Справа №295/2483/18

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01.03.2018 року м. Житомир
Слідчий звернувся із указаним клопотанням, в обґрунтування якого зазначив про те, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , будучи раніше неодноразово судимим за скоєння умисних тяжких злочинів, судимість за які не знята та не погашена у встановленому законом порядку, на шлях виправлення не став та вчинив нові кримінальні правопорушення.
Так, згідно ухвали Ізяславського районного суду Хмельницької області від 06.12.2017, з метою здійснення контролю за поведінкою, попередження скоєння нових кримінальних правопорушень та виховного впливу, відносно ОСОБА_5 , встановлений адміністративний нагляд строком на дванадцять місяців відповідно до умов якого, останньому було встановлені обов`язки у вигляді заборони виходу з будинку (квартири) з 22 години 00 хвилин до 06 годин 00 хвилин, заборону відвідувати кафе, бари, ресторани та інші заклади, де здійснюється роздрібна торгівля спиртними напоями, заборони виїзду в особистих справах за межі району, з`являтись до органів Національної поліції за місцем проживання чотири рази на місяць для реєстрації (дні тижня та години реєстрації визначаються Національною поліцією)
Про обов`язки покладені адміністративним наглядом, кримінальну та адміністративну відповідальність за порушення його правил, ОСОБА_5 письмово ознайомлено адміністрацією Ізяславської ВК-31. Крім того, ОСОБА_5 роз`яснено, що він зобов`язаний прибути на реєстрацію в органи поліції до обраного місця проживання АДРЕСА_1 та зареєструватися в Житомирському ВП ГУНП в Житомирській області в триденний строк.
04.01.2018 працівниками ДОП Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_5 повторно роз`яснено вимоги адміністративного нагляду. Однак, в подальшому встановлено, що ОСОБА_5 , згідно рапортів співробітників поліції Житомирського ВП, відсутній за місцем свого проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 . Крім того, 27 січня та 28 січня 2018 року та на даний час місцезнаходження останнього невідоме.
Таким чином, ОСОБА_5 висновків не зробив, та без поважних причин самовільно, без повідомлення органу, який здійснює нагляд, з метою ухилення від адміністративного нагляду, самовільно залишив місце проживання та став переховуватися від органів міліції, про нове місце мешкання не повідомляв, чим умисно ухилився від адміністративного нагляду.
Крім цього, 23.01.2018, близько 23 години 45 хвилин, ОСОБА_5 , перебував біля буд. № 5 по пров. Сонячному в м. Житомирі. В цей момент у останнього виник злочинний умисел, направлений на напад на ОСОБА_8 з метою заволодінням будь-яким майном останнього, поєднаний із застосування насильства, що є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, поєднаним із проникненням у житло.
Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на заволодіння чужим майном у вказаний день, час та місці, ОСОБА_5 незаконно проник до буд. АДРЕСА_2 , в якому проживає ОСОБА_8 .. В подальшому ОСОБА_5 перебуваючи у приміщенні вказаного будинку, почав наносити тілесні ушкодження ОСОБА_8 при цьому вимагаючи гроші у останнього. Після чого ОСОБА_5 не припиняючи своїх злочинних дій застосовуючи предмет зовні схожим на кухонну сокиру, однією рукою почав наносити ОСОБА_8 удари в область голови, а другою рукою утримував ковдрою в області шиї останнього, з метою подолання фізичного опору. Таким чином, ОСОБА_5 заволодів чужим майном, а саме: чоловічою шкіряною курткою, чорного кольору, чоловічою шкіряною дублянкою, рижого кольору, чоловічою кепкою чорного кольору, гаманцем із шкірозамінника чорного кольору, який матеріальної цінності не становить, в якому знаходилися грошові кошти в сумі 150 грн., чоловічою балоновою курткою чорного кольору, чоловічим наручним годинником «Касіо» та мобільним телефоном марки «HTC» у корпусі чорного кольору, що належить ОСОБА_9 . Після чого ОСОБА_5 , утримуючи вищевказане майно при собі, місце вчинення злочину залишив та викраденим майном розпорядився на власний розсуд.
Таким чином, ОСОБА_5 вчинив напад, поєднаний із застосування насильства, що є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого ОСОБА_8 , поєднаний із проникненням у житло, в ході якого заволодів майном на загальну суму 7100,00 грн.
31.01.2018 ОСОБА_5 оголошено про підозру, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 395, ч. 3 ст. 187 КК України, тобто в умисному порушенні правил адміністративного нагляду, тобто в самовільному залишенні місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду, а також неприбуття без поважних причин у визначений строк до обраного місця проживання та у нападі з метою заволодінням чужим майном, поєднаний із застосування насильства, що є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого (розбій), поєднаним із проникненням у житло.
08.02.2018 ОСОБА_5 оголошено в розшук, оскільки останній за місцем свого проживання довгий час відсутній та за викликами до органів досудового слідства не з`являється.
Сторона обвинувачення вказала, що відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 покладається необхідність забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього обов`язків, запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків в даному кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення та перешкоджати кримінальному провадженню інших чином.
Вказані ризики підтверджуються тим, що в ході досудового розслідування обґрунтовано встановлено причетність ОСОБА_5 до вчинення злочину, передбаченого ст. 395, ч. 3 ст. 187 КК України, санкція статті за вчинення якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 12 років. ОСОБА_5 будучи раніше притягненим до кримінальної відповідальності та на даний час перебуваючи під адміністративним наглядом, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та вчинив новий умисний особливо тяжкий злочин. Також крім цього враховуючи те, що ОСОБА_5 наявні ризики, що він, перебуваючи на волі, буде переховуватись від слідства та суду, оскільки не може не усвідомлювати можливості засудження його на певний строк покарання та в подальшому перебування в місцях позбавлення волі.
Крім того, ОСОБА_5 за віком не є особою похилого віку та за станом здоров`я не потребує стаціонарного лікування, не навчається, не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, не працює, а тому здобути кошти на прожиття окрім злочинним способом не може. Вказане свідчить про відсутність в підозрюваного міцних соціальних зв`язків та відсутність важелів для належного виконання покладених на нього обов`язків.
За вказаних обставин в органу досудового розслідування достатньо підстав вважати, що ОСОБА_5 знаходячись на волі може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків чи перешкоджати кримінальному провадженню шляхом не явки чи не своєчасної явки для проведення слідчих (розшукових) дій або іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення. Враховуючи вищевикладене, неможливо застосувати до ОСОБА_5 більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою. Даний вид запобіжного заходу обраний до ОСОБА_5 не виходячи з каральних міркувань, а лише з метою виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам передбачених п.1,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України.
У судовому засіданні прокурор та слідчий просили задовольнити клопотання, обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою, посилаючись на наявність визначених ст. 177 КПК України ризиків.
Підозрюваний та його захисник заперечували щодо задоволення клопотання, підозрюваний вказав що в нього з потерпілим просто почалася бійка, має намір працевлаштуватися, а тому просили обрати більш м`який запобіжний захід, зокрема, домашній арешт.
Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання та копії долучених до нього матеріалів, якими слідчий і прокурор обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Як вбачається із оглянутих в судовому засіданні матеріалів клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення підтверджується рядом зібраних доказів, оформлених протоколами процесуальних дій, зокрема допитів свідків, потерпілого, місця події, тощо.
Відповідно до приписів ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Окрім цього, згідно п.5 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
За змістом ст.177 КПК України метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, у тому числі запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків в даному кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення та перешкоджати кримінальному провадженню інших чином.
Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , наявність доказів вчинення ним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, враховуючи його вік, стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, факт того, що доказів його працевлаштування та отримання постійного доходу немає, раніше неодноразово судимим за скоєння умисних тяжких злочинів, судимість за які не знята та не погашена у встановленому законом порядку, на шлях виправлення не став та вчинив нові кримінальні правопорушення, а також з огляду на існування ризиків запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків в даному кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення та перешкоджати кримінальному провадженню інших чином, слідчий суддя дійшов до висновку про задоволення клопотання та застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 .
Між тим, відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Однак, тяжкість злочину, вчиненого із застосуванням насильства, обставини кримінальних правопорушень, дані про особу підозрюваного, а також ризики, передбачені ст.177 КПК України, унеможливлюють застосування застави відповідно до вимог ч. 3 ст.183 КПК України.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.177, 178, 183, 184, 193, 196, 197, 309, 310 КПК України, слідчий суддя, -
Клопотання задовольнити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк шістдесят днів, обчислюючи строк тримання під вартою з моменту його затримання, тобто з 23 години 00 хвилин 28.02.2018 року.
Строк дії ухвали до 28.04.2018 року.
Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Житомирської області протягом 5 днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою протягом 5 днів з моменту вручення їй копії ухвали.
Слідчий суддя