Суворовський районний суд міста Одеси
Справа № 523/3079/18
Провадження №1-кп/523/640/18
І м е н е м У к р а ї н и
22.03.2018 року м. Одеса
ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Одесі, громадянина України, з базовою середньою освітою, учня 1-го курсу ДНЗ «Одеське вище професійне училище торгівлі та технологій харчування", не маючого судимості, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.185 та ч.2 ст.289 КК України,
Близько 22 години 00 хвилин 28 грудня 2017 року ОСОБА_7 , діючи з корисливих мотивів та з метою крадіжки чужого майна, підійшов до припаркованого біля буд. АДРЕСА_3 автомобіля марки «ВАЗ-2107», н/з НОМЕР_1 та впевнившись, що за його діями будь-хто не спостерігає, відчинив капот, звідки викрав належний потерпілій ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , акумулятор марки «Dominator 65 Premium», вартістю 1200 грн, яким розпорядився на власний розсуд.
Обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчинених діяннях визнав повністю та про конкретні обставини заволодіння акумуляторної батареї та легковим автомобілем дав показання, які за своїм змістом повністю відповідають пред`явленому обвинуваченню. При цьому ОСОБА_7 додатково пояснив, що він мав намір покататися на автомобілі марки «ВАЗ-2101», проте з`ясував про відсутність на тому акумуляторної батареї, задля чого вирішив викрасти це обладнання з іншого припаркованого транспортного засобу. Викрадений транспортний засіб та акумуляторну батарею повернуто власникам. ОСОБА_7 про вчинене жалкує, щиро кається.
Отримавши показання обвинуваченого, що повністю відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, з`ясувавши правильність розуміння всіма учасниками судового засідання змісту цих обставин та відсутності їх оспорювань, сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши правові наслідки застосування положень ч.3 ст.349 КПК України, за клопотанням прокурора, підтриманого представниками ювенальних органів, обвинуваченим та його захисником, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів на доведеність вини ОСОБА_7 у вчинених ним діяннях.
Таким чином суд визнає доведеним вчинення ОСОБА_7 наступних дій:
- близько 22 години 00 хвилин 28 грудня 2017 року він, діючи з корисливих мотивів та з метою крадіжки чужого майна, підійшов до припаркованого біля буд. АДРЕСА_3 автомобіля марки «ВАЗ-2107», н/з НОМЕР_1 , та впевнившись, що за його діями будь-хто не спостерігає, відчинив капот, звідки викрав належний потерпілій ОСОБА_8 акумулятор марки «Dominator 65 Premium», вартістю 1200 грн, яким розпорядився на власний розсуд, у зв`язку із чим, суд кваліфікує дані дії за ч.1 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжку);
При призначенні покарання обвинуваченому суд визнає щире каяття, а також вчинення злочину у неповнолітньому віці - в якості обставин, що пом`якшують покарання, а також констатує про відсутність обставин, які б обтяжували покарання.
Суд враховує отримані в суді дані про належні умови виховання обвинуваченого, навчання на стаціонарі навчального закладу, наявність неофіційної роботи, а також здібностей та можливостей до подальшого офіційного працевлаштування з метою отримання легальних джерел матеріального існування.
Як вбачається із висновків досудової доповіді органу пробації стосовно неповнолітнього обвинуваченого останній посередньо характеризується за місцем проживання та навчання, ризик повторного вчинення злочину є середнім, у обвинуваченого присутня мотивація до змін і самовдосконалення, готовність брати участь у послугах, програмах і заходах із втручанням органу пробації.
З урахуванням вищевикладеного, а також фактів відсутності у ОСОБА_10 незнятої та непогашеної судимості, не пред`явленням до нього будь-яких майнових вимог від потерпілих, суд вважає можливим виправлення обвинуваченого без відбування остаточного покарання у виді позбавлення волі із встановленням іспитового строку.
Окрім того, неповнолітній вік обвинуваченого не дозволяє застосувати до нього такий вид додаткового покарання, як конфіскацію майна.
Долю долучених до матеріалів кримінального провадження речових доказів слід вирішити у відповідності з вимогами ст.100 КПК України.
Керуючись ст.ст.368, 374 КПК України, суд,
ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.185 та ч.2 ст.289 КК України, на підставі яких призначити покарання:
- за ч.1 ст.185 КК України - у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік;
- за ч.2 ст.289 КК України - у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років, без конфіскації майна.
На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю вищезазначених злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням визначити ОСОБА_7 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років, без конфіскації майна.
На підставі ч.5 ст.72 цього ж кодексу зарахувати ОСОБА_7 в строк відбутого покарання час його попереднього ув`язнення в період з 01 лютого 2018 року до 19 лютого 2018 року, у співвідношенні відповідності одного дня попереднього ув`язнення одному дню позбавлення волі.
На підставі ст.ст.75,104 КК України ОСОБА_7 звільнити від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 (два) роки.
Відповідно до пунктів 1-2 ч.1 ст.76 цього ж кодексу зобов`язати ОСОБА_7 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти даний орган про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Після набрання вироком законної сили долучені до матеріалів судового провадження в якості речових доказів: акумулятор марки «Dominator 65 Premium»; автомобіль марки «ВАЗ-2101», н/з НОМЕР_2 , вважати повернутими потерпілим, відповідно ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .
Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через Суворовський районний суд м. Одеси протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити учасникам судового розгляду.
Головуючий ОСОБА_1