Справа № 139/177/18
Провадження № 1-кп/139/16/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 березня 2018 року Мурованокуриловецький районний суд Вінницької області в складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю сторін провадження:

процесуального прокурора ОСОБА_2 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

законного представника обвинуваченого ОСОБА_4

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 ,

представника Служби у справах дітей ОСОБА_6 ,

представника ювенальної поліції ОСОБА_7 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Муровані Курилівці кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, студента 3 курсу Михайловецького ПАЛ, не одруженого, раніше не судимого -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України
в с т а н о в и в:

Біля 22-ої години 20 січня 2018 року неповнолітній ОСОБА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, маючи умисел на заволодіння чужим майном та корисливий мотив, таємно зайшов на територію домогосподарства, що розташоване в АДРЕСА_2 , і викрав з подвір`я мотоблок марки «ZUBR Q-78» з причепом, які належать ОСОБА_9 . Виштовхавши мотоблок з причепом з подвір`я, ОСОБА_3 розпорядився ними на власний розсуд, а саме: завів мотоблок та поїхав в напрямку села Підлісне Барського району Вінницької області. Відповідно до висновку автотоварознавчої експертизи за № 73 від 08.02.2018 вартість викраденого становить 4150 гривень. Своїми діями ОСОБА_3 завдав матеріального збитку ОСОБА_9 на суму 4150 гривень.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в інкримінованому злочині визнав повністю та пояснив: 20 січня 2018 року зранку він пішов на рибалку, там вживав спиртне. Коли повертався додому біля 22-ої години і проходив повз будинок ОСОБА_9 , вирішив взяти мотоблок і на ньому поїхати до сестри в с. Підлісне. З подвір`я мотоблок він викотив, а вже на вулиці завів його і поїхав. Коли вже виїжджав із села, помітив, що навпроти їде поліцейський автомобіль. Він заглушив мотоблок і побіг переночувати у придбаний батьками будинок. 22 січня 2018 року він зізнався у крадіжці. Соромно за свій вчинок, кається і запевняє, що таке більше ніколи не повториться.
Потерпіла у судове засідання не з`явилася. 14 березня 2018 року подала суду заяву про розгляд справи за її відсутності (а.с. 26). У ній зазначено, що вона не має претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченого і просить суворо його не карати.

З урахуванням такого клопотання та думок з цього приводу інших учасників судового розгляду, обставини, що інтереси потерпілої можуть бути захищені без її участі, суд ухвалив про розгляд справи за відсутності потерпілої ОСОБА_9 .

Законний представник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 суду пояснила: Її син виховується у повній сім`ї. У нього є дві повнокровні сестри (старша і молодша), а також старший брат рідний за матір`ю. З 12 років, після отриманої батьком травми хребта, ОСОБА_10 всі чоловічі обов`язки по домогосподарству взяв на себе, в тому числі чотири місяці виходив за батька на роботу. Він дуже любить рибалку, домашню роботу, вміє і знає все по господарству. Навчається у місцевому ліцеї посередньо. За характером спокійний, злагідний, слухняний, уважний до рідних та односельців, завжди приходить на допомогу. Ніколи ніяких шкідливих звичок не було, ніколи не бачила його випившим. Запевняє, що і вона, і батько мають вплив на сина, він їм підчиняється, прислухається до їх настанов. Просила за можливості не застосовувати щодо нього покарання.
Представник Служби у справах дітей Мурованокуриловецької райдержадміністрації ОСОБА_6 (а.с. 42) пояснив суду, що за клопотанням слідчого Мурованокуриловецького ВП у лютому цього року він виїздив до місця проживання неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_3 . Було встановлено задовільні умови проживання дитини, повне забезпечення одягом, взуттям, продуктами харчування. У сім`ї нормальні стосунки між дитиною та батьками. Вважає, що ОСОБА_3 може виправитися без призначення покарання.
Представник ювенальної поліції ОСОБА_7 (а.с. 43) пояснив, що неповнолітній ОСОБА_3 був поставлений на облік в органах поліції лише після скоєного 20.01.2018 злочину. До цього і після цього приводів у поліцію щодо ОСОБА_3 не було. Вважає, що обвинувачений здатен виправитися без призначення покарання.
З урахуванням повного визнання вини у вчиненні вищенаведеного кримінального правопорушення, а також клопотання обвинуваченого (а.с. 27), враховуючи думку інших учасників судового розгляду, за відсутності заперечень та сумнівів, переконавшись у добровільності його позиції, суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Дослідження доказів було обмежено допитом обвинуваченого, заслуховуванням думок законного представника та представників Служби у справах дітей та ювенальної поліції, та дослідженням доказів щодо розміру процесуальних витрат по визначенню вартості предмета злочину та трасологічного дослідження, а також доказів, що характеризують особу обвинуваченого.

Розглянувши справу в судовому засіданні, з`ясувавши та оцінивши обставини справи в сукупності з дослідженими доказами, суд прийшов до висновку, що вина ОСОБА_3 доведена повністю і його дії слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Відповідно до частин 1 і 2 ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Перед судовими дебатами захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 заявив клопотання про застосування щодо неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_3 примусових заходів виховного характеру у виді застереження з передачею його під нагляд матері ОСОБА_4 .
Інші учасники судового розгляду підтримали і не заперечили проти такого завершення справи.
Відповідно до статті 40 Конвенції ООН про права дитини за кожною дитиною, яка, як вважається, порушила кримінальне законодавство, обвинувачується або визнається винною в його порушенні, визнано право на таке поводження, що сприяє розвиткові у неї почуття гідності, зміцнює повагу до прав людини та при якому враховуються вік дитини і бажаність сприяння її реінтеграції та виконання корисної ролі в суспільстві.

Мінімальними стандартними правилами ООН, що стосуються здійснення правосуддя щодо неповнолітніх "Пекінські правила", підписаними Україною 29.11.1985 визначено, що система правосуддя спрямована на забезпечення того, щоб будь-які заходи впливу на неповнолітніх правопорушників були пропорційно відповідними їх особистості та обставинам вчиненого правопорушення. Жодна така особа не може бути вилучена з-під нагляду батьків, частково або повністю, якщо це не виправдано обставинами справи.

З урахуванням зазначених принципів національним законодавством передбачено можливість виправлення неповнолітніх без покарання шляхом застосування примусових заходів виховного характеру. Так, відповідно до ч. 1 ст. 105 КК України суд вправі звільнити неповнолітнього від покарання із застосуванням примусових заходів виховного характеру за наявності сукупності таких умов:

а) неповнолітній вчинив злочин невеликої або середньої тяжкості;

б) неповнолітній щиро розкаявся;

в) поведінка неповнолітнього після скоєння злочину була бездоганною.

У разі встановлення цих умов на момент постановлення вироку суд вправі вважати неповнолітнього таким, що не потребує застосування покарання.

З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що клопотання захисника підлягає до задоволення. Так, відповідно до класифікації злочинів, визначеної ст. 12 КК України, вчинене ОСОБА_3 діяння є злочином середньої тяжкості. На досудовому слідстві та в суді ОСОБА_3 щиро розкаявся у вчиненому, сприяв досудовому слідству та суду в розкритті злочину, а його поведінка і до крадіжки і після її вчинення є бездоганною, про що засвідчили в цьому судовому засіданні законний представник обвинуваченого та представники Служби у справах дітей та ювенальної поліції, а також свідчать довідка про судимість (а.с. 48), довідка головного лікаря КУ «Мурованокуриловецька ЛПЛ» (а.с. 49), довідка-характеристика з місця проживання (а.с. 50) про те, що обвинувачений не порушує громадський порядок, та характеристика з місця навчання (а.с. 51), відповідно до якої ОСОБА_3 є добросовісним, роботящим, але посереднім учнем, звіт про неповнолітнього Служби у справах дітей Мурованокуриловецької РДА (а.с. 52-53), висновок Мурованокуриловецького РС пробації (а.с. 39-41).

У разі звільнення неповнолітнього обвинуваченого від покарання, відповідно до ч. 2 ст. 105 КК України, щодо нього мають бути застосовані примусові заходи виховного характеру, передбачені цією нормою кримінального закону, перелік яких є вичерпним.

Суд вважає, що до ОСОБА_3 можливо застосувати лише один захід у вигляді застереження і не застосовувати, як того просить захисник, примусовий захід виховного характеру у вигляді передачі неповнолітнього під нагляд матері. До такого висновку суд прийшов з огляду на те, що 01 травня 2018 року обвинувачений досягне повноліття і такий захід як передача неповнолітнього під нагляд матері не буде мати своїм наслідком реальне виконання.

Згідно зі статтями 122 і 124 КПК України процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів для проведення товарознавчої (а.с. 55) та трасологічної (а.с. 56) експертиз, слід стягнути з обвинуваченого на користь держави.
Визнані у справі речовими доказами мотоблок з причепом відповідно до п. 5 ч. 9 ст. 100 КПК України підлягають поверненню володільцю - потерпілій ОСОБА_9 .
Керуючись ст.ст. 65-68, 105, ч. 1 ст. 185 КК України, ст.ст. 349, 368, 369-371, 373, 374, 376, 395 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

На підставі ст. 105 КК України звільнити ОСОБА_3 від покарання, застосувавши до нього на строк до досягнення повноліття примусовий захід виховного характеру у виді застереження.

Речові докази мотоблок марки «ZUBR Q-78» з причепом АМС-400-02 - повернути потерпілій ОСОБА_9 .

Стягнути із ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави процесуальні витрати в сумі 2288 (дві тисячі двісті вісімдесят вісім) гривень.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому і прокурору.

Копію вироку не пізніше наступного дня після його ухвалення надіслати потерпілій.

На вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення може бути подано апеляцію до Апеляційного суду Вінницької області через Мурованокуриловецький районний суд.
Суддя: _____________