справа № 208/2741/17
№ провадження 1-кп/208/395/17
ВИРОК
Іменем України
23 жовтня 2017 р. м. Кам`янське
Заводський районний суд міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинськ Дніпропетровської обл., громадянина України, освіта середньо-технічна, не одруженого, офіційно не працюючого, проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, -
Відповідальність за злочин, у вчиненні якого обвинувачується та визнається винним ОСОБА_5 , передбачена ч. 1 ст. 186 КК України відкрите викрадення чужого майна (грабіж). Відповідно до ст. 12 КК України діяння, передбачене ч.1 ст. 186 КК України є злочином середньої тяжкості.
ОСОБА_5 в повному обсязі визнав свою вину у скоєному злочині, за обставин, викладених в обвинувальному акті та угоді про примирення, розкаявся.
Потерпілим цивільний позов не заявлявся, претензій майнового та/або морального характеру до обвинуваченого не має. Потерпілий та ОСОБА_5 визнають та підтверджують, що обставини події кримінального правопорушення досудовим розслідуванням встановлено правильно. Сторонами угоди визначено покарання ОСОБА_5 у вигляді штрафу розміром 50 нмдг, що становить 850,00 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Угодою встановлено наслідки її укладення та затвердження, у відповідності до приписів ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, угода скріплена підписами сторін.
Обвинувачений, потерпілий просили суд затвердити угоду.
Прокурор не заперечував проти затвердження угоди.
Згідно положень ч. 3 ст. 474 КПК України, якщо угоди досягнуто під час судового провадження, суд невідкладно зупиняє проведення процесуальних дій і переходить до розгляду угоди.
Відповідно до ч. 3 ст. 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена, зокрема, у провадженні щодо злочинів середньої тяжкості.
Судом з`ясовано, що ОСОБА_5 цілком зрозумів права, визначені ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбаченіст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до ньогоу разі затвердження угоди судом. Судом з`ясовано, що потерпілий ОСОБА_4 цілком розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України.
Суд переконався, що укладення угоди між сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, а тому угода може бути затверджена. На умовах цієї угоди може бути ухвалено вирок, оскільки правова кваліфікація злочину, вчиненого ОСОБА_5 зроблена вірно, а саме його дії кваліфіковані за ч.1 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж). Умови цієї угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи та інтереси сторін, або інших осіб, укладення угоди було добровільним, сторони примирились, наявні фактичні підстави у обвинуваченого для визнання винуватості.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому, суд визнає щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.
ОСОБА_5 є раніше не судимою особою, на обліку у лікаря нарколога, психіатра не перебуває, за місцем мешкання характеризується посередньо.
Узгоджене сторонами покарання є достатнім та відповідає загальним правилам призначення покарань, передбаченим КК України.
Суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону, врахувавши доводи сторін кримінального провадження, приходить до висновку про наявність правових підстав для прийняття рішення про затвердження угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим, та призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України.
Вирішити долю речових доказів.
Витрати на проведення судово-товарознавчої експертизи склали 198,00 грн.
Цивільний позов не заявлявся.
Строк дії запобіжного заходу особисте зобов`язання, сплив 08.09.2017, учасники судового провадження клопотань щодо обрання запобіжного заходу не заявляли.
На підставі викладеного та керуючись ч.2 ст.373, ст.ст.374,474,475 КПК України, суд
Визнати винним ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, і призначити йому покарання у вигляді штрафу розміром п`ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 (вісімсот п`ятдесят) грн.
Стягнути зі ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судові витрати у сумі 198,00 грн. в дохід держави.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляції через Заводський районний суд міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно вручити прокурору і обвинуваченому.

Суддя ОСОБА_1