АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа №645/4842/16-к Головуючий 1-ої інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-кп/790/460/18 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.2 ст.125 КК України
УХВАЛА
Іменем України
25 січня 2018 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

обвинуваченого - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду м. Харкова кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника на ухвалу Фрунзенського районного суду м. Харкова від 30.10.2016р. відносно ОСОБА_8 ,-

ВСТАНОВИЛА:
Вказаною ухвалою задоволене клопотання захисника і роз`яснена ухвала Фрунзенського районного суду м. Харкова від 31.10.2016р. відносно ОСОБА_8 .

Так, вказаною ухвалою закрите кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 в скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України.
Не погоджуючись з таким рішенням захисник подав апеляційну скаргу з доповненнями в якій просив змінити ухвалу Фрунзенського районного суду м. Харкова від 31.10.2016р. виключивши із неї текст формулювання обвинувачення, а також інші формулювання, які порушують принцип презумпції невинуватості.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника в підтримку своєї апеляційної скарги, з`ясувавши думку прокурора, який висказався за залишення ухвали суду без змін, вивчивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла до наступного.

Так, згідно ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

Як вбачається з ухвали суду (т.1 а.с.32) суд у мотивувальній частині зазначив фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважав встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення тобто те що прямо було зазначено в обвинувальному акті.

Крім того суд, вказав, що потерпілим подана заява, в якій він відмовився від обвинувачення проти ОСОБА_8 за ч.2 ст.125 КК України, та просив суд у зв`язку з цим закрити кримінальне провадження (т.1 а.с.17).

Зміст ухвали суду встановлений у ст.372 КПК України передбачає, що її складовими є вступна, мотивувальна та резолютивна частини.

При цьому згідно ч.1 ст.370 КПК України будь-яке судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим.

Поняття обґрунтованого рішення наведене у ч.2 тієї ж норми відповідно до якого це рішення ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 цього Кодексу.

Отже виходячи з наведених правових норм, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції зобов`язаний був зазначити суть обвинувачення та навести кваліфікацію для розв`язання заявленого потерпілим клопотання оскільки без цих даних суд позбавлений можливості перевірити законність такої відмови та вирішити його по суті.

Посилання ж захисника на те, що п.2 ч.1 ст.372 КПК України не передбачає зазначення вказаних обставин у мотивувальній частині, колегія суддів вважає не достатньо коректним оскільки вказана норма встановлює лише орієнтовний перелік питань на які повинен відповісти суд, а конкретні залежать від суті конкретного клопотання.

Крім того, у вказаній нормі зазначено, що суд повинен вказати у мотивувальній частині: суть питання, що вирішується і за чиєю ініціативою воно розглядається, а також встановлені судом обставин із посиланням на докази, що на думку колегії суддів повністю узгоджується з текстом ухвали суду.

З приводу доводів апелянта щодо порушення принципу презумпції невинуватості то колегія суддів вважає їх надуманими оскільки цей принцип прямо закріплений у ст.62 Конституції України згідно якої особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Отже, з вищевикладеного колегія суддів приходить до висновку, що застосовний судом першої інстанції, за згодою всіх учасників судового провадження, процесуальний порядок закриття кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 не порушує принципу презумпції невинуватості.

Таким чином, колегією суддів не встановлені підстави передбачені ст.ст.408, 409 КПК України для зміни чи скасування судового рішення, а тому ухвалу Фрунзенського районного суду м. Харкова від 30.10.2016р. відносно ОСОБА_8 слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст.405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА
Апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення, а ухвалу Фрунзенського районного суду м. Харкова від 30.10.2016р. відносно ОСОБА_8 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Касаційного кримінального суду Верховного суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

Головуючий

Судді