№ 336/7388/17
Пр. № 1-кс/336/4/2018
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

7 лютого 2018 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора Запорізької місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 , слідчого СВ Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, непрацюючого, неодруженого, такого, що не має реєстрації, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , несудимого, за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000266 від 21.01.2015 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 і ч. 3 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

Слідчий СВ Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_7 за погодженням з прокурором прокуратури Шевченківського району м. Запоріжжя ОСОБА_8 звернувся до слідчого судді з клопотанням про обрання відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В обґрунтування клопотання зазначив, що 21 січня 2015 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000266 внесено відомості за ч. 2 ст. 15 і ч. 3 ст. 185 КК України за фактом замаху на таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням до приміщення, що не був доведений до кінця з причин, що не залежать вів волі особи, і мав місце приблизно о 02-30 годині 21 січня 2015 року в приміщенні магазину «СССР» за адресою: м. Запоріжжя, вул. Авраменка, 12-Б.

21 січня 2015 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні описаних дій.

10 березня 2015 року був оголошений його розшук.

Слідчий просить про обрання відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки він підозрюється у вчиненні тяжкого; відсутність місця проживання в м. Запоріжжі, а також відсутність міцних соціальних зв`язків дають підстави вважати, що, перебуваючи на волі, він може переховуватися від слідчого та суду. Про ризик переховування від органу досудового розслідування свідчить його злісне ухилення від участі в проведенні слідчих дій, внаслідок чого 10 березня 2015 року був оголошений його розшук, ухвалою слідчого судді було надано дозвіл на його затримання з метою приводу до суду для участі в розгляді клопотання про застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні слідчий підтримав доводи клопотання, просить про його задоволення.

Прокурор вважає, що клопотання підлягає задоволенню з тих самих мотивів, на які посилається слідчий.

Підозрюваний заперечує проти задоволення клопотання.

Захисник вважає, що менш суворий запобіжний захід, зокрема, домашній арешт, зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного і виконання ним покладених на нього процесуальним законом обов`язків.

Вислухавши думку учасників кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступних міркувань.

Згідно із ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити речі чи документи, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

За змістом ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів, тяжкість покарання, що загрожує особі, у разі визнання її винною, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, репутацію обвинуваченого, наявність у нього судимостей, дотримання обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів у випадках їхнього попереднього застосування.

Із змісту наведених норм випливає, що завданням застосування будь-якого запобіжного заходу є забезпечення належної процесуальної поведінки особи, яка піддана кримінальному переслідуванню, а при обранні того чи іншого запобіжного заходу, достатнього і необхідного у кожному конкретному випадку, крім тяжкості звинувачення необхідно враховувати сукупність перелічених в законі обставин.

В силу ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК.

Наданими суду доказами, якими є протоколи слідчих дій, доведено обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, яке передбачене ч. 2 ст. 15 і ч. 3 ст. 185 КК України.

Зазначений злочин є тяжким кримінально караним діянням і цю обставину враховує суддя, виносячи рішення на користь клопотання про взяття під варту.

Крім наведених міркувань, суд враховує те, що слідчий і прокурор довели наявність ризиків вчинення обвинуваченим дій, спробам вчинення яких в силу закону призвані перешкоджати запобіжні заходи, а саме: переховування від органу досудового і суду, про що свідчить ухилення обвинуваченого від явки до слідчого, що зумовило оголошення його розшуку 10 березня 2015 року.

Факт ухилення від органу досудового розслідування в суді підтвердив підозрюваний, заявивши, що взимку 2015 року змінив місце проживання, переїхавши до іншого населеного пункту.

І хоча його заява про те, що він не знав про виклики до слідчого, не отримуючи повістки через зміну проживання, не позбавлена логіки, проте суддя виходить з того, що будучи підданим кримінальному переслідуванню після повідомлення про підозру, ОСОБА_6 не міг не усвідомлювати свого обов`язку слідчому про зміну місця проживання, і саме свідоме вчинення цих дій свідчить про виправданість ризику переховування.

Виходячи з викладеного, в інтересах забезпечення ефективності кримінального провадження суд може констатувати сукупність підстав для обрання відносно підозрюваного найбільш суворого запобіжного заходу.

Вирішуючи питання про визначення розміру застави, достатньої для забезпечення підозрюваним його процесуальних обов`язків, суд вважає за доцільне визначити розмір цієї застави в сумі, кратній двадцяти розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 182-184,193,196, 197, 395 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИЛА:

Клопотання слідчого СВ Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_7 задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк у шістдесят днів, зарахувавши до цього строку час затримання на підставі ухвали слідчого судді з 13-00 години 6 лютого 2018 року, встановивши, що строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу закінчується о 10 годині 6 квітня 2018 року.

Визначити заставу у розмірі, кратному двадцяти розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме: у сумі 35240 гривень.

У випадку внесення підозрюваним застави покласти на нього відповідно до ст. 194 КПК України обов`язки прибувати до слідчого, прокурора, в суд за першим викликом; не відлучатися за межі населеного пункту, де він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчому, прокурору, суду про зміну свого місця проживання.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області протягом п`яти днів з дня її оголошення

Слідчий суддя ОСОБА_1