заяву про застосування амністії, оскільки вона має малолітню дитину та просить звільнити від відбуття покарання на підставі ст.1 п.»в» Закону України «Про амністію у 2016 році», з наслідками застосування амністії ознайомлена.
Інші учасники в судовому засіданні не заперечували проти звільнення обвинуваченої від призначеного покарання на підставі ст. 1 п. »в» Закону України «Про амністію у 2016 році».
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинувачена вчинила кримінальні правопорушення з 17.04.2017 по 04.06.2017, які віднесено законодавцем до злочинів середньої тяжкості відповідно до ст. 12 КК України, на момент вчинення злочину мала малолітню дитину сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Обмежень щодо застосування відносно обвинуваченої Закону України «Про амністію у 2016 році», передбачених ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» та ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році», судом не встановлено, амністія до неї не застосовувалася.
За таких обставин суд вважає, що на обвинувачену ОСОБА_4 поширюється дія Закону України «Про амністію у 2016 році», а тому вона підлягає звільненню від відбування призначеного покарання.
Керуючись ст.ст.85,86 КК України, ст.4 Закону України «Про застосування амністії в Україні», ст.ст. 1, 9, 11 Закону України «Про амністію в 2016 році», ст.ст.349 ч.3, 368, 373-376 КПК України, суд,-
ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 185 ч.1; 185 ч.2 КК України та призначити їй покарання
-по ст. 185 ч.1 КК України у виді 850 грн. штрафу;
-по ст. 185 ч.2 КК України у виді одного року позбавлення волі;
У відповідності до ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити покарання у виді одного року позбавлення волі.
На підставі ст.ст.75,79 КК України звільнити засуджену від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк терміном один рік.
На підставі ч.1 ст.76 КК України покласти на засуджену обов`язок періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід не обирався.
Звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання на підставі п. «в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Львівської області через Бродівський районний суд Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_1