АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 вересня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000002 за апеляційною скаргою прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2, який приймав участь у підготовчому судовому засіданні кримінального провадження судом першої інстанції на ухвалу Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 20 липня 2017 року, якою обвинувальний акт щодо
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки Республіки Узбекистан, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченої у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, повернуто прокурору як такий, що не відповідає вимогам КПК України,
ВСТАНОВИЛА:
В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду скасувати як незаконну у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, та призначити новий розгляд даного кримінального провадження у суді першої інстанції.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що суд першої інстанції в своїй ухвалі не зазначив, яким чином відсутність належного перекладача впливає на невідповідність обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України, оскільки положення про зазначення анкетних відомостей перекладача та інше в цій нормі закону відсутнє.
Посилається на те, що суд не врахував, що кримінальне процесуальне законодавство України не визначає чітких вимог, які пред`являються до перекладача, лише його компетентність.
Вважає, що суд у підготовчому судовому засіданні не повинен був вирішувати питання щодо допустимості отриманих доказів, оскільки ст. 314 КПК України не передбачено дослідження документів, які знаходяться в матеріалах кримінального провадження.
Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 20 липня 2017 року обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 , обвинуваченої у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, повернуто прокурору як такий, що не відповідає вимогам КПК України.
В обґрунтування свого рішення суд першої інстанції зазначив, що усі процесуальні дії було здійснено за відсутністі належного перекладача, оскільки обвинувачена ОСОБА_7 не володіє ані українською, ані російською мовами та під час досудового розслідування слідчим і прокурором не було залучено для участі у кримінальному провадженні належного перекладача, який був би дипломованим перекладачем з української чи російської мови на узбецьку мову, тому як ані ОСОБА_8 , ані ОСОБА_9 , не є компетентними перекладачами, у зв`язку з чим повідомлення про підозру було вручено ОСОБА_7 з грубим порушенням положень КПК України.
Крім того, 06 червня 2016 року судом вже приймалося рішення про повернення обвинувального акту прокурору з тих же підстав, що для участі у кримінальному провадженні не було залучено належного перекладача.
Заслухавши суддю-доповідача, доводи прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу, перевіривши надані матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню з таких підстав.
Згідно із п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України суд в підготовчому засіданні має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

На думку колегії суддів суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про те, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, згідно якої визначаються вимоги, які ставляться до обвинувального акту.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 29 КПК України кримінальне провадження здійснюється державною мовою. Сторона обвинувачення, слідчий суддя та суд складають процесуальні документи державною мовою.
Особа повідомляється про підозру у вчиненні кримінального правопорушення державною мовою або будь-якою іншою мовою, якою вона достатньо володіє для розуміння суті підозри у вчиненні кримінального правопорушення.
Частина 3 статті 29 КПК України передбачає, що слідчий суддя, суд, прокурор, слідчий забезпечують учасникам кримінального провадження, які не володіють чи не достатньо володіють державною мовою, право давати показання, заявляти клопотання і подавати скарги, виступати в суді рідною або іншою мовою, якою вони володіють, користуючись у разі необхідності послугами перекладача в порядку, передбаченому цим Кодексом.
При перевірці колегією суддів матеріалів провадження встановлено, що до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000002 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, з якого вбачається, що ОСОБА_7 не володіє ні українською, ні російською мовами та для участі у розгляді даного кримінального провадження стороною обвинувачення було залучено перекладача, щодо компетентності якого відсутні будь-які відомості.
Так, в матеріалах кримінального провадження є лист Посольства Республіки Узбекистан в Україні, з якого вбачається, що в даний час Посольство не має можливості надати дипломованого перекладача з узбецької мови на українську мову та пропонують скористатися послугами не професійних (які не мають диплома перекладача) перекладачів, з числа представників узбецької діаспори, які проживають в Дніпропетровській області.
Однак відомості, зокрема про те, що залучені перекладачі є представниками узбецької діаспори прокуратурою надані не були.
Міжнародний пакт про громадянські і політичні права (п. п. «а» і «в» ч. 3 ст. 14) і Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (ч. 2 ст. 5 і п. «е» ч. 3 ст. 6) закріплюють гарантії прав людини і правосуддя, згідно з якими кожній особі має бути невідкладно і детально повідомлено зрозумілою для неї мовою про характер і підстави пред`явленого їй обвинувачення.
Отже, у обвинувальному акті викладені фактичні обставини кримінального правопорушення та усі інші відомості, які передбачені ст. 291 КПК України, на українській мові, яку не розуміє обвинувачена ОСОБА_7 , щодо належного повідомлення їй зрозумілою мовою про пред`явлене обвинувачення відомості відсутні.
Тому доводи апеляційної скарги прокурора колегія суддів вважає необґрунтованим.
Враховуючи, що зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, таким як забезпечення права на захист та мова, якою здійснюється кримінальне провадження, колегія суддів приходить до висновку про відмову у задоволенні вимог за апеляційною скаргою прокурора та залишення ухвали суду без змін.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2, який приймав участь у підготовчому судовому засіданні кримінального провадження судом першої інстанції на ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 20 липня 2017 року залишити без задоволення.
Ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 20 липня 2017 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Судді Апеляційного суду
Дніпропетровської області:
_____________ _________ __________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4