Дата документу 10.01.2018

Справа № 334/4626/16-к
Провадження № 1-в/334/17/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 січня 2018 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

за участю інспектора Дніпровського РС ЗМВУО з питань пробації ОСОБА_4

розглянувши подання клопотання ОСОБА_5 про застосування відносно нього Закону України «Про амністію у 2016 році»

В С Т А Н О В И В :

До Ленінського районного суду м.Запоріжжя надійшло клопотання ОСОБА_5 про застосування відносно нього Закону України «Про амністію у 2016 році».

У клопотанні зазначено, що 03 квітня 2017 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя ОСОБА_5 був засуджений за ч. 1 ст. 286 Кримінального Кодексу України до 3 років обмеження волі без позбавлення права керувати транспортними засобами. На підставі ст. 75 Кримінального Кодексу України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком терміном 2 роки.

З 17.05.2017 року він перебуває на обліку та відбуває покарання у Дніпровському районному, секторі Запорізького міськрайонного відділу уповноваженого органу з питань пробації.

У вересні 2017 року він дізнався, що набрав чинності Закон України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року. № 1810-VIII.

Відповідно до ст.13 цього Закону, дія його поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно, і не поширюється на осіб, які вчинили триваючі або продовжувані злочини, якщо вони закінчені, припинені або перервані після - набрання чинності цим Законом.

Згідно пункту «Є» ст. 1 ЗУ «Про амністію у 2016 році» звільняються засуджені від покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, осіб, визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також осіб, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили та які на день набрання чинності цим законом та які на день набрання чинності цим Законом мають одного чи обох батьків, які досягли 70-річного віку або визнані інвшіідами першої групи, за умови, що в цих батьків немає інших працездатних дітей. ОСОБА_6 вказує, що він має на утриманні матір ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка досягла 70-ти річного віку та є інвалідом II групи загального захворювання. Матір мешкає разом з ним, проте окрім нього вона має двох працездатних дітей, а саме: дочка ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка мешкає за адресою. АДРЕСА_1 та син: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який проживає у російської Федерації та не мають можливості щодо піклування матір`ю.

На підставі викладеного, ОСОБА_5 просить суд застосувати до нього пункт «Є» ст.1 .Закону України « Про амністію у 2016 році» та звільнити від відбування покарання призначеного Ленінським районним судом м. Запоріжжя від 03.04.2017 року, яким він був засуджений за ч.І ст.286 Кримінального Кодексу України до 3 років обмеження волі без позбавлення права керувати транспортними засобами. На підставі ст.75 Кримінального Кодексу України звільнений від відбування основного покарання з випробуванням строком на 2 роки.

У судовому засіданні ОСОБА_5 довів суду обставини свого клопотання та просив суд застосувати до нього амністію на підставі Закону України «Про амністію у 2016 року та звільнити від відбування покарання.

У судовому засіданні представник Дніпровського РС Запорізького міськрайонного відділу уповноваженого органу з питань пробації ОСОБА_4 не заперечували проти звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання призначеного вироком Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 03 квітня 2017 року.

Прокурор також не заперечував проти задоволення клопотання ОСОБА_5 .

Відповідно до ст. 107 КПК України учасникі кримінального провадження просили суд розглянути подання без фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів.

Вислухавши учасників розгляду які з`явилися, дослідивши матеріали справи, суд не вбачає підстав для відмови у задоволенні подання виходячи з наступного.

Відповідно до ст.1 Закону України Про застосування амністії в Україні, амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили. Амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального кодексу України та цього Закону.

07 вересня 2017 року набрав чинності Закон України №1810-VII від 22.12.2016 року Про амністію у 2016 році.

Відповідно до ст.13 цього Закону, дія його поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно, і не поширюється на осіб, які вчинили триваючі або продовжувані злочини, якщо вони закінчені, припинені або перервані після - набрання чинності цим Законом.

Згідно пункту «Є» ст. 1 ЗУ «Про амністію у 2016 році» звільняються засуджені від покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, осіб, визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також осіб, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили та які на день набрання чинності цим законом та які на день набрання чинності цим Законом мають одного чи обох батьків, які досягли 70-річного віку або визнані інвшіідами першої групи, за умови, що в цих батьків немає інших працездатних дітей.

Судом встановлено, що 03 квітня 2017 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя ОСОБА_5 був засуджений за ч. 1 ст. 286 Кримінального Кодексу України до 3 років обмеження волі без позбавлення права керувати транспортними засобами. На підставі ст. 75 Кримінального Кодексу України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком терміном 2 роки.

З 17.05.2017 року він перебуває на обліку та відбуває покарання у Дніпровському районному, секторі Запорізького міськрайонного відділу уповноваженого органу з питань пробації.

З матеріалів особової справи вбачається, що ОСОБА_5 має на утриманні матір ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка досягла 70-ти річного віку та є інвалідом II групи загального захворювання. Матір мешкає разом з ним, проте окрім нього вона має двох працездатних дітей, а саме: дочка ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка мешкає за адресою. АДРЕСА_1 та син: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який проживає у російської Федерації та не мають можливості щодо піклування матір`ю.

Таким чином, обставини, які б виключали можливість застосування амністії до ОСОБА_5 судом не встановлені.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність усіх підстав для задоволення клопотання про застосування акту амністії, щодо засудженого ОСОБА_5 .

Керуючись ст.ст. 537, 539, КПК України, ст.ст. 74, 86 КК України, п. «Є» ст.1 Закону України Про амністію у 2016 році, ст.ст.1, 4 Закону України Про застосування амністії в Україні, -

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_5 про застосування відносно нього Закону України «Про амністію у 2016 році» - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 на підставі п. «Є» ст.1 Закону України Про амністію у 2016 році та звільнити від відбування покарання у вигляді до 3 років обмеження волі без позбавлення права керувати транспортними засобами та звільненого від відбування покарання з іспитовим строком терміном 2 роки.

На ухвалу може бути подана апеляція протягом семи днів в Апеляційний суд Запорізької області через Ленінський районний суд м.Запоріжжя.
Суддя: ОСОБА_1