Справа № 351/1896/17
Провадження № 1-кп/342/32/2018
23 січня 2018 року м. Городенка
Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі :
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з вищою освітою, працюючого на посаді лікаря-травматолога поліклінічного відділення Снятинської ЦРЛ, одруженого, пенсіонера, раніше не судимого
за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 366 КК України,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 , працюючи на посаді лікаря-травматолога поліклінічного відділення Снятинської ЦРЛ, будучи службовою особою склав, видав завідомо неправдивий офіційний документ та вніс до офіційного документа завідомо неправдиві відомості, тобто вчинив службове підроблення.
Злочин вчинено при таких обставинах:
Наказом головного лікаря Снятинської центральної районної лікарні (ЦРЛ) №2 від 02.01.1990 ОСОБА_4 призначено на посаду лікаря-травматолога поліклінічного відділення Снятинської ЦРЛ. У відповідності до посадової інструкції лікар-травматолог Снятинської ЦРЛ ОСОБА_4 : керується трудовим законодавством, законами «Про охорону здоров`я», «Про охорону праці», правилами внутрішнього розпорядку ІНФОРМАЦІЯ_2 , техніки та пожежної безпеки, виробничої санітарії, наказами, розпорядженнями та вказівками органів і посадових осіб, посадової інструкції; веде безпосередню роботу по обстеженню, лікуванню амбулаторних хворих і при потребі проводить амбулаторні операції; забезпечує контроль та керівництво роботою медсестер та молодшого медперсоналу, забезпечує правильне ведення документації медсестрою кабінету, а отже постійно виконує організаційно-розпорядчі обов`язки. Відповідно до Примітки ст. 364 КК України ОСОБА_4 , є посадовою (службовою) особою.
Так, ОСОБА_4 , як лікар-травматолог поліклініки Снятинської ЦРЛ, будучи службовою особою, яка наділена організаційно-розпорядчими обов`язками, діючи умисно, всупереч своїх посадових обов`язків та порушуючи положення п. 1.4, п.1.6, п.1.7, п.2.1, п.2.2 Інструкції «Про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян», затвердженої наказом Міністерства Охорони Здоров`я України №455 від 13.11.2001, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, достовірно знаючи те, що він складає завідомо неправдивий офіційний документ до якого вносить завідомо неправдиві відомості 15.08.2016 у приміщенні поліклінічного відділення Снятинської ЦРЛ, склав листок непрацездатності серія АДД №411425 на ім`я ОСОБА_5 , яка в той час знаходилась за межами України. В подальшому в зазначений листок непрацездатності вносив завідомо неправдиві відомості щодо продовження амбулаторного лікування ОСОБА_5 . Зокрема, ОСОБА_4 , без наявності особи, та законних підстав, 20.08.2016 вніс запис про продовження лікування до 24.08.2016, 25.08.2016 вніс запис про продовження амбулаторного лікування до 03.09.2016, 04.09.2016 вніс запис про продовження амбулаторного лікування до 10.09.2016. Проте, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителька с. Будилів Снятинського району Івано-Франківської області, яка в той час працювала на посаді кухаря Будилівського дошкільного навчального закладу (ДНЗ) ясла-садка «Золота рибка» управління освіти Снятинської РДА, в період коли вона повинна була перебувати на робочому місці, перетнула державний кордон України, а саме 27.07.2016 здійснила виїзд через пункт державного пропуску Шегині. Після цього 11.09.2016 ОСОБА_5 заїхала на територію України в пункті державного пропуску Чоп (Тиса).
Також, у вищезазначеному листку непрацездатності серія АДД №411425 ОСОБА_4 , складаючи та вносячи в листок непрацездатності (офіційний документ) завідомо неправдиві відомості щодо непрацездатності ОСОБА_5 , попри те, що вона в цей час знаходилась за межами України, в подальшому поставив підпис та завірив своєю печаткою лікаря-травматолога поліклінічного відділення Снятинської ЦРЛ.
Таким чином, ОСОБА_4 здійснено продовження листка непрацездатності серія АДД №411425 на ім`я ОСОБА_5 , самовільно, без засідання лікарської консультаційної комісії (ЛКК).
Крім того, ОСОБА_4 - лікар-травматолог Снятинської ЦРЛ, всупереч вимог п.11 Інструкції про порядок заповнення листка непрацездатності, затвердженої наказом МОЗ, Мінпраці України, Фонду втрати працездатності №532/274/136-ос/1406 від 03.11.2004, яка передбачає, що номери бланків, дата видачі, продовження, дати відвідування на повторні огляди, виписки на роботу обов`язково фіксують у медичній карті амбулаторного чи стаціонарного хворого, відповідні відомості до амбулаторної карти хворого ОСОБА_5 не вносив.
У подальшому листок непрацездатності серія АДД №411425 через завідувача Будилівського дошкільного навчального закладу (ДНЗ) ясла-садка «Золота рибка» ОСОБА_6 було подано до управління освіти Снятинської РДА, внаслідок чого ОСОБА_5 безпідставно було нараховано та виплачено бюджетні кошти допомогу по тимчасовій непрацездатності за час перебування ОСОБА_5 на лікуванні у сумі 796,07 грн.
Обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.366 КК України, при обставинах, зазначених в обвинувальному акті, вважає недоцільним дослідження доказів, які ніким не оспорюються.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд, за згодою учасників судового провадження, з`ясувавши, чи правильно вони розуміють зміст фактичних обставин справи, які вказані в обвинувальному акті, чи добровільною є їх позиція, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Суд, визначивши обсяг доказів, які будуть досліджуватись, здійснив допит обвинуваченого та дослідив дані, які характеризують особу обвинуваченого.
У судовому засіданні обвинувачений суду показав, що працюючи на посаді лікаря-травматолога поліклінічного відділення Снятинської ЦРЛ, будучи службовою особою 15.08.2016 у приміщенні поліклінічного відділення Снятинської ЦРЛ, не встановивши особу, яка звернулась до нього із проханням, склав листок непрацездатності серія АДД №411425 на ім`я ОСОБА_5 . В подальшому в зазначений листок непрацездатності вніс завідомо неправдиві відомості щодо продовження амбулаторного лікування ОСОБА_5 , а саме: 20.08.2016 вніс запис про продовження лікування до 24.08.2016, 25.08.2016 вніс запис про продовження амбулаторного лікування до 03.09.2016, 04.09.2016 вніс запис про продовження амбулаторного лікування до 10.09.2016. Пізніше дізнався, що ОСОБА_5 , яка в той час працювала на посаді кухаря Будилівського дошкільного навчального закладу (ДНЗ) ясла-садка «Золота рибка» управління освіти Снятинської РДА, в зазначений період, перебувала за межами України. Також ствердив, що у листку непрацездатності серія АДД №411425, складаючи та вносячи в листок непрацездатності (офіційний документ) завідомо неправдиві відомості щодо непрацездатності ОСОБА_5 , попри те, що вона в цей час знаходилась за межами України, поставив свій підпис та завірив своєю печаткою лікаря-травматолога поліклінічного відділення Снятинської ЦРЛ. Крім того, всупереч вимог п.11 Інструкції про порядок заповнення листка непрацездатності, яка передбачає, що номери бланків, дата видачі, продовження, дати відвідування на повторні огляди, виписки на роботу обов`язково фіксують у медичній карті амбулаторного чи стаціонарного хворого, відповідні відомості до амбулаторної карти хворого ОСОБА_5 не вносив.
У вчиненому щиро розкаюється, просить суд його не карати, так як він повністю відшкодував завдану шкоду державі в розмірі 796грн.07коп. Запевнив суд, що більше такого не повториться.
Таким чином, суд встановив, що вина ОСОБА_4 в інкримінованому йому злочині доведена повністю. Він, працюючи на посаді лікаря-травматолога поліклінічного відділення Снятинської ЦРЛ, будучи службовою особою склав, видав завідомо неправдивий офіційний документ та вніс до офіційного документа завідомо неправдиві відомості, тобто вчинив службове підроблення. Його дії за ч.1 ст.366 Кримінального кодексу України кваліфіковані правильно.
При призначенні покарання ОСОБА_4 суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до вимог ст. 12 Кримінального кодексу України відноситься до злочинів невеликої тяжкості, обставини його вчинення, його суспільну небезпеку, дані про особу винного, та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
До обставин, які пом`якшують покарання, суд відносить щире каяття обвинуваченого, повне визнання вини, активне сприяння розкриттю злочину, повне, добровільне відшкодування збитків збитків (квитанція №44 від 12.09.2017 року)
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої, судом не встановлено.
Суд враховує дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, одружений, пенсіонер, працює на посаді лікаря-травматолога поліклінічного відділення Снятинської ЦРЛ, позитивно характеризується за місцем проживання та роботи, на диспансерному обліку в наркологічному кабінеті та психіатричному кабінеті Снятинської ЦРЛ не знаходиться.
Згідно ч.2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.
Відповідно до ч.2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Тому суд, погоджуючись із думкою прокурора, вважає, що обвинуваченому слід обрати покарання в межах санкції ч. 1 ст. 366 КК України у виді штрафу з позбавленням права обіймати посади, пов`язані із організаційно-розпорядчими чи адміністративно-господарськими функціями у всіх медичних закладах України, оскільки таке покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.
05.12.2017 року обвинувачений ОСОБА_4 подав клопотання, в якому просить відповідно до п. «ґ » ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році», що набрав чинності 07.09.2017 року звільнити його від відбування покарання (основного та додаткового), як такого, що на день набрання чинності цим Законом досяг пенсійного віку. В судовому засіданні обвинувачений підтримав подане клопотання, просив застосувати до нього Закон України «Про амністію у 2016 році», покликаючись на те, що він є пенсіонером.
Прокурор в судовому засіданні не заперечив проти застосування амністії відносно обвинуваченого ОСОБА_4 .
Відповідно до ч.2 ст.86 КК України законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання.
Згідно до ч.ч.1, 2 ст.1 Закону України "Про застосування амністії в Україні" - амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили; амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального Кодексу України та цього Закону.
Як зазначено в ст.3 Закону України «Про застосування амністії в Україні» рішення про застосування чи незастосування амністії приймається судом стосовно кожної особи індивідуально після ретельної перевірки матеріалів особової справи та відомостей про поведінку засудженого за час відбування покарання. Установивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.
07.09.2017 р. набрав чинності Закон України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 р. № 18 10-VIIІ. Дія цього Закону поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно.
Відповідно до ст.9 Закону України «Про амністію у 2016 році», питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою прокурора, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого (підсудного) чи засудженого, їх захисників чи законних представників.
У відповідності до пункту «ґ» статті першої Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 № 1810-VIII, який набрав чинності 07.09.2017 р. звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, підлягають особи, визнані винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, які на день набрання чинності цим Законом досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Як видно з наявного в матеріалах справи копії пенсійного посвідчення серії НОМЕР_1 від 15.02.2017 р. (оригінал якого оглянуто в судовому засіданні) ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 призначена пенсія за віком довічно.
Відтак, беручи до уваги, що ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 366 КК України, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, досяг пенсійного віку, враховуючи відсутність, визначених статтею 9 вказаного Закону та статтею 4 Закону України "Про застосування амністії в Україні" підстав за яких амністія до нього не може бути застосована, а також те, що засуджений дав свою згоду суду на застосування амністії, суд дійшов висновку про необхідність прийняття рішення про застосування амністії до ОСОБА_4 на підставі пункту «ґ» статті 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 № 1810-VIII, який набрав чинності 07.09.2017 р.
Разом з тим, відповідно до статті 15 Закону України «Про амністію у 2016 році» ОСОБА_4 підлягає звільненню від відбування як основного так і додаткового покарання, призначеного судом.
Долю речових доказів у справі слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Питання процесуальних витрат вирішити відповідно до ст.124 КПК України.
На підставі п. «ґ» ст.1, ст.13, 15 Закону України "Про амністію у 2016 році" від 22.12.2016 року, який набрав чинності 07.09.2017 року, ст.3 Закону України «Про застосування амністії в Україні», керуючись ст.ст. 349, 368-371, 373, 374, 395 КПК України, суд

У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчинені злочину, передбаченого ч.1 ст.366 КК України та призначити йому покарання - штраф в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн. (одну тисячу сімсот гривень) з позбавленням права обіймати посади, пов`язані із організаційно-розпорядчими чи адміністративно-господарськими функціями у всіх медичних закладах України строком на 1 (один) рік.
Звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання у виді штрафу в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн. з позбавленням права обіймати посади, пов`язані із організаційно-розпорядчими чи адміністративно-господарськими функціями у всіх медичних закладах України строком на 1 (один) рік на підставі ст. 86 КК України та пункту ґ статті 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» .
Стягнути з ОСОБА_4 в користь держави витрати, пов`язані з проведенням почеркознавчої експертизи №1.1-259/17 від 29.08.2017 року в сумі 1979, 2 грн. (одна тисяча дев`ятсот сімдесят дев`ять) гривень 20 копійок.
- листок непрацездатності серія та номер АДД №411425 - залишити при матеріалах кримінального провадження;
- амбулаторну карту хворого ОСОБА_5 №2855, посадову інструкцію №478 лікаря-травматолога поліклінічного відділення Снятинської ЦРЛ ОСОБА_4 , журнал реєстрації листів непрацездатності за період 19.07.2016 - 05.10.2016, журнал №8 запису висновків лікарсько-консультативних комісій за період 12.08.2016 - 20.09.2016, журнал прийому амбулаторних хворих за 2016 рік повернути Снятинській ЦРЛ
- табель обліку робочого часу працівників Будилівського дошкільного навчального закладу (ДНЗ) ясла-садка «Золота рибка» управління освіти Снятинської РДА за серпень та вересень 2016 року повернути ясла-садку «Золота рибка» управління освіти Снятинської РДА
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Івано-Франківської області через Городенківський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення, крім оскарження з підстав, визначених ч.2 ст. 394 КПК України.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Суддя ОСОБА_1