Справа № 573/351/18
Номер провадження 1-кп/573/61/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 березня 2018 року Білопільський районний суд Сумської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білопілля кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця села Вербове Сумського району Сумського області, з повною середньою освітою, одруженого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: Сумська область, Сумський район, село Вербове, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , українця, громадянина України, уродженця села Капітанівка Сумського району Сумської області, з повною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, без реєстрації, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

1) 01 березня 2017 року Білопільським районним судом Сумської області за ч. 3 ст. 185, ст. 69 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк 240 годин;

2) 21 грудня 2017 року Сумським районним судом Сумської області за ч. 2 ст. 185, ст. 75 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік, судимості незняті та непогашені

- за ч. 2 ст. 185 КК України,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 за попередньою домовленістю з двоюрідним братом ОСОБА_6 наприкінці літа 2015 року, точну дату в ході досудового розслідування не встановлено, працюючи робітниками з догляду за тваринами у Білопільській філії ДП «Укрліктрави», маючи вільний доступ на територію та приміщення ферми вказаного підприємства, вирішили вчинити крадіжку баранів з ферми.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення майна, у день домовленості близько 21 години, перебуваючи на території Білопільської філії ДП «Укрліктрави», розташованої за адресою: Сумська область, м. Білопілля, вул. Миру, 2, скориставшись відсутністю працівників зазначеної філії, діючи таємно, шляхом вільного доступу, з корисливою метою ОСОБА_5 і ОСОБА_6 скоїли крадіжку двох баранів загальною вагою 95 кг із загороди біля ферми.

Зв`язавши мотузками передні та задні ноги баранів, ОСОБА_5 і ОСОБА_6 перекинули вказаних баранів через загороду ферми, після чого розпорядилися викраденим на власний розсуд.

Загальна вартість викрадених 2 баранів становить 1900 грн.

ОСОБА_5 і ОСОБА_6 умисними протиправними діями завдали Білопільській філії ДП «Укрліктрави» матеріальної шкоди на загальну суму 1900 грн.

Крім цього, не зупиняючись на скоєному, 26 листопада 2017 року в ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на заволодіння майном Білопільської філії ДП «Укрліктрави», а саме: 20 тюків сіна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, ОСОБА_5 перебуваючи на зміні на фермі 26 листопада 2017 року, зателефонував знайомому ОСОБА_7 з пропозицією продати йому сіно в рахунок майбутнього придбання молока для дітей. При цьому ОСОБА_5 ввів в оману ОСОБА_7 , сказавши останньому, що сіно йому видали в Білопільській філії ДП «Укрліктрави» в рахунок зарплати. На вказану пропозицію ОСОБА_7 , не перебуваючи в злочинній змові з ОСОБА_5 , погодився.

26 листопада 2017 року близько 5 години ранку ОСОБА_5 , перебуваючи на зміні, маючи вільний доступ на територію та приміщення ферми вказаної філії, зайшов до кімнати, де зберігалися тюки із сіном, звідки виніс за територію ферми 20 тюків сіна вагою 18 кг кожен. Закінчуючи виносити тюки сіна, ОСОБА_5 зателефонував ОСОБА_7 і повідомив, що останній може забрати сіно. Після цього до території ферми на гужовому візку приїхав ОСОБА_7 і вважаючи, що сіно належить ОСОБА_5 , погрузив його на віз та відвіз додому.

Балансова вартість 1 кг сіна станом на листопад 2017 року складала 1 грн. 16 коп., вартість 1 тюка сіна вагою 18 кг становить 20 грн. 88 коп. Таким чином, загальна вартість викраденого ОСОБА_5 майна становить 417 грн. 60 коп.

Крім цього, 28 листопада 2017 року у ОСОБА_5 знову виник злочинний умисел, спрямований на заволодіння майном Білопільської філії ДП «Укрліктрави», а саме: 20 тюків сіна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, перебуваючи на зміні на фермі 28 листопада 2017 року ОСОБА_5 зателефонував ОСОБА_7 з пропозицією продати йому сіно в рахунок майбутнього придбання молока. При цьому ОСОБА_5 повторно ввів в оману ОСОБА_7 , сказавши останньому, що сіно йому видали у Білопільській філії ДП «Укрліктрави» в рахунок зарплати. На вказану пропозицію ОСОБА_7 , не перебуваючи в злочинній змові з ОСОБА_5 , погодився.

28 листопада 2017 року приблизно о 5 годині ранку ОСОБА_5 , перебуваючи на зміні, маючи вільний доступ на територію та приміщення ферми, зайшов до кімнати, де зберігалися тюки із сіном, звідки виніс за територію ферми 20 тюків сіна вагою 18 кг кожен. Закінчуючи виносити тюки сіна, останній зателефонував ОСОБА_7 і повідомив, що той може забрати сіно.

Після цього до ферми на гужовому візку приїхав ОСОБА_7 і, вважаючи, що сіно належить ОСОБА_5 , погрузив його на віз і відвіз додому.

Балансова вартість 1 кг сіна станом на листопад 2017 року складала 1 грн. 16 коп., загальна вартість 1 тюка сіна вагою 18 кг становить 20 грн. 88 коп. Таким чином, загальна вартість викраденого ОСОБА_5 майна становить 417 грн. 60 коп.

Виконуючи вказані дії, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 розуміли їх суспільну небезпечність, усвідомлювали можливість настання суспільно небезпечних наслідків від цих дій та бажали їх настання.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою винуватість визнав повністю, щиро розкаявся та дав показання, які відповідають обставинам, викладеним у обвинувальному акті. Зокрема показав, що влітку 2015 року він та його двоюрідний брат ОСОБА_6 працювали на фермі в ДП «Укрліктрави» та доглядали тварин. В цей час вони вирішили викрасти 2 баранів. Перебуваючи на роботі та маючи вільний доступ до тварин, вони впіймали 2 баранів, мотузками зв`язали передні та задні ноги і перекинули їх через загородку ферми. Потім цих баранів продали ОСОБА_8 .

Крім того, у листопаді 2017 року він продовжував працювати робітником по догляду за тваринами в ДП «Укрліктрави». 26 листопада 2017 року, прийшовши на роботу, вирішив викрасти 20 тюків сіна та продати їх ОСОБА_7 , у якого він купував молоко для дітей. Останньому повідомив, що в рахунок зарплати дали сіно, яке він може продати йому в рахунок майбутнього придбання молока. ОСОБА_7 на таку пропозицію погодився. Вранці 26 листопада 2017 року він виніс з ферми на вулицю 20 тюків сіна, а ОСОБА_7 приїхав конем на гужовій повозці і забрав ці тюки.

Потім 28 листопада 2017 року він таким же чином, як і 26 листопада 2017 року, викрав ще 20 тюків сіна, які теж продав ОСОБА_7 .

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою винуватість також визнав повністю, щиро розкаявся та дав показання, які відповідають обставинам, викладеним у обвинувальному акті. Зокрема показав, що влітку 2015 року він та його двоюрідний брат ОСОБА_5 працювали на фермі в ДП «Укрліктрави» та доглядали тварин. В цей час вони вирішили викрасти 2 баранів. Перебуваючи на роботі та маючи вільний доступ до тварин, вони впіймали 2 баранів, мотузками зв`язали передні та задні ноги і перекинули їх через загородку ферми. Викрадених баранів продали ОСОБА_9 .

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Крім того, такий порядок судового розгляду повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації №6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи "Відносно спрощеного кримінального правосуддя" та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яких суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

При цьому встановлено, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, а тому в суду немає сумнівів у добровільності та істинності їх позицій.

Також судом учасникам судового провадження роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинувачених та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особи останніх, дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих їм злочинах при обставинах, викладених в обвинувальному акті та вироку суду, доведена повністю.

За таких обставин, суд дії ОСОБА_5 кваліфікує за ч. 2 ст. 185 КК України, так як він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка) за попередньою змовою групою осіб, повторно, а дії ОСОБА_6 - за ч. 2 ст. 185 КК України, так як він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка) за попередньою змовою групою осіб.

Призначаючи покарання обвинуваченим ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у відповідності зі ст. 65 КК України, суд виходить з наступного.

Визначені у ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання є гарантією обрання винній особі необхідного й доцільного заходу примусу, яке б ґрунтувалося на засадах законності, гуманізму, індивідуалізації та сприяло досягненню справедливого балансу між правами і свободами особи та захистом інтересів держави й суспільства.

Відповідно до вказаних засад особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів. Виходячи з принципу співмірності цей захід примусу за своїм видом та розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення і повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують.

За місцем проживання ОСОБА_5 характеризується задовільно, на обліку у лікарів психіатра, нарколога не знаходиться, не інвалід.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, оскільки він критично оцінив вчинені ним злочини; активне сприяння розкриттю злочину, оскільки він правдиво повідомив про обставини вчинення злочинів; вперше притягується до кримінальної відповідальності; на утриманні має двох малолітніх дітей ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; відсутність тяжких наслідків.
Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_5 згідно зі ст. 67 КК України, судом не встановлені.

При обранні виду та міри покарання для ОСОБА_5 суд, реалізовуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, вважає, що покарання повинно бути відповідним скоєному і сприяти виправленню обвинуваченого та запобіганню вчинення ним нових злочинів.

На підставі викладеного суд вважає, що необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_5 та попередження вчинення ним нових злочинів буде покарання у виді обмеження волі.

Крім того, з урахуванням особи обвинуваченого та обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчинених злочинів, суд дійшов висновку про можливість виправлення та перевиховання ОСОБА_5 без відбування покарання, а тому його необхідно звільнити від відбування покарання у виді обмеження волі на підставі ст. 75 КК України з випробуванням та з покладенням обов`язків, передбачених п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_6 за місцем проживання характеризується задовільно, на обліку у лікарів психіатра, нарколога не знаходиться, не інвалід.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_6 згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, оскільки він критично оцінив вчинений ним злочин; активне сприяння розкриттю злочину, оскільки він правдиво повідомив про обставини вчинення злочину; відсутність тяжких наслідків.
Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_6 згідно зі ст. 67 КК України, судом не встановлені.

При обранні виду та міри покарання для ОСОБА_6 суд, реалізовуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, вважає, що покарання повинно бути відповідним скоєному і сприяти виправленню обвинуваченого та запобіганню вчинення ним нових злочинів.

На підставі викладеного суд вважає, що необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_6 та попередження вчинення ним нових злочинів буде покарання у виді арешту.

При призначенні покарання суд також враховує, що злочин в даному провадженні ОСОБА_6 вчинив до постановлення вироків Білопільського районного суду Сумської області від 01 березня 2017 року, яким обвинувачений був засуджений за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк 240 годин і яке він вже відбув, та Сумського районного суду Сумської області від 21 грудня 2017 року, яким він засуджений за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік з випробуванням з іспитовим строком 1 рік.

Згідно з п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2004 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» особа, щодо якої було застосоване звільнення від відбування покарання з випробуванням, вчинила до постановлення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожен вирок виконується самостійно.

Оскільки покарання за вироком від 01 березня 2017 року ОСОБА_6 відбув, тому даний вирок судом при призначенні остаточного покарання не враховується.

В зв`язку з тим, що ОСОБА_6 засуджується до реальної міри покарання у виді арешту, тому вирок від 21 грудня 2017 року та вирок в даному провадженні необхідно виконувати самостійно.

Представником Білопільською філією ДП «Укрліктрави» заявлено цивільний позов про стягнення з ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у солідарному порядку 1900 грн. майнової шкоди та з ОСОБА_5 835 грн. 20 коп. майнової шкоди.

Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Оскільки обвинувачені злочинними діями потерпілому завдали майнового збитку на вказані суми, позов визнали повністю, тому суд вважає за необхідне задовольнити його, стягнувши вказані суми з останніх.

Запобіжний захід під час досудового розслідування ОСОБА_5 , ОСОБА_6 не обирався.

Судові витрати та речові докази в провадженні відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 370, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку 1 (один) рік.

Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання за цим злочином у виді арешту на строк 3 (три) місяці.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, призначити ОСОБА_6 остаточне покарання у виді арешту на строк 3 (три) місяці та позбавлення волі на строк 1 (один) рік, від відбування якого на підставі ст. 75 КК України він звільнений з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік вироком Сумського районного суду Сумської області від 21 грудня 2017 року.

При цьому вироки виконувати самостійно.

Строк покарання у виді арешту ОСОБА_6 відраховувати з дня затримання.

Стягнути з ОСОБА_5 , ОСОБА_6 на користь Державного підприємства «Укрліктрави» в солідарному порядку 1900 грн. майнової шкоди.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь Державного підприємства «Укрліктрави» 835 грн. 20 коп. майнової шкоди.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Сумської області через Білопільський районний суд Сумської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя