Справа № 461/65/18
Провадження № 1-в/461/16/18
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11.01.2018 року м. Львів
Галицький районний суд м. Львова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю: прокурора ОСОБА_3 ,
представника Державної установи «Львівська установа виконання покарань (№19) ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові в залі суду клопотання засудженого ОСОБА_5 про зарахування строку попереднього ув`язнення,-
засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про застосування до нього положень Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» та зарахувати у строк покарання строк попереднього ув`язнення за вироком Волинського обласного суду від 23 лютого 1998 року, а саме 6 років 4 місяці.
В обґрунтування внесеного клопотання покликається на те, що згідно вироку Волинського обласного суду від 23 лютого 1998 року, час відбування покарання рахується з 14 травня 1997 року, відповідно до протоколу затримання, до ухвали від 24 травня 2000 року Судової колегії в кримінальних справах Волинського обласного суду.
Засуджений ОСОБА_5 в судовому засіданні клопотання підтримав з мотивів, викладених у такому та просив задовольнити.
Представник ДУ «Львівська УВП (№ 19)» та прокурор, кожен окремо, під час розгляду справи зазначили, що клопотання підлягає до часткового задоволення, а саме, що слід зарахувати засудженому ОСОБА_5 у строк відбутого за вироком Волинського обласного суду від 23 лютого 1998 року покарання у виді довічного позбавлення волі строк попереднього ув`язнення у період з 12.05.1997 року по 31.03.1998 р., з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши пояснення учасників процесу, суд дійшов висновку, що клопотання підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Згідно п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13 частини першої статті 537 цього Кодексу.
ОСОБА_5 був засуджений вироком Волинського обласного суду від 23.02.1998 року за ст.69, ч.3 ст.142, п.п. а, г, з, і ст.93 КК України та йому було обрано за сукупністю скоєних ним злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначено покарання у вигляді смертної кари розстрілу з конфіскацією всього належного йому на праві індивідуальної власності майна.
Ухвалою Верховного Суду України від 31 березня 1998 року касаційні скарги засуджених ОСОБА_5 і ОСОБА_6 , а також адвоката ОСОБА_7 залишено без задоволення.
Ухвалою Волинського обласного суду від 24 травня 2000 року замінено призначене за вироком судової колегії в кримінальних справах Волинського обласного суду від 23 лютого 1998 року покарання ОСОБА_5 за ст.69, ч.3 ст.142, п.п. а, г, з, і ст.93 КК України у вигляді смертної кари розстрілу на довічне позбавлення волі в тюрмі суворого режиму.
Відповідно до ч.5 ст.72 КК України, викладеної в редакції Законом України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», який набрав чинності 24 грудня 2015 року, зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.
Виходячи зі змісту ч.1 ст. 58 Конституції України та ч. 1 ст. 5 КК України під законом, що іншим чином поліпшує становище особи, слід розуміти закони, які змінюють на користь особи такі визначені в КК наслідки вчинення злочину, які не пов`язані з кримінальною відповідальністю.
Ізолятори тимчасового тримання та слідчі ізолятори є місцями попереднього ув`язнення.
Відтак, час відбування попереднього ув`язнення слід рахувати з моменту фактичного затримання ОСОБА_5 - 12.05.1997 року та до моменту винесення ухвали Верховного Суду України - 31.03.1998 року, оскільки в період часу ОСОБА_5 перебував в слідчому ізоляторі, як в установі виконання покарань, оскільки з ним не проводилось жодних слідчих чи процесуальних дій, тому в задоволенні решти вимог клопотання засудженого слід відмовити.
Керуючись ст.72 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, ч. 1 ст. 1 Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення», суд,-
Клопотання ОСОБА_5 про зарахування строку попереднього ув`язнення - задоволити частково.
Зарахувати засудженому ОСОБА_5 у строк відбутого за вироком Волинського обласного суду від 23 лютого 1998 року покарання у виді довічного позбавлення волі строк попереднього ув`язнення у період з 12.05.1997 року по 31.03.1998 р., з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
В задоволенні клопотання в іншій частині - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Львівської області через Галицький районний суд м.Львова протягом 7 днів з моменту її оголошення.

Суддя ОСОБА_1