Справа № 370/1648/15-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/470/18 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 2 11.04.2018

УХВАЛА
Іменем України

11 квітня 2018 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області у складі :

головуючого - судді : - ОСОБА_2

суддів : - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретар - ОСОБА_5

за участю прокурора - ОСОБА_6

обвинуваченого - ОСОБА_7

захисника - ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000300 від 15.04.2015 року, за апеляційною скаргою прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції на ухвалу Макарівського районного суду Київської області від 13 березня 2018 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 128 КК України повернуто прокурору для усунення недоліків,
В С Т А Н О В И Л А:
До Макарівського районного суду Київської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000300 від 15.04.2015 року за обвинуваченням ОСОБА_7 за ст. 128 КК України.
Ухвалою Макарівського районного суду Київської області від 13 березня 2018 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000300 від 15.04.2015 року щодо ОСОБА_7 за ознаками злочину, передбаченого ст. 128 КК України, повернуто прокурору.
Своє рішення суд мотивував тим, що формулювання обвинувачення не містить об`єктивної сторони інкримінованого злочину, а саме, діяння (дія чи бездіяльність) особи, наслідки від таких дій, причинний зв`язок між діями та відповідними наслідками, що настали, а також взагалі не є конкретним.
Відсутність в обвинувальному акті конкретного формулювання обвинувачення унеможливлює якісно і в повній мірі здійснювати захист від пред`явленого обвинувачення, що безперечно, порушує право особи на захист та ухвалене судове рішення за таких обставин у будь-якому разі повинно бути визнано незаконним, у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.
Вважає, що даний обвинувальний акт, всупереч ст. 291 КПК України, не містить у собі належним чином сформульованого обвинувачення, що порушує вимоги норм як чинного законодавства України, так і міжнародної практики, оскільки для повноцінного захисту своїх прав особа має право знати, в чому вона обвинувачується.
Також у порушення ч. 4 ст. 291 КПК України, у доданому до обвинувального акту реєстрі матеріалів досудового розслідування не вказана дата складання та вручення цього обвинувального акту обвинуваченому та його захиснику.
Не погоджуючись з судовим рішенням, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Макарівського районного суду Київської області від 13 березня 2018 року скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
На обґрунтування своїх вимог зазначає, що мотиви суду про неконкретність обвинувачення є досить загальними, абстрактними іне підтверджені (не зазначені в ухвалі) конкретними фактами, натомість, відповідно до ч. 2 ст. 291 КПК України, в обвинувальному акті зазначено найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; анкетні відомості обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові дата та місце народження, місце проживання, громадянство); відомості про потерпілих; прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; викладено фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону істатті (частину статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; обставини, які обтяжують та пом`якшують покарання; розмір витрат на залучення експерта; зазначено дату та місце складання та затвердження обвинувального акта.

Зазначає і те, що в обвинувальному акті формулювання обвинувачення складається з обставин, які свідчать про наявність доведених даних про подію (час, місце, спосіб) кримінального правопорушення, форму вини, мотив імету його вчинення, обставини, які впливають на ступінь тяжкості кримінального правопорушення тощо.

Вказує, що правова кваліфікація дій особи в обвинувальному акті містить не тільки посилання на окрему статтю ічастину цієї статті кримінального закону, а й точне формулювання, у тому числі і об`єктивної сторони та кваліфікуючих ознак конкретного кримінального правопорушення.

Вказує, що позиція обвинуваченого та його захисника свідчить про те, що вони розуміють суть обвинувачення, готовідо захисту і тому заперечували проти повернення прокурору обвинувального акта інаполягали на розгляді справи.

Вказує, що надані обвинуваченому відомості достатні для повного розуміння останнім суті висунутого проти нього обвинувачення, що є необхідним для підготовки адекватного захисту.

Вказує, що суд не зазначив конкретні недоліки, які необхідно усунути прокурору, не визначив чіткий строк для їх усунення, який має бути розумним.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, який подану апеляційну скаргу підтримав, думку обвинуваченого та його захисника, які також підтримали подану прокурором апеляційну скаргу, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Відповідно до ч.3 п.3 ст.314 КПК України суд у підготовчому судовому засіданні має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України, тобто за наявності таких порушень вимог процесуального закону, які перешкоджають призначенню справи до судового розгляду.

Повертаючи обвинувальний акт прокурору, суд вказав, що обвинувальний акт не відповідає вимогам закону, оскільки він не містить у собі належним чином сформульованого, конкретного обвинувачення. Крім того, у доданому до обвинувального акту реєстрі матеріалів досудового розслідування не вказана дата складання та вручення цього обвинувального акту обвинуваченому та його захиснику.

Однак, з даним висновком суду колегія суддів погодитися не може з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити такі відомості: 1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; 2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; 5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; 6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; 7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; 8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); 9) дату та місце його складення та затвердження.
Як вбачається з обвинувального акта у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_7 , в ньому викладені фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, зазначена правова кваліфікація з посиланням на положення закону і частину статті закону України про кримінальну відповідальність та викладено формулювання обвинувачення. Також в ньому зазначені анкетні дані обвинуваченого, найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, який склав обвинувальний акт; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання. Обвинувальний акт підписаний та затверджений прокурором із зазначенням його посади та прізвища. До обвинувального акту доданий реєстр матеріалів досудового розслідування.
За таких обставин висновки суду про невідповідність обвинувального акта вимогам ст. 291 КПК України та необхідність його повернення прокурору на усунення недоліків не ґрунтуються на вимогах закону.
Посилання суду на те, що в обвинувальному акті не зазначена об`єктивна сторона інкримінованого ОСОБА_7 злочину, а саме, діяння особи, наслідки від таких дій та причинний зв`язок між діянням і наслідками, що настали є безпідставним, оскільки вказані обставини зазначені в обвинувальному акті та крім того, зазначені обставини не можуть бути підставою для повернення обвинувального акту прокурору як такого, що не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, оскільки не перешкоджають призначенню справи до судового розгляду і можуть бути перевірені в судовому засіданні, та усунуті шляхом зміни прокурором обвинувачення .

Також на думку колегії суддів, ті недоліки реєстру матеріалів досудового розслідування, які зазначені судом в ухвалі, не дають підстав для повернення обвинувального акту. Ці недоліки не впливають на можливість призначення судового розгляду, та крім того, як вбачається з пояснень обвинуваченого та його захисника, ними не заперечується той факт, що обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування ними було отримано в день написання відповідної розписки про їх отримання, а саме, 18.01.2018р.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на вимоги ч.5 ст. 28 та ч.1 ст. 21 КПК України, відповідно до яких кожен має право, щоб обвинувачення щодо нього в найкоротший строк або стало предметом судового розгляду, або щоб відповідне кримінальне провадження щодо нього було закрите та кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним та неупередженим судом.
Враховуючи те, що відомості про злочин, передбачений ст. 128 КК України внесено до ЄРДР 15.04.2015р., на даний час вказане кримінальне провадження так і не розглянуто судом та в справі не прийнято остаточного рішення, повернення обвинувального акту не буде сприяти дотриманню розумних строків розгляду кримінального провадження та порушує право особи на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки.
Враховуючи викладене колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає до задоволення, ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню, а обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні №0000300 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 128 КК України підлягає поверненню до суду першої інстанції для виконання вимог ст. ст. 314- 316 КПК України.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,
У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.
Ухвалу Макарівського районного суду Київської області від 13 березня 2018 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000300 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 128 КК України повернуто прокурору для усунення недоліків - скасувати.
Обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні №0000300 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 128 КК України повернути до суду першої інстанції для виконання вимог ст. ст. 314- 316 КПК України.

Судді

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4