Справа № 199/627/18
ВИРОК
іменем України
02.03.2018 року місто Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю прокурора - ОСОБА_3

потерпілого - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Дніпро кримінальне провадження №0000161 за уточненим обвинуваченням відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та мешканки міста Дніпра, громадянки України, українки, з середньою освітою, не заміжньої, не працюючої, зареєстрованої за адресою АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 , 17.01.2018 близько 22.00 години, знаходячись біля будинку № 34, по вул. Маршала Малиновського в м. Дніпро, зустріла знайомого ОСОБА_4 , у якого був мобільний телефон «MEIZU M5C». В цей час у ОСОБА_5 раптово виник злочинний намір, спрямований на шахрайство, а саме, на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою вказаним мобільним телефоном «MEIZU M5C», що належить ОСОБА_4 .

Діючи умисно, з корисного мотиву ОСОБА_5 , 17.01.2018 близько 22.30 години, реалізуючи свій злочинний умисел направлений на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, використовуючи довірливі відносини з ОСОБА_4 , під надуманим приводом зателефонувати своєму батькові, попрохала у останнього вказаний мобільний телефон «MEIZU M5C». ОСОБА_4 , не усвідомлюючи про дійсний злочинний намір ОСОБА_5 , яка була його знайомою та якій він довіряв, передав останній свій мобільний телефон.

ОСОБА_5 , доводячи свій злочинний умисел до кінця, взяла вказаний мобільний телефон, та не маючи в подальшому наміру його повертати, з місця вчинення кримінального правопорушення зникла, розпорядившись вказаним майном на власний розсуд, та спричинила ОСОБА_4 матеріальний збиток, згідно висновку експерта № 284/18 від 25.01.2018, на загальну суму 2754 гривню 05 копійок.

Обвинувачена ОСОБА_5 провину визнала повністю. Суду показала, що дійсно вона, при обставинах, місті та часу, викладених у обвинувальному акті, зловживаючи довірою відносно ОСОБА_4 , який був її знайомим, під приводом здійснення дзвінка до свого батька, попрохала у потерпілого мобільний телефон «Мейзу М5С», який не повернула та не мала наміру повертати, після чого з місця скоєння злочину зникла. Телефон на паспорт свого знайомого ОСОБА_6 заклала у ломбард, гроші витратила на власний розсуд.

Відповідно до ч.1 ст.337, п.1,2,3,4 ч.1 ст.368 КПК України суд вважає, що мало місце діяння, у вчинені якого обвинувачується ОСОБА_5 , це діяння містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України та ОСОБА_5 винная у вчинені інкримінованого кримінального правопорушення в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, що підтверджується доказами, отриманими під час кримінального провадження, долученими судом та дослідженими під час судового розгляду, а саме:

- показами суду потерпілого ОСОБА_4 , що 17.01.2018 близько 22-00 години йому зателефонувала ОСОБА_5 та попросила приїхати, оскільки у неї були якійсь проблеми. Погодившись на це він, разом з двома друзями приїхали до неї. В ході спілкування вона попросила надати їй мобільний телефон для дзвінка своєму батькові. Надавши свій мобільний телефон «Мейзу М5С» ОСОБА_5 відійшла, а потім зникла. Через деякий час він, разом з друзями пішов її шукати, а коли не знайшов, викликав працівників поліції. Згодом він дізнався, що вказаний телефон ОСОБА_5 заклала у ломбард і він його викупив за 1361 грн;

- висновком судово-товарознавчої експертизи № 284/18 від 25.01.2018, що ринкова вартість мобільного телефону марки «Мейзу М5С» станом на 17.01.2018 з урахуванням зносу, становила 2754,05 грн, за умови, що станом на вказану дату об`єкт мав якісні споживчі характеристики;

- договором про надання фінансового кредиту під заставу № 37.10603/0 від 17.01.2018, укладеного з ПО Ломбард «Онікс» ОСОБА_7 , ОСОБА_8 » та ОСОБА_6 , відповідно до якого останній отримав 1200 гривень за мобільний телефон марки «Мейзу М5С»;

диском CD-R з камер відеоспостереження ломбарду «Імперіал», розташованого за адресою: м.Дніпро, пр.Слобожанський,1 на якому видно, як 17.01.2018 ОСОБА_5 , разом із ОСОБА_9 заклали за грошові кошти мобільний телефон «Мейзу М5С»; обвинувачена ОСОБА_5 цей факт підтвердила та не заперечувала;

- протоколом огляду від 27.01.2018 року мобільного телефону «Мейзу М5С», яким обвинувачена ОСОБА_5 17.01.2018 заволоділа у ОСОБА_4 , визнаного речовим доказом.

Оцінюючи докази, суд вважає що дії ОСОБА_5 повинні бути кваліфіковані за ч.1 ст.190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство).

Призначаючи покарання ОСОБА_5 суд відповідно до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про її особу, обставини, що пом`якшують покарання.

Суд, призначаючи міру покарання, враховує обставини, що пом`якшують покарання: ОСОБА_5 вперше вчинила злочин невеликої тяжкості, раніше не засуджувалась, провину визнала повністю, у скоєному щиро розкаялась, за місцем мешкання характеризується задовільно, вагітна - строк 6 тижнів; на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, тому суд вважає можливим призначити їй покарання у вигляді штрафу, оскільки інші види покарання не можуть бути застосовані до неї.

При цьому, суд вважає, що таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої і попередження вчинення нею нових злочинів.

Матеріали кримінального провадження містять позовну заява потерпілого ОСОБА_4 до обвинуваченої ОСОБА_5 про відшкодування заподіяної матеріальної шкоди у розмірі 3048,00 гривень та моральної шкоди у розмірі 2000 гривень.

Прокурор ОСОБА_3 позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Обвинувачена, вона же цивільний відповідач ОСОБА_5 позовні вимоги визнала у повному обсязі.

Суд, вислухавши думки учасників судового розгляду, вважає, що є наявність правових підстав для задоволення цивільного позову ОСОБА_4 про відшкодування заподіяної майнової та моральної шкоди повністю, з огляду на наступне.

У відповідності з п.2 ч.3 ст.374 КПК України у мотивувальній частині вироку зазначаються підстави для задоволення цивільного позову або відмови у ньому, залишення його без розгляду.

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ч.1 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Відповідно ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявністю її вини.

Згідно ч.3 ст.23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливостей їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахування інших обставин, які мають істотне значення, також при визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості.

Суд приходить до висновку, що в результаті дій обвинуваченої ОСОБА_5 - потерпілому ОСОБА_4 була спричинена моральна шкода, яка, виходячи з п.3 ч.2 ст.23 ЦК України, полягає у душевних стражданнях, які потерпілий зазнав у зв`язку із втратою його майна, яка підлягає відшкодуванню обвинуваченою на підставі ст.ст.1167, 1187 ЦК України. Оскільки, відповідно до ч.3 ст.1187 ЦК України, особа, яка неправомірно заволоділа транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, завдала шкоди діяльністю щодо його використання, зберігання або утримання, зобов`язана відшкодувати її на загальних підставах.

За таких обставин, суд приходить до висновку, про обґрунтованість розміру відшкодування моральної шкоди потерпілому ОСОБА_4 у 2000 гривень, що на теперішній час не може вважатися забагато та відповідає вимозі розумності та справедливості при визначенні розміру відшкодування моральної шкоди.

Щодо відшкодування матеріальної шкоди суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки визнані обвинуваченою та її дії знаходяться у прямому причинному зв`язку з настанням події злочину та наслідками у вигляді збитків для потерпілого у загальній сумі 3048,00 грн.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченої ОСОБА_5 на користь експерта ОСОБА_10 документально підтверджені витрати на залучення експерта та проведення судової товарознавчої експертизи у розмірі 150 гривень.

Керуючись ч.2 ст.110, ст.ст.368-371,373,374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:
ОСОБА_11 визнати винуватою у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України і призначити покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

У разі несплати штрафу та відсутності підстав для розстрочки його виплати суд, у відповідності з ч.5 ст.53 КК України, замінює несплачену суму штрафу покаранням у виді громадських робіт із розрахунку одна година громадських робіт за один установлений законодавством неоподаткований мінімум доходів громадян або виправними роботами один місяць виправних робіт за двадцять установлених законодавством неоподаткованих мінімумів доходів громадян, але на строк не більше двох років.

Цивільний позов задовольнити і стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 3048,00 гривень матеріальної шкоди та 2000 гривень моральної шкоди.

У відповідності з п.1 ч.6 ст.100 КПК України повернути за належністю потерпілому ОСОБА_4 мобільний телефон «Мейзу М5С».

Відповідно з п.7 ч.9 ст.100 КПК України диск CD-R з камер відеоспостереження ломбарду «Імперіал», за 17.01.2018, залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу його зберігання.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України стягнути з ОСОБА_5 на користь експерта ОСОБА_10 (р/р КБ «ПриватБанк»: НОМЕР_1 , НОКПП:) 150 гривень 00 копійок.

Обвинувачена, прокурор та потерпілий мають право подати апеляційну скаргу на вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення, через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська до апеляційного суду Дніпропетровської області.

На підставі ч.6 ст.376 КПК України копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій, прокурору, а потерпілий копію вироку може отримати у суді.

Суддя: ОСОБА_1