Справа № 348/415/17
Провадження № 11-кп/779/443/2017
Категорія ч.2 ст.190 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 жовтня 2017 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_3 ,

суддів: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

з участю:

секретаря с/з ОСОБА_6 ,

прокурорів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

захисника ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_9 на вирок Надвірнянського районного суду від 21 липня 2017 року щодо нього обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.190, ч.2 ст.15, ч.2 ст.190 КК України, -

в с т а н о в и л а :

Вказаним вироком ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та житель АДРЕСА_1 , загальна середня освіта, не одружений, не працює, раніше судимий:

Вижницьким районним судом Чернівецької області:

- 27.12.2005 року - за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим терміном на 2 роки;

- 19.06.2006 року - за ч.3 ст.185, ст.71 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі;

- 26.03.2008 року - за ч.3 ст.185, ст.70 ч.4 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;

- 04.12.2009 року - за ч.3 ст.185, ст.71 КК України до 3 років 8 місяців позбавлення волі;

- 18.12.2013 року - за ст.395, ч. 2 ст.190, ст.70 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі;

Червоноградським міським судом Львівської області:

-30.10.2013 року за ч.2 ст.190, ч.2 ст.190, ч.2 ст.15 КК України до 2 років 2 місяців позбавлення волі.

визнаний винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.190; ч.2 ст.15, ч.2 ст.190 КК України, та призначено йому покарання:

- за ч.2 ст.190 КК України 2 роки позбавлення волі;

- за ч.2 ст.15, ч.2 ст.190 КК України 1 рік позбавлення волі.

На підставі ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено ОСОБА_9 покарання 2 роки позбавлення волі.

Запобіжний захід тримання під вартою ОСОБА_9 до вступу вироку в законну силу залишено без зміни. Строк відбування покарання ухвалено рахувати з 13 січня 2017 року з часу його затримання.

На підставі ч.5 ст.72 КК України ухвалено зарахувати ОСОБА_9 строк попереднього ув`язнення з 16.11.2016 року по 18.11.2016 року та з 13.01.2017 року по 21.06.2017 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Вказаним вироком, також задоволено цивільні позови потерпілих ОСОБА_11 та ОСОБА_12 .

Постановлено стягнути з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_11 2775,21 грн. заподіяної майнової шкоди, на користь ОСОБА_12 10 000 грн. заподіяної майнової шкоди.

Згідно вироку суду, 04.11.2016 року, приблизно о 17:30 год. ОСОБА_9 , переслідуючи протиправну мету свого особистого збагачення, зателефонував зі свого мобільного телефону на домашній телефон потерпілої ОСОБА_12 та повідомив їй неправдиву інформацію про те, що він є її знайомим Лева - Віктором з м. Рахів Закарпатської області, та який під час ДТП пошкодив автомобіль іншої особи, у зв`язку з чим йому терміново потрібні гроші в сумі 10 000 грн., які він попросив ОСОБА_12 позичити йому на деякий час. Отримавши від потерпілої ОСОБА_12 усну згоду позичити йому вказану суму грошей, ОСОБА_9 , 04.11.2016 року прийшов до місця її проживання в АДРЕСА_2 , де вже представився ОСОБА_12 другом її знайомого ОСОБА_13 , після чого умисно, усвідомлюючи протиправність і суспільну небезпеку своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи настання таких наслідків, шляхом зловживання довірою ОСОБА_12 , заволодів грошовими коштами останньої в сумі 10 000 грн., якими розпорядився на власний розсуд.

Продовжуючи свої шахрайські дії, 15.11.2016 року, приблизно о 18:00 год. ОСОБА_9 , повторно, переслідуючи протиправну мету свого особистого збагачення, зателефонував зі свого мобільного телефону на домашній телефон ОСОБА_11 . Під час розмови з останньою, шляхом обману повідомив потерпілій неправдиву інформацію про те, що він є її знайомим ОСОБА_14 з м. Яремче, а також те, що йому терміново потрібні гроші в сумі 5 000 грн., які він попросив ОСОБА_11 позичити йому на деякий час, приховавши при цьому від останньої свій справжній намір заволодіти її грошовими коштами. Отримавши від ОСОБА_11 усну згоду позичити грошові кошти в сумі 100 Євро, ОСОБА_9 , реалізовуючи свій злочинний план, 15.11.2016 року прийшов до місця її проживання в АДРЕСА_3 , де вже представився ОСОБА_11 другом її знайомого ОСОБА_15 , після чого умисно, усвідомлюючи протиправність і суспільну небезпеку своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи настання таких наслідків, шляхом зловживання довірою ОСОБА_11 , заволодів грошовими коштами останньої в сумі 100 Євро, що в еквіваленті до гривні згідно курсу Національного банку України станом на 15.11.2016 року становило 2775, 21 грн. Таким чином, внаслідок вчинення шахрайських дій, ОСОБА_9 , завдав потерпілій ОСОБА_11 , матеріальну шкоду на загальну суму 2775, 21грн.

Не припиняючи свої шахрайські дії, 15.11.2016 року близько 22.00 год., ОСОБА_9 , перебуваючи в м. Яремче Івано-Франківської області, повторно, шахрайським способом мав намір вдруге заволодіти грошовими коштами ОСОБА_11 в сумі 320 доларів США, що в еквіваленті до гривні згідно курсу НБУ станом на 15.11.2016 року становило 8240 грн., при цьому попросив свого знайомого ОСОБА_16 забрати у ОСОБА_11 вказану суму грошей. Однак ОСОБА_16 в м. Яремче по місцю проживання ОСОБА_11 був затриманий цього ж дня працівниками поліції, в результаті чого ОСОБА_9 не зумів довести свої злочинні дії до кінця з причин, що не залежали від його волі, незважаючи на те, що він вчинив всі необхідні дії для завершення вказаного кримінального правопорушення до кінця.

В суді першої інстанції обвинувачений, свою вину визнав повністю, послідовно та в повній мірі підтвердив вчинення ним злочинів, щиро розкаявся у вчиненому, повністю визнав цивільний позови потерпілих. Запевнив суд, що подібного більше не повториться, та просив суворо не карати його.

Не оспорюючи доведеність вини та правильність кваліфікації своїх дій обвинувачений ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій посилається на суворість призначеного судом покарання, та не врахування всіх обставин, що пом`якшують призначення покарання.

Зазначає, що суд першої інстанції не взяв до уваги його матеріальне становище, поведінку в суді, та добровільне бажання відшкодування шкоди потерпілим. На думку обвинуваченого призначене йому судом покарання у виді позбавлення волі, не дозволить в повній мірі добровільно відшкодовувати завдану потерпілим матеріальну шкоду. Вважає, що тільки за наявності більш м`якого виду покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, він зможе працевлаштуватись та відшкодовувати завдані потерпілим збитки.

У зв`язку з цим, вирок суду першої інстанції, в частині призначеного покарання просив змінити, та призначити йому покарання не пов`язане з позбавленням волі.

В суді апеляційної інстанції, обвинувачений доводи апеляційної скарги підтримав, та просив про її задоволення.

Прокурор проти задоволення апеляційної скарги заперечив, вирок суду першої інстанції вважає законним та обґрунтованим, а тому, просив залишити його без зміни.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи обвинуваченого, думку прокурора, дослідивши письмові матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 404 КК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Оскільки висновки суду про доведеність вини обвинуваченого у вчиненні злочинів, які йому інкримінуються, а також правильність кваліфікації дій ОСОБА_9 не оскаржуються, то вирок суду, в цій частині судом апеляційної інстанції не переглядається.

Що стосується посилання обвинуваченого на неврахування судом обставин, що пом`якшують покарання, зокрема добровільне бажання відшкодувати завдану шкоду потерпілим, та право слухняну поведінку під час судового розгляду справи в суді першої інстанції, то колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до змісту ст. ст. 50, 65 КК України покарання має на меті виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Згідно вироку, суд при призначенні покарання ОСОБА_9 врахував ступінь тяжкості вчинених ним злочинів та дані про особу обвинуваченого, який вже притягувався до кримінальної відповідальності.

Судом першої інстанції також враховано обставини, що пом`якшують покарання, до яких суд відніс повне визнання вини, сприяння встановленню істини у справі, щире каяття.

Доводи обвинуваченого про те, що будучи ізольованим від суспільства, він не зможе відшкодовувати матеріальну шкоду, завдану потерпілим, не приймаються судом до уваги. Оскільки кримінально-виконавчим кодексом передбачено право засуджених до позбавлення волі на працю, та умови й порядок її оплати.

Таким чином, колегія суддів Апеляційного суду Івано-Франківської області вважає, що суд першої інстанції призначивши покарання, належним чином врахував всі обставини, які впливають на вид і розмір покарання, в тому числі й ті на які обвинувачений ОСОБА_9 посилається в своїй апеляційній скарзі, і призначив йому покарання у відповідності з вимогами ст.ст. 50, 65 КК України, і таке покарання є обґрунтованим, законним, достатнім та справедливим.

Доводи апеляційної скарги, висновків суду першої інстанції не спростовують, а відтак, вирок суду першої інстанції є законним та обґрунтованим і підстави для його скасування чи зміни відсутні.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_9 - залишити без задоволення.

Вирок Надвірнянського районного суду від 21 липня 2017 року щодо ОСОБА_9 обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.190, ч.2 ст.15, ч.2 ст.190 КК України залишити без зміни.

Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуючий ОСОБА_3

Судді ОСОБА_4

ОСОБА_5

Згідно з оригіналом

Суддя ОСОБА_3