Подільський районний суд міста Києва
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 жовтня 2017 року Слідчий суддя Подільського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора Київської місцевої прокуратури №7 ОСОБА_3 , розглянувши клопотання про накладення арешту на майно,

В С Т А Н О В И В :
Прокурор Київської місцевої прокуратури №7 ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із клопотанням про накладення арешту на майно.

Клопотання обґрунтовано тим, що в провадженні слідчого відділу Подільського УП ГУ НП у м. Києві перебуває кримінальне провадження № 0000103 від 06.01.2016 року, за ознаками ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України за фактом незаконного заволодіння чужим майном невстановленими особами, шляхом обману, вчиненого в особливо великих розмірах.

Досудовим розслідуванням встановлено, що до Подільського управління поліції ГУ НП у м. Києві надійшла заява т.в.о. голови Подільської районної в м. Києві державної реєстрації ОСОБА_4 про вчинення злочину.

Відповідно до вказаної заяви встановлено, що згідно з позицією 397 таблиці 6 додатку №7 розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 10.12.2010 №1112 «Про питання організації управління районами в місті Києві», будинок АДРЕСА_1 переданий до сфери управління Подільської районної в місті Києві державної адміністрації.

Згідно з довідкою за формою №3 від 29.10.2015 року, квартира АДРЕСА_2 є неприватизованою та перебуває в управлінні Подільської районної в місті Києві державної адміністрації. Станом на дату видачі довідки у квартирі була зареєстрована ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В той же час, відповідно до листа Відділу з питань майна комунальної власності від 21.12.2015 року приватизації вказаної квартири не проводилась.

19.10.2015 року Подільська районна в місті Києві державна адміністрація звернулась до Подільського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України в м. Києві із листом №106-8331, щодо зняття ОСОБА_5 з реєстрації місця проживання, оскільки згідно з лисом Відділу реєстрації смерті у м. Києві від 10.03.2015 року №705/01-22-2 смерть ОСОБА_5 зареєстрована 19.12.2014 року. Згідно з актом від 04.11.2015 року, складеним працівниками ЖЕД-703 зазначена квартира була опечатана та зачинена.

16.12.2015 року до т.в.о. голови Подільської районної в місті Києві державної реєстрації звернулась ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з проханням зняти опечатування з квартири, так як вона вважає себе її власником.

Вказана особа до заяви надала копію договору купівлі-продажу від 11.12.2015 року, відповідно до якого вона придбала квартиру АДРЕСА_2 у ОСОБА_7 .

Речове право ОСОБА_6 на зазначену квартиру було зареєстроване нотаріусом Київського міського нотаріального округу, який посвідчував договір купівлі-продажу ОСОБА_8 .

В подальшому 20.01.2016 відповідно до ухвали Подільського районного суду м. Києва на зазначений об`єкт житлової нерухомості накладено арешт.

Так, згідно відповіді Київського міського бюро технічної інвентаризації від 22.06.2017 встановлено, що первина реєстрація квартири АДРЕСА_3 була проведена за ОСОБА_9 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 07.09.2007 року, далі право власності на вказану квартиру перейшло та зареєстровано за ОСОБА_10 на підставі договору дарування, посвідченого 23.09.2009 року.

В подальшому, на підставі документів вилучених в ході проведення тимчасового доступу до речей та документів встановлено, що ОСОБА_10 продав квартиру ОСОБА_11 на підставі договору купівлі-продажу квартири від 25.09.2009 року посвідченого державним нотаріусом П`ятої київської державної нотаріальної контори ОСОБА_12 .

Згідно з відповіді П`ятої київської державної нотаріальної контори від 08.08.2017 встановлено, що державним нотаріусом ОСОБА_12 договір купівлі-продажу вищевказаної квартири не посвідчувався.

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно встановлено, що на даний час право власності на квартиру АДРЕСА_3 належить ОСОБА_13 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00.

Метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження. Підставою арешту майна є наявність сукупності підстав та розумних підозр вважати, що майно є предметом злочину.

Досудовим розслідуванням встановлено, що злочинні дії невстановлених осіб прямо спрямовані на незаконне заволодіння вищевказаних об`єктів нерухомості та права на їх розпорядження та незастосування арешту майна призведе до його відчуження.

З огляду наведеного, вважає необхідним накласти арешт на вказаний об`єкт нерухомості з метою недопущення порушення законних прав власника (потерпілого) та забезпечення збереження речового доказу до постановлення у кримінальному провадженні кінцевого рішення.

Клопотання про арешт майна просить розглянути без повідомлення осіб, які незаконно заволоділи вказаними об`єктами нерухомого майна, для забезпечення арешту майна.

У судовому засіданні прокурор клопотання про арешт майна підтримав з викладених вище підстав, просив його задовольнити.

Слідчий суддя, заслухавши прокурора, вивчивши матеріали клопотання, прийшов до висновку про його задоволення виходячи з наступних підстав.

В провадженні Подільського УП ГУ НП у м. Києві перебуває кримінальне провадження № 0000103 від 06.01.2016 року, за ознаками ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України за фактом незаконного заволодіння чужим майном невстановленими особами, шляхом обману, вчиненого в особливо великих розмірах.

Відповідно до ч. 2 ст 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (ч. 2 ст. 170 КПК України).

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (ч. 3 ст. 170 КПК України).

Ч. 10 ст. 170 КПК України передбачає, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Клопотання прокурора за змістом, формою та строком подання до суду відповідає вимогам ст. 171 КПК України.

Враховуючи зазначені вище обставини у їх сукупності, приходжу до висновку про те, що прокурором було доведено необхідність накладення арешту на вказане майно.

Керуючись ст. 170-174 та враховуючи ст. 168 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В :
Клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури №7 ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, задовольнити.

Накласти арешт на об`єкт нерухомості за адресою АДРЕСА_4 , реєстраційний номер 00, яка на даний час на праві власності належить ОСОБА_13 .

Заборонити проведення будь-яких дій щодо реєстрації (перереєстрації) права власності на об`єкти нерухомості за адресою АДРЕСА_4 , реєстраційний номер 00, яка на даний час на праві власності належить ОСОБА_13 до прийняття кінцевого рішення у кримінальному провадженні.

Копію ухвали надіслати слідчому, прокурору, іншим заінтересованим особам не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва протягом 5 днів з дня її оголошення. Порядок оскарження ухвали визначено ст. 392, 395 КПК України.

Cлідчий суддя Подільського районного суду м. Києва ОСОБА_1 .