У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 листопада 2017 року м. Ужгород
Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , ознайомившись з клопотанням старшого слідчого в особливо важливих справах слідчого управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області підполковника поліції ОСОБА_2 , погоджене прокурором ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно, -
В С Т А Н О В И В:
З внесеного клопотання та матеріалів, доданих до нього, встановлено, що Головним управлінням Національної поліції в Закарпатській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000228 від 13.11.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
Старший слідчий в особливо важливих справах слідчого управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області підполковник поліції ОСОБА_2 , за погодженням з прокурором ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з клопотанням про арешт майна.
Клопотання обґрунтоване наступним.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 12 листопада 2017 року біля 17 год. 20 хв. водій ОСОБА_4 , керуючи автомобілем марки «Volkswagen Transit» державний реєстраційний номерний знак « НОМЕР_1 », та рухаючись по головній вулиці Борканюка, в смт. Великий Бичків в напрямку Біла Церква Рахівського району, допустив наїзд на велосипедистку ОСОБА_5 , 1938 року народження. Остання, внаслідок ДТП, від отриманих тілесних ушкоджень померла по дорозі до Великобичківської селищної лікарні.
12.11.2017 року у ході проведення огляду місця пригоди у відповідності до вимог ст.237 КПК України транспортний засіб автомобіль марки «Volkswagen Transit» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , був вилучений та доставлений на спецмайданчик Рахівського ВП ГУНП в Закарпатській області.
Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , автомобіль марки «Volkswagen Transit» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , є власністю ОСОБА_6 , мешканця АДРЕСА_1 , але фактичним користувачем вказаного транспортного засобу є ОСОБА_7 , дата 1976 року народження, мешканець АДРЕСА_2 , що підтверджується виданою на його ім`я довіреністю.
Враховуючи, що автомобіль марки «Volkswagen Transit», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , є доказом злочину, а також те, що метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), слідчий просить задовольнити подане клопотання.
Дослідивши подане клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
Згідно зі ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Одним із таких заходів є арешт майна.

Відповідно до загальних правил застосування заходів забезпечення кримінального провадження, визначених ст. 132 КПК України, застосування таких заходів не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою застосування цих заходів, наявна потреба досудового розслідування в їх застосуванні, можливість виконання завдання досудового розслідування лише за умови їх застосування, ця потреба виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

З приписами ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У відповідності до ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Згідно з ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Як встановлено слідчим суддею, клопотання про арешт майна подане слідчим через канцелярію суду 15.11.2017 року, а майно (автомобіль марки «Volkswagen Transit» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 ) було тимчасово вилучене в ході проведення огляду 12.11.2017 року (згідно з копією протоколу огляду, яка міститься в матеріалах справи транспортний засіб доставлений та затриманий на штраф майданчик 13.11.2017 року).

Таким чином, слідчим пропущено строк звернення з клопотанням про арешт майна. Водночас, клопотання про поновлення пропущеного строку із зазначенням причин поважності пропуску такого, слідчим не заявлено.

Згідно з ч. 6 ст. 132 КПК України, до клопотання слідчого, прокурора про застосування, зміну або скасування заходу забезпечення кримінального провадження додається витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання.

Водночас, доданий до клопотання витяг з кримінального провадження №0000228 від 13.11.2017 року не підтверджує повноваження прокурора ОСОБА_3 , який погоджував клопотання, на здійснення нагляду за додержанням законів під час проведення досудового розслідування даного кримінального провадження.

Окрім наведеного, до клопотання про арешт майна слідчим долучені: копія витягу з кримінального провадження №0000228 від 13.11.2017 року; копія протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 12.11.2017 року; копія висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 119 від 12.11.2017 року, виданий Закарпатським обласним наркологічним диспансером; копія посвідчення водія на ім`я ОСОБА_4 ; копія Свідоцтва про реєстрацію ТЗ серія НОМЕР_2 . В той же час, копії зазначених документів належним чином не засвідчені, що позбавляє слідчого суддю можливості пересвідчитися в ідентичності цих документів, в той час, як інформація, що в них міститься, має суттєве значення під час розгляду клопотання цієї категорії та може істотно вплинути на висновки слідчого судді.

Оскільки, слідчим суддею встановлено, що клопотання слідчого про арешт майна не відповідає вимогам ст. 171 КПК України, слідчий суддя вважає не можливим розглянути його, як про це просить в клопотанні слідчий.

Відповідно до ч. 3 ст. 172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

За наведених обставин слідчий суддя вважає, що відповідно до наведених вимог кримінального процесуального закону, клопотання про арешт майна підлягає поверненню прокурору, який його погодив, а для усунення недоліків клопотання слід встановити строк в сімдесят дві години.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170-172 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:
Клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах слідчого управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області підполковника поліції ОСОБА_2 , погоджене прокурором ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно - повернути прокурору відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення прокуратури області юристу 1 класу ОСОБА_8 .

Встановити строк в сімдесят дві години для усунення недоліків, викладених у мотивувальній частині ухвали.

Роз`яснити, що повернення клопотання не є перешкодою для повторного звернення до слідчого судді з клопотанням про вжиття заходів кримінального провадження (арешт майна).

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1