Справа № 500/6155/15-к
Провадження № 1-кп/500/86/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 жовтня 2017 року м. Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області у складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретарів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

учасники кримінального провадження:

прокурорів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

обвинувачений ОСОБА_9 ,

захисник адвокат ОСОБА_10 ,

потерпіла ОСОБА_11 ,

представник потерпілої - адвокат ОСОБА_12 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ізмаїлі кримінальне провадження, яке внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001701 від 15 липня 2015 року відносно

ОСОБА_13 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Ростов-на-Дону, Російської Федерації, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, не працюючого, який зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , проживає АДРЕСА_2 , не маючого судимості

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 115 ч.1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

14 липня 2015 року приблизно о 23 годині 30 хвилин на автобусній зупинці біля ринку «Росинка», що розташована по пр. Миру (Леніна) в м. Ізмаїлі, між ОСОБА_9 та ОСОБА_14 виникла сварка на ґрунті того, що ОСОБА_9 запідозрив ОСОБА_14 у злочинному зговорі з особами, які таємно викрали його велосипед іноземного виробництва, але так і не з`ясувавши обставини, конфлікт між ОСОБА_9 та ОСОБА_14 припинився.

Після цього, 14 липня 2015 року приблизно о 00 години біля будинку № 4 по вул. Гагаріна в м. Ізмаїл Одеської області ОСОБА_9 наздогнав ОСОБА_14 , який рухався в бік будинку АДРЕСА_3 разом з сестрою - ОСОБА_15 та її чоловіком - ОСОБА_16 та, поваливши ОСОБА_14 на землю, почав з ним боротися, в ході чого ОСОБА_17 дістав з задньої кишені брюк ніж і, бажаючи довести до кінця свій злочинний умисел, направлений на заподіяння смерті особі, умисно, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, за допомогою вищевказаного ножа завдав ОСОБА_14 ножове, колото-різане поранення шиї у верхній третині зліва, колото-різане поранення на передній поверхні лівого тазостегнового суглоба, колото-різане проникаюче поранення лівої легені, від яких останній помер по дорозі до КУ «Ізмаїльська міська лікарня».

Обвинувачений ОСОБА_9 винним себе визнав частково і пояснив, що він не заперечує проти того, що завдяки його діям загинув ОСОБА_14 , але він не мав наміру спричинити смерть останньому, спричинив це за необережністю. 14 липня 2015 року біля 23 години він вихав з дому на велосипеді та мав намір поїхати на дачну ділянку. Виїхавши з дому, він направився до ринку «Росинка», де зустрів ОСОБА_14 та двох жінок. З собою в нього було 2 л. вина, яке він запропонував вжити. Жінки сказали, що треба купити якусь їжу, на що він відповів згодою, та пішов до магазину. Велосипед залишився на вулиці. Коли він повернувся з магазину, то побачив, що велосипеда не має, ніхто з цього приводу йому нічого не міг пояснити. З цього приводу між ним та ОСОБА_14 виникла сварка, вході якої він звинувачував останнього, але тій пояснив, що до крадіжки ніякого відношення не має, до цієї події відношення не має, хто вкрав велосипед йому не відомо. Сварка за часом була короткочасною. Вони після цього розійшлись. Він вирішив пройти дворами будинків, які розташовані біля ринку «Росинка» та пошукати велосипед. До ОСОБА_14 він претензій не мав та не знав, що зустріне його в подальшому. 14 липня 2015 року приблизно о 00 години біля будинку АДРЕСА_3 він побачив ОСОБА_14 , який йшов разом з жінкою (як йому стало в подальшому відомо сестрою) та чоловіком (як йому стало відомо в подальшому чоловіком сестри), які рухались в бік будинку № 2 «б» по вул. Гагаріна в м. Ізмаїл Одеської області. Йому почулось, що відносно нього проходить розмова, в якої про нього не дуже добре розказують. Він наздогнав ОСОБА_15 та її чоловіка ОСОБА_16 та повалив ОСОБА_14 на землю, та почав з ним боротися. В ході боротьби він дістав з задньої кишені брюк ніж і завдав ОСОБА_14 ножове поранення. Він не бажав настання смерті потерпілого, куди саме наносив удари, захищаюсь від дій ОСОБА_14 не пом`ятає. Після цього він пішов з місця події. Ніж, одежу він викинув. Коли наступного дня до нього прийшли співробітники поліції від яких він дізнався про смерть ОСОБА_14 , він розказав, що це зробив він, показав куди викинув ніж та одежу. Він був затриманий співробітниками поліції, розказав про обставини злочину. В скоєному він щиро кається. Він вважає, що поранення які він спричинив постраждалому завдані за необережністю, тобто діями не направленими на спричинення смерті, а діями, які були направлені на захист свого майна та життя.

Окрім часткового визнання обвинуваченим ОСОБА_9 своєї провини його винність підтверджується наступним дослідженими в судовому засіданні доказами.

Потерпіла ОСОБА_15 пояснила, що 14 липня 2015 року вона з чоловіком знаходилась дома. Її брат ОСОБА_14 , який проживав з ними ввечері до дому не повернувся. Вона стала телефонувати йому, але він не відповідав. Вона разом з чоловіком пішла до магазину і між ринком «Росинка» та магазином «Копійка» на проспекті Миру (Леніна) вони зустріла брата. Той розповів, що знаходився біля ринку «Росинка», де в нього сталася сварка з чоловіком, у якого викрали велосипед. До події зі слів брата він причетний не був, про що він, з його слів, розповів чоловіку у якого вкрали велосипед. Зі слів брата їй стало відомо, що сварка тривала не довго і вони розійшлись. Після чого вони зайшли до магазину, купили цигарки та пійлі до дому. З магазину вони шли втрьох (вона, чоловік та брат), розмовляли і обговорювали кінофільм. Брат на сторону інших осіб не висльовлювувся. Разом з ними ніхто не йшов, ніяких несподіванок вони не очікували, ніщо не значило про те, що на них може бути здійснене напад. 14 липня 2015 року приблизно о 00 години біля будинку АДРЕСА_4 хтось наздогнав ОСОБА_18 , який шов трохи попереду, та як і вона та чоловік рухався в бік будинку № 2 «б» по вул. Гагаріна в м. Ізмаїл, напав на нього поваливши його на землю, почав з ним боротися. Все це сталося несподівано для них, чоловік побіг на допомого її брату, але допомогти не вспів оскільки нападник вбіг. В момент сварки ні брат, ні нападник нічого не казали. Нападника вона не запам`ятала, оскільки напад стався раптово, сварка були короткою. Коли вона та чоловік підбігли до ОСОБА_14 вони дізналися та побачили, що останньому спричинені колото-різане поранення шиї у верхній третині зліва, колото-різане поранення на передній поверхні лівого тазостегнового суглоба, колото-різане проникаюче поранення лівої легені. Вони викликали швидку допомогу, яку чекали біля 30 хв., брат був направлений до КУ «Ізмаїльська міська лікарня», але помер по дорозі. Причину конфлікту між нападником та братом вона не знає, ніхто про можливість цього конфлікту її не попереджував, в тому числі і брат. У брату з собою велосипеда не було, він не чого не казав, хто міг вкрасти велосипед, десь його заховати. На такі дії (крадіжка велосипеду) брат був не спроможний, в момент зустрічі біля магазину «Копійка» він казав, до конфлікту не має відношення. На її думку, як щоби брат вкрав велосипед, то він би сказав про це їй. Крім того, нападник ніяких претензій до них чи брата в момент нападу не пред`являв.

Свідок ОСОБА_16 у судовому засіданні пояснив, що 14 липня 2015 року жінка, яка є сестрою ОСОБА_14 , який проживав з ними, сказала йому, що брат ввечері до дому не повернувся. Жінка стала телефонувати йому, але він не відповідав. Він разом з жінкою пішов до магазину і між ринком «Росинка» та магазином «Копійка» вони зустріла брата. Той розповів, що знаходився біля ринку «Росинка», де в нього сталася сварка з чоловіком, у якого викрали велосипед. До події ОСОБА_14 , він причетний не був, про що він, з його слів, розповів чоловіку у якого вкрали велосипед. Зі слів ОСОБА_14 йому стало відомо, що сварка тривала не довго і вони розійшлись. Після чого вони зайшли до магазину, купили цигарки та пійлі до дому. З магазину вони шли втрьох (він, жінка та брат), розмовляли і обговорювали кінофільм. Брат на сторону інших осіб не висльовлювувся. Разом з ними ніхто не йшов, ніяких несподіванок вони не очікували, ніщо не значило про те, що на них може бути здійснене напад. Приблизно о 00 години біля будинку АДРЕСА_4 хтось наздогнав ОСОБА_18 , який шов трохи попереду, так як він та жінка рухався в бік будинку № 2 «б» по вул. Гагаріна в м. Ізмаїл, напав на ОСОБА_19 , поваливши його на землю, почав з ним боротися. Все це сталося несподівано для них. Він побіг на допомого ОСОБА_19 , але допомогти не вспів оскільки нападник вбіг. В момент сварки ні брат, ні нападник нічого не казали. Нападника він не запам`ятав, оскільки напад стався раптово, сварка були короткою. Коли він та жінка підбігли до ОСОБА_14 вони дізналися та побачили, що останньому спричинені колото-різане поранення шиї у верхній третині зліва, колото-різане поранення на передній поверхні лівого тазостегнового суглоба, колото-різане проникаюче поранення лівої легені. Вони викликали швидку допомогу, яку чекали біля 30 хв. ОСОБА_19 був направлений до КУ «Ізмаїльська міська лікарня», але помер по дорозі. Причину конфлікту між нападником та братом він не знає, ніхто про можливість цього конфлікту їх не попереджував, в тому числі і ОСОБА_19 . У ОСОБА_19 з собою велосипеда не було, він не чого не казав, що міг вкрасти велосипед, десь його заховати. На такі дії (крадіжка велосипеду) ОСОБА_19 був не спроможний, в момент зустрічі біля магазину «Копійка» він казав, до конфлікту не має відношення. Нападник ніяких претензій до них чи ОСОБА_19 в момент нападу не пред`являв.

Протоколом проведення слідчого експерименту від 19 лютого 2017 року, а також додатком у вигляді фото-таблиці, з якого вбачається, що під час слідчого експерименту був задіяний статист на якому ОСОБА_9 за допомогою резинового ножа показав яким чином він завдавав ножові поранення ОСОБА_20 , від яких настала смерть останнього. Слідчий експеримент проводиться навпроти багатоповерхового будинку, розташованого по АДРЕСА_5 . ОСОБА_9 показав де знаходились ОСОБА_20 і двоє інших осіб. Це місце знаходиться в 7 (семи) метрах від великого стовпу електроосвітлення. В ході слідчого експерименту ОСОБА_9 показав яким чином він підійшов до ОСОБА_20 і намагався завдати кулаком правої руки в область нижньої частини обличчя справа. Також показав, як ОСОБА_20 ухилився від удару і через ногу (праву) перекинув його на землю перед собою і утримував його. Далі ОСОБА_9 показав як він схопився лівою рукою за верхню частину одягу в області воротніка і він упав на землю спиною, обличчям до ОСОБА_20 , який стояв на ногах, нахилившись над ним. Далі ОСОБА_9 показав як він однією рукою (лівою) тримався за одяг ОСОБА_20 , а правою рукою витягнув із задньої кишені витягнув складний ніж. Далі ОСОБА_9 показав, яким чином він махав ножем в напрямку тіла ОСОБА_20 . Після чого ОСОБА_9 показав як ОСОБА_20 відпустив його і він встав на ноги оскільки ОСОБА_20 відпустив його одяг. Після цього ОСОБА_9 показав як він продемонстрував ніж другому чоловіку який йшов разом з ОСОБА_20 з метою запобігання нападу з боку цього чоловіка. Також ОСОБА_9 показав в якому напрямку він зник з місця події, а саме: по вул. Поперечна в напрямку залізничного вокзалу.

Свідок ОСОБА_21 пояснила, що 14 липня 2015 року її син ОСОБА_9 зібрався поїхати до саду. Вона бачила як він взяв велосипед та уїхав. З собою він взяв ніж, яким намагався робити в саду. Ніж був перочиний, придбаний в магазині. Вона сама біля 23 година 25 хв. поїхала до саду. Коли після 0 годин 15 липня 2015 року син прийшов до саду, він був без велосипеда, чимось стурбований. Він розказав, що ввечері біля ринку «Росинка» зустрів двох дівчат, погодився на їх пропозицію купити продукти та випити віно. Коли він вийшов з магазину, то велосипеду не було, його хтось вкрав, хто саме він не знав. Вранці, коли вона з чоловіком з саду приїхала до дому, то зустріла там робітників поліції, які казали,що знайшли велосипед. Потім від співробітників поліції вона дізналася, що сина підозрюють у вбивстві. Син як ввечері 14 липня 2015 року так і в ранці 15 липня 2015 року був тверезий.

Аналогічними поясненнями батька ОСОБА_9 свідка ОСОБА_22 .

Свідок ОСОБА_23 пояснила, що її племінник ОСОБА_9 15 липня 2015 року біля 12 години прийшов до неї. Вони поспілкувалися, випили чаю. Потім прийшов батько ОСОБА_24 . Разом з ним прийшли якісь люди, які були одягнені в комуфліровану форму. Потім всі вони пішли з дому

Свідок ОСОБА_25 пояснив, що 14 липня 2015 року після 23 години зустрівся на ринку «Росинка» з ОСОБА_9 та ОСОБА_14 . ОСОБА_24 та ОСОБА_19 сварилися між собою з приводу того, що у ОСОБА_24 вкрали велосипед. ОСОБА_24 казав, що він думає, що к цьому причетний ОСОБА_19 . Останній казав, що к цьому не причетний, про крадіжку йому нічого не відомо. Оскільки він обох він знав особисто, стосунки з ними нормальні, він заспокоїв їх, роз`яснив ОСОБА_24 , що ОСОБА_19 цього зробити не міг. На цьому сварка закінчилася. ОСОБА_24 та ОСОБА_19 стисну один одному руки та спокійно розійшлись. Він запропонував ОСОБА_24 з ранку, оскільки була пізня доба суток, прийти на ринок, та він допоможу йому у пошуку велосипеда. ОСОБА_24 погодився з ним та пішов, як він думає, до дому. Ніяких претензій до ОСОБА_19 він не висказував, вів себе спокійно.

Згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання від 15 липня 2015 року свідку ОСОБА_25 були пред`явлені для впізнання чотири особи, серед яких ОСОБА_9 під № 1. На запитання, чи впізнає він серед пред`явлених йому осіб незнайомого йому чоловіка, якого він вперше побачив 14 липня 2015 року ввечері в компанії своїх знайомих коли відпочивав в районі ринку «Росинка» в м. Ізмаїлі, свідок ОСОБА_25 заявив, що серед пред`явлених людей, він впізнає чоловіка № 1, якого бачив 14 липня 2015 року під час відпочинку зі знайомими в районі ринку «Росинка» і представився ОСОБА_26 . Впізнав по зросту вище середнього, худорлявої тіло будови, смуглої шкіри, темному волоссю. Також пояснив, що впізнав його за рисами обличчя та формі статури.

Свідок ОСОБА_27 пояснив, що 14 липня 2015 року він перебував на проспекті Леніна в місті Ізмаїлі біля кіоску «Тобачок» поблизу ринку «Росинка», де вживав алкогольні напої зі своїми знайомими на одній з лавочок. Також туди приїхав на велосипеді потерпілий ОСОБА_9 , у якого була півтора літрова пляшка вина, та який почав розмовляти на сусідній лавочці з ОСОБА_28 та ОСОБА_29 . Приблизно о 23:00 годині, побачивши як потерпілий ОСОБА_9 зайшов до магазину «Роса», він сів на велосипед останнього і поїхав звідти, при цьому на лавочці нікого не залишалося. А на лавочці, де перед цим він був зі своїми знайомими, залишався один чоловік, який спав. Коли він викрадав велосипед його ніхто не бачив, йому ніхто не кричав і ніхто не зупиняв його. Викравши велосипед, він поїхав до своїх знайомих ОСОБА_28 та ОСОБА_29 , і чекав доки останні прийдуть додому. Коли ті приблизно через півгодини прийшли, то нічого не запитували у нього про цей велосипед. Вони ще випили, після чого лягли спати. Вранці приїхали працівники міліції, які забрали ОСОБА_28 і ОСОБА_29 , а йому сказали відвезти велосипед в міліцію, після чого він поїхав на викраденому велосипеді до міліції, де видав його працівникам міліції. Про те, що ОСОБА_9 вбив ОСОБА_30 він дізнався від працівників поліції.

Вироком Ізмаїльського міськрайонного суду від 06 жовтня 2015 року відносно ОСОБА_27 , яким останній визнаний винним у викрадені велосипеду, який належить ОСОБА_9 . З вироку вбачається, що ОСОБА_31 до цього злочину не причетний, його не вчиняв.

Висновком експерта № 7/35-15 від 22 серпня 2015 року, згідно якого при дослідженні трупа ОСОБА_14 виявлені наступні тілесні ушкодження:

?проникаюче колото-різане ушкодження грудної клітини: (рана №1) на висоті 132 см від підошовної поверхні, по задній пахвовій лінії з ушкодженням міжреберних м`яз, пристіночної плеври, нижньої долі лівої легені,

?колото-різане поранення на правій боковій поверхні шиї, у верхній третині; на задньої - зовнішній поверхні тіла; на межі верхньої третини лівого стегна і лівого тазостегнового суглоба, на висоті 100 см. від підошовної поверхні,

?садна: на зовнішній поверхні лівого передпліччя в середній третині, на задній поверхні лівого ліктьового суглоба в середній третині;

?синець на голові в проекції лівої вушної раковини.

Смерть ОСОБА_14 знаходиться в прямому причинному зв`язку з проникаючим колото-різаними пораненнями грудної клітини зліва, з пошкодженням міжреберних м`язів, пристіночної плеври, нижньої долі лівої легені, яке ускладнилося масивною внутрішньою і зовнішньою кровотечею, що викликало порушення реологічних властивостей крові та гемодинаміки в системі мікроциркулярного русла легенів і зумовило зупинку серцевої діяльності та дихання, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, по критерію небезпечності для життя.

Висновком експерта № 1/335-15 від 03 травня 2017 року, згідно якого, з урахуванням попереднього висновку експерта № 7/35-15 від 22 серпня 2015 року, протоколу проведення слідчого експерименту від 19 лютого 2017 року за участі ОСОБА_9 , можливість утворення виявлених на тілі ОСОБА_14 , пошкоджень при умовах і обставинах, зазначених підозрюваним ОСОБА_9 , в ході слідчого експерименту від 19.02.2017 року в частині заподіяння тілесних ушкоджень, а саме - «... Пам`ятає, що під час конфлікту (на вул. Поперечна) почалося обопільне «шарпанье» за одяг і в результаті чого вони обидва впали на землю - ОСОБА_9 , на спину, а ОСОБА_14 , на коліно і перебуваючи праворуч над ОСОБА_9 , тримаючи один одного за одяг. В цей час ОСОБА_9 , лежачи на землі під ОСОБА_14 , спробував піднятися з землі, проте ОСОБА_14 , його утримував руками за одяг, притискаючи за тіло до землі, під собою. Коли він лежав на землі ОСОБА_9 , побоюючись, що інший чоловік підійде і далі, обидва супротивники почнуть бити його ногами, витягнув вільної правою рукою ножик з кишені і почав хаотично махати, не усвідомлюючи куди він завдає ударів. В ході слідчого експерименту був застосована палиця, схожий на предмет яким ОСОБА_9 , наносив удари ОСОБА_14 . ОСОБА_9 , показав і продемонстрував де і як він за допомогою зазначеного предмета намагався відлякати хлопець...» - не виключено. Так як у ОСОБА_14 , перебували поранення на шиї, і на грудній клітці, і в тазостегновій області, які утворилися від дії предмета з гострою контактуючою поверхнею. А також локалізація ушкоджень у ОСОБА_14 , розташовані в межах досяжності озброєної руки. Наявні колото-різані ушкодження, виявлених на тілі ОСОБА_14 , виникли внаслідок дії предмета з гострою контактуючою поверхнею. Визначення характеру дій, внаслідок яких утворилися ушкодження не входить в компетенцію судово-медичного експерта. А сталося це в наслідок хаотичних дій або в наслідок ціле направлених ударів можуть вирішити тільки слідство або суд.

Протоколом огляду місця події від 15 липня 2015 року, згідно якого місцем огляду є перехрестя вул. Поперечна та вул. Гагаріна, навпроти будинку № 4-а по вул. Гагаріна в м. Ізмаїлі. На вул. Поперечна справа від проїзної частини в напрямку ринку «Росинка» біля дощового зливу наявна пляма № 1 бурого кольору, схожа на кров. Пляма розмірами 79х65 см. На відстані 2-х метрів від плями № 1 на асфальті наявна група плям розмірами 92х58 см. Між плямою № 1 та групою плям наявна водяна пляма розмірами 72х36 см. Посередині водяної плями лежить порожня пластикова пляшка з-під води ємністю 1 л. Протягом від плями № 1 до групи плям на бордюрі наявні хаотично розташовані бурі плями у вигляді бризг і кровопідтікання. На відстані 153 см. від бордюру справа в траві наявний жіночий сапог на каблуці на ліву ногу. Прямо на відставні 37 метрів від групи плям бурого кольору в траві виявлена пара садових пупирчатих рукавиць чорного кольору. З плями № 1 групи плям бурого кольору здійснені змиви на два ватних палички, які поміщені в спеціальні контейнери. Доповнення: на відстані 9 метрів від групи плям бурого кольору справа в траві виявлений другий жіночий аналогічний сапог на праву ногу.

Згідно протоколу огляду місця події від 15 липня 2015 року місцем огляду є приміщення літнього душу, розташованого на території двору будинку АДРЕСА_6 , на території садового товариства № 10 в м. Ізмаїл Одеської області. У вказаному приміщенні, що складається з трьох стін з дахом, на якому наявна ємність, наявний титановий котел висотою на рівні приміщення душу. Внизу титанового котла наявна топка, в якій на момент огляду наявні залишки золи. Як пояснив ОСОБА_9 в ході огляду, у вказаному титановому котлі він спалив свої речі: жовту футболку та сині джинси, в яких він був одягнутий в ніч на 15 липня 2015 року, після вчинення ним підрізу. Поряд з титановим котлом наявна ємність для води. Яких-небудь інших слідів та предметів, що становлять інтерес, на місці події не виявлено.

Протоколом огляду місця події від 15 липня 2015 року, згідно якого місцем огляду є територія, розмірами 20х10 см., розташована вздовж будинку АДРЕСА_7 . На момент огляду територія, що оглядається, покрита рослинністю зеленою травою. В ході огляду біля балкону квартири АДРЕСА_8 виявлені туфлі чоловічі чорного кольору 43 розміру з елементами ґрунту на підошві. Далі, навпроти балкону квартири АДРЕСА_9 на відстані 9 м. під гілками яблуні на поверхні ґрунту виявлений металевий розкладний ніж в складеному вигляді з плямами бурого кольору на рукоятці і на клинку ножа. Яких-небудь інших слідів і предметів, що становлять інтерес на місці події не виявлено. На вказану територію, що оглядається, вказав ОСОБА_9 після чого в указаних місцях був виявлений металевий ніж і чоловічі туфлі 43 розміру, які як пояснив ОСОБА_9 належать йому і викинув він їх 15 липня 2015 року приблизно о 00:30 год.

Згідно протоколу огляду місця події від 15 липня 2015 року місцем огляду є ванна кімната приймального покою ІМЦЛ КУ, який розташовано по просп. Суворова, 68 в м. Ізмаїлі. Посередині кімнати на носилках розташоване тіло ОСОБА_14 . На трупі одяг: костюм камуфляжного кольору хакі. Поли куртки розстебнуті і розведені в сторони. Футболка чорного кольору із х/б тканини. Верхня частина куртки і футболки рясно і безладно просочена кров`ю. Брюки з чорним брючним поясом. Носки чорні. Чоботи берці чорного кольору. На передній поверхні брюк визначаються помарки, краплі крові у вигляді знаків оклику, гостре яких спрямовані вниз. Шкіряні покрови блідо-тілесного кольору, сухі, в області голови, шиї, грудної клітини рясно і безладно забруднені кров`ю. Пошкодження: на шиї у верхній третині, зліва і дещо ззаду визначається рана № 1 невизначеної веретено видної форми, що орієнтована в косо-вертикальному напрямку, що йде знизу нагору, зліва направо розмірами 2х0,9 см., верхній край скошений, нижній підритий, краї рівні, спів ставні, кінці: нижній загострений; верхній «П» видний. При перегортанні трупа із рани № 1 виділяється кров. В кишені брюк виявлений мобільний телефон «Nokia» в панелі чорного кольору. Труп направлений в морг на дослідження.

Висновком судово-медичної цитологічної експертизи № 528 від 27 серпня 2015 року, з якої вбачається згідно акту № 739 від 20.07.2015 р. судово-медичного дослідження, проведеного у відділенні судово-медичної імунології, кров потерпілого ОСОБА_14 за ізосерологічною системою АВО відноситься до групи А з ізогемагглютинином анти-В. Згідно дослідженням, проведеним у відділенні судово-медичної імунології, та зареєстрованим за № 238 від 31.07.2015 р. в «Журналі реєстрації результатів дослідження крові живих осіб», кров підозрюваного ОСОБА_9 за ізосерологічною системою АВО відноситься до групи В з ізогемагглютинином анти-А. В піднігтьовому вмісті зрізів нігтьових пластин обох рук трупу ОСОБА_14 (об`єкти № 1, 2 маркування відокремлення судово-медичної цитології) кров не виявлена, виявлені ядровмісні епітеліальні клітини і виявлений білок людини. Встановити статеву належність клітин не надалось можливим у зв`язку з відсутністю в препаратах ядер епітеліоцитів, придатних для даного виду дослідження. При визначенні групової належності клітин, виявлених в об`єктах № 1, 2, виявлений антиген А ізосерологічної системи АВО, властивий особі (особам) з групою крові А (ІІ) даної системи, що не виключає походження епітеліоцитів від особи (осіб) з вищевказаною групою крові системи АВО, в тому числі і від самого потерпілого ОСОБА_14 і виключає від підозрюваного ОСОБА_9 (за груповою ознакою).

Висновком судово-медичної імунологічної експертизи № 888 від 09 вересня 2015 року про те,що кров потерпілого ОСОБА_30 за ізосерологічною еритроцитарною системою АВО відноситься до групи А з ізогемагглютинином анти-В із супутнім антигеном Н.

Кров підозрюваного ОСОБА_9 за ізосерологічною еритроцитарною системою АВО відноситься до групи В з ізогемагглютинином анти-А із супутнім антигеном Н.

На складному ножі, вилученому в ході огляду місця події біля будинку АДРЕСА_10 , виявлена кров людини, при визначенні групової належності якої виявлені слабко виражені антигени А і Н, властиві, у випадку походження від однієї особи, групі А з ізогемагглютинином анти-В із супутнім антигеном Н за системою АВО.

Таким чином, не виключена вірогідність походження виявленої на складному ножі крові від особи з даною групою, в тому числі від потерпілого ОСОБА_14 і виключається від підозрюваного ОСОБА_9 .

На парі чоловічих літніх туфель, вилучених при огляді вищевказаного місця події, що належать ОСОБА_9 (з його слів), виявлені сліди крові людини, при неодноразовому визначенні групової належності якої, виявлені слабковиражні антигени В і Н, властиві, у випадку походження від однієї особи, групі крові В з ізогемагглютинином анти-А із супутнім антигеном Н за системою АВО.

Таким чином, не виключене походження виявленої на парі чоловічих туфель крові від особи з даною групою, в тому числі від підозрюваного ОСОБА_9 .

Даних про присутність на досліджуваній парі туфель крові потерпілого ОСОБА_14 особи, носія антигенна А, не отримано.

Висновком судово-медичної імунологічної експертизи № 895 від 03 вересня 2015 року,згідно якого на двох змивах на марлевих тампонах з правої і лівої рук підозрюваного ОСОБА_9 кров не виявлена.

Висновком судово-медичної імунологічної експертизи № 894 від 04 вересня 2015 року про те, що кров потерпілого ОСОБА_30 відноситься до групи А з ізогемагглютинином анти-В за ізосерологічною системою АВО.

Кров підозрюваного ОСОБА_9 відноситься до групи В з ізогемагглютинином анти-А за ізосерологічною еритроцитарною системою АВО.

В одному із двох (об`єкт № 1) змивів, вилучених з місця події, виявлена кров людини, при дослідженні якої на групову належність виявлений антиген А, властивий групі А з ізогемагглютинином анти-В за системою АВО, що не виключає походження крові від потерпілого ОСОБА_14 і виключає від підозрюваного ОСОБА_9 .

У другому змиві (об`єкт № 2), вилученому з місця події, кров не виявлена.

Висновком судово-медичної експертизи № 499 від 07 вересня 2015 року про те,що на спинці куртки камуфляжної, на 34 см. нижче вороту і на 19 см. правіше лівого бічного шва виявлено одне колото-різане пошкодження довжиною 1,3 см., яке утворене плоским колючо-ріжучим знаряддям типу ножа, що має лезо і ширину зануреної частини клинка не більше 1,8 см. На передній поверхні лівої половинки камуфляжних брюк всередині лівої переднє-бокової кишені, на 8 см. нижче поясу і на 5 см. правіше лівого бічного шву виявлено одне пошкодження довжиною 1,3 см., що має групові ознаки колото-різаного, яке могло бути утворено плоским колючо-ріжучим знаряддям типу ножа, що має лезо і ширину зануреної частини клинка не більше 1,8 см. На задні поверхні лівої половинки камуфляжних брюк, на 1,5 см. нижче поясу і на 3 см. правіше лівого бічного шву, виявлене одне колото-різане пошкодження, яке могло бути утворене плоским колючо-ріжучим знаряддям типу ножа, що має лезо і ширину зануреної частини клинка не більше 1,5 см. На спинці футболки, на 34 см. нижче вороту і на 17 см. правіше лівого бічного шву виявлене одне колото-різане пошкодження довжиною 1,0 см., за локалізацією та морфології аналогічне пошкодженню на куртці. На задні поверхні трусів, на 5 см. нижче поясу і у лівого бічного шву виявлено одне колото-різане пошкодження, яке було утворене плоским колючо-ріжучим знаряддям типу ножа, що має лезо і ширину зануреної частини клинка не більше 1,5 см. На клапті шкіри шиї, вилученому від трупу ОСОБА_14 , виявлена колото-різана рана, утворена плоским колюче-ріжучим знаряддям типу ножа, що має обушок, лезо і ширину зануреної частини клинка не більше 1,5 см. Досліджені пошкодження могли бути завдані кликом ножа, наданого на дослідження.

Висновком судово-медичної імунологічної експертизи № 945 від 14 вересня 2015 року про те, що кров потерпілого ОСОБА_14 відноситься до групи А з ізогемагглютинином анти-В за ізосерологічною системою АВО. Кров потерпілого ОСОБА_9 відноситься до групи В з ізогемагглютинином анти-А за ізосерологічною системою АВО. На камуфляжних куртці та брюках, що належать потерпілому ОСОБА_14 , виявлена кров людини групи А з ізогемагглютинином анти-В за системою АВО, що не виключає її походження від самого потерпілого ОСОБА_14 і виключає від потерпілого ОСОБА_9 .

Висновком експерта № 372 від 17 вересня 2015 року,згідно якого ніж, вилучений в ході огляду місця події 15 липня 2015 року по вул. І.Франко 7/1 в м. Ізмаїлі є складним ножем господарчо-побутового призначення, і до категорії холодної зброї не відноситься.

Висновком судово-медичної імунологічної експертизи № 876 від 08 вересня 2015 року, про те, що кров потерпілого ОСОБА_30 за ізосерологічною еритроцитарною системою АВО відноситься до групи А з ізогемагглютинином анти-В із супутнім антигеном Н.

Кров підозрюваного ОСОБА_9 за ізосерологічною еритроцитарною системою АВО відноситься до групи В з ізогемагглютинином анти-А із супутнім антигеном Н. Дослідженням його слини встановлено, що він відноситься до категорії виділень (Se)

На ручці складного ножа, вилученому в ході огляду місця події біля будинку АДРЕСА_10 , виявлені сліди потових виділень. При неодноразовому визначенні групової належності виявлені слабко виражені антигени В і Н, які, у випадку походження від однієї особи, властиві групі В з ізогемагглютинином анти-А із супутнім антигеном Н за системою АВО (незалежно від категорії виділення).

Таким чином, не виключена вірогідність походження виявленого на ручці складного ножа поту від особи з даною групою, в тому числі від підозрюваного ОСОБА_9 .

На парі чоловічих літніх туфель, вилучених за вищевказаною адресою, потові виділення не виявлені.

Таким чином, суд вважає, що зазначені докази є належними, допустимими та достовірними, а в сукупності вони є достатніми та взаємопов`язаними для постановлення обвинувального вироку.

Аналізуючи досліджені у справі докази в їх сукупності, суд вважає їх достовірними, оскільки кожне з них доповнюється і підтверджується сукупністю інших доказів.

Але, відповідно до ч. 6 ст. 240 КПК, протокол проведення слідчого експерименту (за участю ОСОБА_9 від 14 серпня 2016 року) слідчий, прокурор не склав протокол згідно з вимогами цього Кодексу.

Також, відповідно до ч. 1 ст. 104 КПК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, хід і результати проведення процесуальної дії фіксуються у протоколі. При цьому ч. 3 вказаної статті імперативно встановлює зміст протоколу, у тому числі, вимагає, щоб у протоколі була вступна частина, яка повинна містити відомості про: всіх осіб, які присутні під час проведення процесуальної дії (прізвища, імена, по батькові, дати народження, місця проживання). Також, згідно ч. 5 ст. 104 КПК, протокол підписують усі учасники, які брали участь у проведенні процесуальної дії, а, згідно ч. 6 ст. 104 КПК, якщо особа, яка брала участь у проведенні процесуальної дії, відмовилася підписати протокол, про це зазначається в протоколі.

З описової частини протоколу не вбачається, що під час слідчого експерименту також була присутня адвокат ОСОБА_10 , але вона підписала протокол, хід і результати проведення процесуальної дії не зафіксовані у протоколі, але в порушення наведених ч. 6 ст. 240, ч. 3 ст. 104 КПК, у протоколі проведення слідчого експерименту за участю ОСОБА_9 від 14 серпня 2016 року. у вступній частині не вказані зазначені відомості.

У зв`язку з викладеним протокол слідчого експерименту з додатком у виді відеозапису даної процесуальної дії здобуті з порушенням порядку, встановленого КПК, та в силу ст. 86 КПК є недопустимими доказами, а тому суд не може посилатися на них при ухваленні вироку.

З названих підстав суд не може послатися при укладенні вироку на висновок експерта № 8/335 від 02 вересня 2015 року, оскільки висновок зроблений з урахуванням протоколу слідчого експерименту за участю ОСОБА_9 від 14 серпня 2016 року.

Дії обвинуваченого правильно кваліфіковані за ст. 115 ч. 1 КК України, оскільки ОСОБА_9 вчинив вбивство,тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Згідно висновку експертів-психіатрів № 434 від 18серпня 2015 року ОСОБА_9 яким-небудь хронічним психічним захворюванням, слабоумством, іншим хворобливим станом психіки не страждав і не страждає. В період часу, що відноситься до вчинення інкримінованого йому діяння, ОСОБА_9 ознак якого-небудь тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності не виявляв, міг в повній мірі усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. На теперішній час ОСОБА_9 психічних розладів не виявляє, за своїм психічним станом може брати участь в слідчих діях та предстати перед судом, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

Погодившись з таким висновком експертів-психіатрів, що проводили судово-психіатричну експертизу, суд визнає ОСОБА_9 осудним і відповідальним за скоєне.

Суд не може погодитися з доводами обвинуваченого та захисту про те, що дії ОСОБА_9 слід кваліфікувати за ч.1 ст. 119 КК України, як вбивство за необережністю оскільки ОСОБА_9 не мав умислу на вбивство та він діяв з врахуванням протиправних дій постраждалого, так як ці доводи захисту суперечать зібраним доказам у справі, оскільки в судовому засіданні достеменно встановлено, що між ОСОБА_9 та ОСОБА_14 біля 23 години стався конфлікт, який закінчився примиренням. Через деякий час (біля 00 години) ОСОБА_9 безпідставно напав на ОСОБА_14 , завдав йому тілесні ушкодження, предполагаючи, що друга особа підійде, та вони вдвох будуть бити його, хоча реальної загрози не було. При цьому він ( ОСОБА_24 ) завдавав удари умисно в життєво важливі органи постраждалому.

ОСОБА_9 усвідомлював (не міг не усвідомлювати) суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачав (не міг не передбачати з огляду на характер завданих тілесних ушкоджень, їх локалізацію) його суспільно небезпечні наслідки у вигляді смерті постраждалого і хоча не бажав, але свідомо припускав їх настання, смерть настала до приїзду в лікарню, що вказує на те, що ОСОБА_9 діяв з умислом на вбивство постраждалого.

Даючи оцінку свідченням таким свідченням обвинуваченого, суд приходить до висновку, що вони дані відповідно до обраної їм форми захисту заперечувати скоєне, і спростовуються свідченнями потерпілої, свідків, іншими дослідженими судом доказами.

Суд вважає, що винуватість ОСОБА_9 в об`ємі пред`явленого звинувачення встановлена сукупністю доказів досліджених і перевірених ще раз судом.

У суду немає підстав ставити під сумнів істинність фактів, повідомлених потерпілою, свідками. Даних про яку-небудь їх зацікавленість в результаті справи не встановлено, їх свідчення відповідають і не суперечать обставинам, відомості про яких містяться в інших зібраних у справі доказах.

При призначенні покарання суд, відповідно до ст.ст. 65 - 67 КК України враховує характер і міру громадської небезпеки вчиненого злочину, дані, які характеризують особу обвинуваченого, обставини, які обтяжують і пом`якшувальні покарання.

Обставин, які б згідно ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_9 , судом встановлено не було.

До обставин, які згідно ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_9 , суд відносить визнання своєї провини обвинуваченим, щире розкаяння в скоєнні злочину, сприяння в його розкритті, часткове відшкодування матеріального збитку.

Суд також приймає до уваги те, що відповідно до ст. 3 Конституції України людина, її життя та здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Обвинувачений ОСОБА_9 вчинив тяжкий злочин проти життя особи.

З урахуванням вказаних обставин, суд у відповідності до вимог закону України про кримінальну відповідальність та передбачених цим законом санкцій вважає, що обвинуваченому ОСОБА_9 необхідно для його виправлення та запобігання нових злочинів призначити покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкцій ч. 1 ст. 115 КК України.

При вирішенні цивільного позову, який пред`явлено потерпілою ОСОБА_11 про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_9 4987 грн. в якості відшкодування завданої злочином майнової шкоди, суд виходить з того, що обвинувачений ОСОБА_9 повністю визнав пред`явлений позов в частині відшкодування матеріальної шкоди, суд також керується положеннями ст.1166 ЦК України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Таким чином, із вказаної норми права випливає, що майнову шкоду, завдану потерпілої ОСОБА_11 повинен відшкодувати обвинувачений ОСОБА_9 , який вчинив злочини, в результаті яких і виникла у потерпілої майнова шкода. Його вина повністю доведена вищенаведеними доказами, які були досліджені судом, та з нього на користь ОСОБА_11 підлягають стягненню 4987 грн. матеріальної шкоди.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивачка представила документи, що підтверджують матеріальні витрати, пов`язані із злочином.

Аргументуючи завданої моральної шкоди, позивачка вказує на переживання пов`язані із смертю брата, порушення нормальних життєвих зв`язків, у зв`язку з неможливістю продовження активного цивільного життя, погіршення матеріального становища, що негативно позначається на моральному стані.

Зважаючи на вищевикладене, суд вважає, що цивільний позов в частині відшкодування моральної шкоди підлягає задоволенню частково. При визначенні компенсації моральної шкоди, суд враховує вимоги соціальної справедливості і співмірності, характер заподіяних потерпілій моральних страждань, матеріальне становище обвинуваченого, а також інші обставини справи.

Судом встановлено, що ОСОБА_9 був затриманий у даному кримінальному провадженні 17 липня 2015 р. та тримався під вартою до 14 березня 2016 року, у зв`язку з чим в строк його покарання слід зарахувавши в силу вимог ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції від 24 рудня 2015 року) строк попереднього ув`язнення з 17 липня 2015 року до 14 березня 2016 року.

Речові докази розподіляються відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати, пов`язані з проведенням експертизи у справі, підлягають відшкодуванню відповідно до вимог ст.ст. 124, 126 КПК України.

Керуючись ст. ст. 369 371, 373 375 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_13 визнати винним за ст. 115 ч. 1 КК України і призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на сім літ.
В силу ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції від 24 рудня 2015 року) зарахувати ОСОБА_9 в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з 17 липня 2015 року до 14 березня 2016 року, виходячи з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.

З набранням вироком законної сили з метою його виконання ОСОБА_9 затримати та взяти під варту.

Строк основного покарання ОСОБА_9 у виді позбавлення волі обчислювати з моменту його затримання та взяття під варту.

Запобіжний захід до набирання законної сили вироку відносно ОСОБА_9 не обирати.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_32 задовольнити частково і стягнути на її користь з обвинуваченого ОСОБА_9 :

?у якості відшкодування матеріальної шкоди 4987 грн.,

?у якості відшкодування моральної шкоди 25000 грн.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_9 в дохід держави процесуальні витрати у справі, пов`язані з проведенням експертизи в сумі 184 грн. 44 коп.

Речові докази у справі, на які накладено арешт згідно ухвали слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду від 17 липня 2015 року, а саме:

?велосипеду іноземного виробництва - повернути ОСОБА_22 ,

?інші речі, на які накладено арешт знищити.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Одеської області через Ізмаїльський міськрайонний суд впродовж 30 діб з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Апеляційним судом Одеської області.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді, а обвинуваченому та прокурору вручити копію вироку негайно після його проголошення.

Головуючий - суддя

Суддя

Суддя