Апеляційний суд Кіровоградської області
Провадження № 11-кп/781/756/17 Головуючий у суді І-ої інстанції ОСОБА_1
Доповідач у суді ІІ-ої інстанції ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13.11.2017 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8

засудженого ОСОБА_9
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницькому, матеріали клопотання засудженого ОСОБА_9 про застосування Закону України «Про амністію у 2016 році» за апеляційними скаргами засудженого ОСОБА_9 , адвоката ОСОБА_7 та адвоката ОСОБА_8 , які діють в інтересах засудженого ОСОБА_9 на ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 05 жовтня 2017 року, якою
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Знам`янка Кіровоградської області, громадянину України, з середньою спеціальною освітою, який не одружений, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

- 07.04.2014 року Знам`янським міськрайонним судом Кіровоградської області за ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки;

- 23.07.2015 року Знам`янським міськрайонним судом Кіровоградської області за ч.2 ст.185, ч.1 ст.71 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі,

відмовлено в задоволенні клопотання про застосування Закону України «Про амністію у 2016 році»,
В С Т А Н О В И Л А:

Засуджений ОСОБА_9 звернувся до Ленінського районного суду м. Кіровограда з клопотанням про застосування до нього положень Закону України «Про амністію у 2016 році».

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 05 жовтня 2017 року відмовлено в задоволенні вищезазначеного клопотання.
Своє рішення районний суд мотивував тим, що відповідно до п. «а» ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році» амністія не застосовується до осіб, які після ухвалення вироку, але до повного відбуття покарання, знову вчинили умисний злочин.
З урахуванням наведеного суд дійшов висновку про неможливість застосування до засудженого ОСОБА_9 Закону України «Про амністію у 2016 році», оскільки вказаним Законом встановлено пряму заборону щодо застосування амністії стосовно осіб, які після ухвалення вироку, але до повного відбуття покарання, знову вчинили умисний злочин.
В апеляційній скарзі ОСОБА_9 просить скасувати ухвалу районного суду та задовольнити його клопотання щодо застосування до нього амністії.
Свої вимоги апелянт мотивує тим, що злочин за який його засуджено є злочином середньої тяжкості. Також районний суд не врахував те, що він відбув більшу частину призначеного йому покарання, раніше покарання в місцях позбавлення волі не відбував, вину свою визнав повністю, завдані збитки потерпілим відшкодував, сприяв слідству також має ряд хронічних захворювань, які за час відбування покарання загострилися до критичного стану.
В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 який діє в інтересах засудженого ОСОБА_9 просить скасувати ухвалу районного суду та винести рішення про застосування до його підзахисного ст. 3 Закону України «Про амністію у 2016 році».
Своє рішення він обґрунтовує тим, що прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання засудженого ОСОБА_9 .
В своїх поясненнях засуджений ОСОБА_9 підтримав своє клопотання та надав пояснення, що він хворіє туберкульозом нирки.
Разом з тим, на думку захисника районний суд помилково застосував положення п. а) ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році», так як засудженим не було скоєно після ухвалення вироку до повного відбуття покарання нового умисного злочину.
В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_8 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_9 просить скасувати ухвалу районного суду та винести ухвалу про задоволення клопотання.
Своє рішення він обґрунтовує тим, що відповідно до ст. 1 ЗУ «Про амністію у 2016 році», слід звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, осіб, визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також осіб, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили:
г) яких на день набрання чинності цим Законом в установленому порядку визнано інвалідами першої, другої чи третьої групи, а також хворими на активну форму туберкульозу (диспансерні категорії 1-4), онкологічні захворювання (III, IV стадії за міжнародною класифікацією ТИМ), СНІД (III, IV клінічні стадії за класифікацією ВООЗ) та інші тяжкі хвороби, що перешкоджають відбуванню покарання та підпадають під визначення Переліку захворювань, які є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання, затвердженого у додатку 12 до Порядку організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі затвердженого наказом Міністерства юстиції України, Міністерства охорони здоров`я України від 15 серпня 2014 року № 1348/5/572.
Саме з цих підстав (стан здоров`я) і було заявлене клопотання, відповідні підтверджуючі матеріали маються в матеріалах кримінального провадження.
Щодо того, що ОСОБА_9 скоїв кримінальне правопорушення середньої тяжкості, то згідно із ст. 3 Закону України «Про амністію у 2016 році», слід звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, крім тих, які підлягають звільненню від відбування покарання на підставі статті 1 цього Закону, засуджених за злочини, що не є тяжкими та особливо тяжкими та не поєднані з насильством, небезпечним для життя і здоров`я, якщо вони на день набрання чинності цим Законом відбули не менше однієї чверті призначеного строку основного покарання.
ОСОБА_9 відбув понад половину строку, під дію ст. 4 ЗУ «Про застосування амністії в Україні» він не підпадає.
Щодо ст. 9 ЗУ «Про амністію у 2016 році», то п. «е» не містить статей, за якими засуджений ОСОБА_10 . Стаття З цього ж Закону не місить відсилання до п. «а» ст. 9 ЗУ «Про амністію у 2016 році».
Таким чином, підстави для відмови в задоволенні клопотання засудженого відсутні.
Заслухавши доповідача, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційних скарг , вивчивши матеріали клопотання та обговоривши доводи апеляційних скарги, колегія суддів вважає, що її необхідно залишити без задоволення, з таких підстав.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1 Закону України «Про застосування амністії в Україні» амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили.
Згідно з п. а) ч 1 ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році» амністія не застосовується до осіб, зазначених у статті 4 Закону України "Про застосування амністії в Україні", а також до осіб які після ухвалення вироку, але до повного відбуття покарання, знову вчинили умисний злочин.
Як вбачається з вироку Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 23 липня 2015 року ОСОБА_9 вчинив кримінальне правопорушення будучи засудженим за вироком Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 07 квітня 2014 року за ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України, звільнений від відбування з випробуванням з іспитовим строком 3 роки. Упродовж іспитового строку вчинив новий злочин, за який засуджений вироком Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 23.07.2015 року на підставі якого на даний час відбуває покарання.

Отже, колегія суддів погоджується з думкою районного суду про неможливість застосування до засудженого ОСОБА_9 Закону України «Про амністію у 2016 році», оскільки вказаним Законом встановлено пряму заборону щодо застосування амністії стосовно осіб, які після ухвалення вироку, але до повного відбуття покарання, знову вчинили умисний злочин.
Апеляційні вимоги адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_9 стосовно того, що засудженим не було скоєно після ухвалення вироку до повного відбування покарання нового умисного злочину є такими, що не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та не відповідають обставинам вчинення ОСОБА_9 кримінального правопорушення.
Також колегія суддів важаає, не можуть бути задоволені апеляційні вимоги адвоката ОСОБА_8 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_9 , стосовно того, що п. «е» ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році» не містить статей, за якими засуджений ОСОБА_10 , а ст. 3 цього ж Закону не місить відсилання до п. а) ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році», оскільки законодавцем встановлено у ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році» визначені всі випадки при яких амністія не застосовується.
З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційні скарги засудженого ОСОБА_9 , адвоката ОСОБА_7 та адвоката ОСОБА_8 , які діють в інтересах засудженого ОСОБА_9 необхідно залишити без задоволення, а ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 05 жовтня 2017 року необхідно залишити без змін.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419, КПК України, ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році», -
П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційні скарги засудженого ОСОБА_9 , адвоката ОСОБА_7 та адвоката ОСОБА_8 , які діють в інтересах засудженого ОСОБА_9 - залишити без задоволення, а ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 05 жовтня 2017 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про застосування Закону України «Про амністію у 2016 році» - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з дня проголошення є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4