АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 05.55/796/15/2017
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2017 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва ОСОБА_1 , розглянувши клопотання адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 про відвід судді Апеляційного суду міста Києва ОСОБА_4 , -

ВСТАНОВИЛА:

15 вересня 2017 року адвокат ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 подав клопотання про відвід судді Апеляційного суду міста Києва ОСОБА_4 від розгляду справи за протоколом про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КупАП, щодо ОСОБА_3 .

Відвід судді ОСОБА_4 мотивований тим, що розгляд зазначеної справи під її головуванням проводиться упереджено, без повного з`ясування та дослідження обставин дорожньо-транспортної пригоди, з порушенням права ОСОБА_3 на захист, що виразилося у відмові в задоволенні його клопотання про проведення повторної авто технічної експертизи. Зазначає, що попередня експертиза, призначена постановою судді Апеляційного суду міста Києва ОСОБА_4 від 12 лютого 2017 року, проведена однобічно, без врахування усіх вихідних даних, які містяться в матеріалах справи, а саме на підставі пояснень іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_5 та лише одного пояснення ОСОБА_3 , при цьому в справі наявні ще його додаткові пояснення з фотографіями місця події і пояснення свідка ОСОБА_6 , які залишено поза увагою експерта, що призвело до помилкових висновків.

Вислухавши пояснення ОСОБА_3 та його захисника ОСОБА_2 щодо обґрунтування клопотання, дослідивши матеріали справи та доводи клопотання, суд дійшов висновку про залишення без задоволення клопотання про відвід.

Кодекс України про адміністративні правопорушення фактично не передбачає процесуальних норм, які регламентують порядок розгляду суддею справ про адміністративні правопорушення і не містить спеціальних норм, що передбачають для учасників судового розгляду можливість заявити відвід судді і, відповідно, не передбачають порядку розгляду заяви про відвід.

Разом з тим, згідно з ч.1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини від 04 листопада 1950 року кожна людина має право при визначенні її громадянських прав і обов`язків або будь-якого обвинувачення проти неї на справедливий і відкритий розгляд впродовж розумного терміну незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону. Таким чином, зазначена міжнародно-правова норма гарантує кожній людині справедливий розгляд її справи незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону.

Згідно зі ст.8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.Відповідно до положень ст. 9 Конституції України та ст. 17 Закону України «Про міжнародні договори» від 22 грудня 1993 року, міжнародні договори, згода на обов`язковість яких дана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Передбачено також, що коли міжнародним договором встановлені інші права, ніж ті, що передбачені законодавством України, то застосовуються правила міжнародного договору.
Зазначені обставини свідчать про наявність прогалин в національному законодавстві стосовно процесуального врегулювання права на відвід та порядку розгляду заяви про відвід по справам про адміністративні правопорушення.Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини, наявність безсторонності відповідно до п.1 ст.6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивними критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід враховувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду.
У рішенні ЄСПЛ "Мироненко і Мартенко проти України", зокрема у п. 66, зазначено, що згідно з усталеною практикою Суду, наявність безсторонності має визначатися, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв.За суб`єктивнимкритерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім.
Відповідно до ст. 129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічного, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Як убачається з матеріалів справи, клопотання адвоката ОСОБА_2 про відвід судді ОСОБА_4 мотивований незгодою з рішенням судді, яким відмовлено в задоволенні клопотання про призначення повторної автотехнічної експертизи.

Однак, таке рішення прийнято суддею в межах своїх повноважень та не може свідчити про невиконання суддею приписів, регламентованих ст.ст. 245, 252, 280 КУпАП, а тому, підстав для задоволення клопотання про відвід судді відсутні. Захисник у клопотання не навів переконливих доказів про заінтересованість судді у розгляді справи та не зазначив обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в неупередженості судді. Судомтакож не встановлено будь-яких інших обставин, передбачених діючим законодавством, які б могли бути підставою для відводу судді, а тому у заявленому відводі необхідно відмовити.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИЛА:

Відмовити в задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 .

Суддя
Апеляційного суду міста Києва ОСОБА_1