Справа № 629/4448/17
Номер провадження 1-кп/629/140/18
УХВАЛА
27 квітня 2018 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши питання про продовження обвинуваченому дії запобіжного заходу, -

встановив:
Органами досудового розслідування ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.307 ч.2 КК України.

Згідно ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Вирішення питання щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні просив запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 залишити раніше обраний - утримання під вартою та продовжити його дію на два місяці, посилаючись на те, що обвинувачений вчинив тяжкий злочин, має не зняті і не погашені в установленому законом порядку судимості, справа по суті не розглянута та наявні ризики передбачені п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України.

Обвинувачений та його захисник, не погодились з пропозицією прокурора та просили змінити запобіжний захід з тримання під вартою на інший більш м`який домашній арешт, враховуючи, що прокурором не доведено наявність існуючих ризиків та що у обвинуваченого наявні хронічні захворювання, він має на утриманні цивільну дружину та неповнолітню дитину.

При вирішенні питання про доцільність продовження строку запобіжного заходу ОСОБА_4 , суд оцінює сукупність обставин, передбачених в ст.178 КПК України, а саме: вагомість обставин, що свідчать про вчинення обвинуваченим злочину, тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винним у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого обвинувачується, враховуючи, що дії обвинуваченого носять характер тяжкого кримінального правопорушення, вчиненого у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, а також той факт, що ОСОБА_4 , має не зняті та не погашені в установленому законом порядку судимості, офіційно не працює та не має офіційних джерел отримання доходів, що свідчить про наявність ризиків, передбачених п.1,5 ч.1 ст.177 КПК України, зокрема вірогідність обвинуваченого переховуватися від суду та вчинити новий злочин, пов`язаний з незаконним обігом наркотичних засобів та речовин.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Нових обставин, які були би підставою для зміни запобіжного заходу в даному судовому засіданні стороною захисту та обвинуваченим не надано.

Заслухавши думку учасників судового засідання, суд вважає, що продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є доцільним.

Виходячи із сукупності приведених обставин, суд вважає за необхідне продовжити ОСОБА_4 строк тримання під вартою до двох місяців. Застосування більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого, вказаний висновок ґрунтується на тому, що заявлені ризики не зменшились та виправдовують тримання особи під вартою.

В зв`язку з продовженням строку тримання під вартою, суд відмовляє в задоволенні клопотання обвинуваченого та захисту про зміну запобіжного заходу на домашній арешт.

Відповідно до вимог ст.182 КПК України, суд з урахуванням викладених обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану обвинуваченого, ризиків які передбачені ст.177 КПК України, вважає що застава в сумі 50520 грн. буде достатньою для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України.

Керуючись ст.ст.177,178,182,183,331 КПК України, суд, -

ухвалив:
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити незмінним - у вигляді тримання під вартою та продовжити його дію на строк до двох місяців - до 27.06.2018 року.

Визначити суму застави у розмірі 50520 (п`ятдесят тисяч п`ятсот двадцять) гривень, які необхідно внести на розрахунковий рахунок №6674, код банку отримувача МФО 820172, , банк отримувача ДКС України, отримувач коштів ТУ ДСА України у Харківській області, до сплину терміну тримання під вартою.

При внесенні визначеної суми застави ОСОБА_4 з-під варти звільнити.

У разі внесення застави, відповідно до ст.194 ч.5 КПК України, покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: 1) прибувати до суду за першою вимогою; 2) не відлучатися із населеного пункту, в якому зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу суду; 3)повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

З моменту обрання запобіжного заходу у вигляді застави щодо особи, яка не тримається під вартою, в тому числі до фактичного внесення коштів на відповідний рахунок, а також з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної судом в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обвинувачений, заставодавець зобов`язані виконувати покладені на них обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

В задоволенні клопотання захисника та обвинуваченого про зміну запобіжного заходу відмовити.

Копію даної ухвали вручити обвинуваченому, захиснику та прокурору, направити начальнику Державної установи «Харківська установа виконання покарань (№27)», для виконання.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1