Кагарлицький районний суд Київської області
Справа № 368/1730/17
провадження № 1-кп/368/137/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22.12.2017 рокум.Кагарлик Київської області

Кагарлицький районний суд Київської області
в складі: головуючого-судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
розглянувши під час відкритого підготовчого судового засідання в місті Кагарлик Київської області кримінальне провадження № 0000191 від 18.03.2017 року щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кагарлик Київської області, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , освіта середньо - спеціальна, розлученого, непрацюючого, раніше не судимого, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,
з участю сторін кримінального провадження:
- обвинувачення - прокурора Кагарлицької місцевої прокуратури ОСОБА_4
- захисту - захисника ОСОБА_5
та обвинуваченого ОСОБА_3 , -
в с т а н о в и в:
ОСОБА_3 17.03.2017 р. приблизно о 23 годині 20 хвилин, перебуваючи у власних справах на території Кагарлицької загальноосвітньої школи № 2, що знаходиться за адресою: вул. Паркова, 26 м. Кагарлик Київської області, виявив на шкільному майданчику, у на половину закопаних шинах поліетиленовий пакет з вмістом сухої речовини рослинного походження темно - зеленого кольору. Припустивши, що вказана речовина є рослинною масою конопель, та розуміючи, що вона є наркотичним засобом, обіг якого заборонено відповідно до чинного законодавства України, в цей момент він вирішив її незаконно придбати для подальшого особистого вживання, шляхом паління, без мети збуту.
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу без мети збуту, ОСОБА_3 , діючи умисно, руками взяв знайдений поліетиленовий пакет з вмістом сухої речовини рослинного походження темно - зеленого кольору та помістив його до правої зовнішньої кишені власної куртки, здійснивши таким чином незаконне придбання наркотичного засобу та розпочавши незаконне його зберігання для особистого вживання без мети збуту. Після цього, ОСОБА_3 , попрямував у своїх справах в сторону вул. Тургенєва м. Кагарлик Київської області.
17.03.2017 р. приблизно о 23 години 25 хвилин працівники сектору групи реагування патрульної поліції № 2 Кагарлицького відділення поліції Обухівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області під час проведення відпрацювання Кагарлицького району з метою перевірки документів у особи, яка видалася їм підозрілою, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію», що регламентує застосування превентивних поліцейських заходів, на перехресті вул. Паркової та вул. Тургенєва м. Кагарлик Київської області підійшли до ОСОБА_3 , який перед спілкування з ним, викинув з правої кишені куртки в сторону узбіччя поліетиленовий пакет з вмістом сухої речовини рослинного походження темно - зеленого кольору - канабіс. У подальшому вище вказаний поліетиленовий пакет з вмістом сухої речовини рослинного походження темно - зеленого кольору вилучено працівниками поліції.
Згідно з висновком експерта № 11-2/2646 від 17.05.2017 р., складеним за результатами проведення судової експертизи матеріалів, речовин та виробів надана на експертизу речовина рослинного походження зеленого кольору є особливо небезпечним наркотичним засобом - канабісом. Маса канабісу (в перерахунку на суху речовину) становить 47,31 г.
Згідно зі «Списком №1 Особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено» в Таблиці 1 «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 року за № 770, зі змінами, внесеними згідно з постановою Кабінету Міністрів України № 518 від 04.06.2008 р., канабіс є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено.
Згідно з Таблицею №1, затвердженої наказом МОЗ України №188 від 01.08.2000 року «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу» маса канабісу в перерахунку на суху речовину від 5 г до 500 г є невеликими розмірами.
Таким чином, своїми умисними діями, які виразилися у придбанні та, зберіганні наркотичного засобу без мети збуту, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 309 КК України.

До суду надійшла угода від 11.12.2017 р., укладена між прокурором Кагарлицької місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 і захисником ОСОБА_5 про визнання винуватості, згідно якої:
1. Підозрюваний ОСОБА_3 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні, в скоєному щиро покаявся та активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення.
Крім того, ОСОБА_3 раніше не судимий, має постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , на обліках у психоневрологічному і наркологічних диспансерах не перебуває.
ОСОБА_3 зобов`язався:
беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні;
повністю відшкодувати витрати на залучення експерта в сумі 742,20 грн.
2. Сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 309 КК України у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.
3. Підозрюваний ОСОБА_3 розуміє, що відповідно до ст. 473 КПК України наслідком укладання та затвердження зазначеної угоди для сторін є:
а) для прокурора та підозрюваного - обмеження права на оскарження вироку;
Підстави оскарження обвинувального вироку, яким затверджена ця угода в апеляційному порядку, що визначені в п. 1 ч. 1 ст. 394 КПК України, та в касаційному порядку, що визначені в п.1 ч. 3 ст. 424 КПК України, йому роз`яснено і є зрозумілими.
б)для підозрюваного - відмова від здійснення прав, передбачених абзацами 1 і 4 п.1 ч. 4 ст. 474 КПК України.
Передбачені у цій нормі права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину інкримінованого йому кримінального правопорушення, на допит у судовому засіданні свідків обвинувачення, з`явлення клопотань, виклик свідків і надання суду своїх доказів йому роз`яснено і є зрозумілими.
4. Підозрюваний ОСОБА_3 розуміє, що виконання зобов`язання іншою стороною в межах цієї угоди цілком залежить від дотримання ним Закону і будь-якого положення складеної угоди.
У разі невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку
5. Підозрюваний ОСОБА_3 розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.
Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з такого.
В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому.
Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просила цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в ній покарання.
Судом під час підготовчого судового засідання з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 , розуміючи, що кримінальне провадження стосовно нього може бути розглянуто в судовому засіданні, де він буде мати весь обсяг прав, у тому числі, допитувати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подавати клопотання про виклик свідків і подавати докази, які свідчать на його користь, просить затвердити угоду. У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 зазначив, що винуватість визнав добровільно із розумінням того, що відмовляється від частини своїх прав, угода була укладена добровільно, без будь-якого примусу, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК України. ОСОБА_3 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду покарання та дає згоду на застосування до нього Закон України «Про амністію в 2016 року», оскільки має неповнолітнього сина, щодо якого не позбавлений батьківських прав.
Захисник обвинуваченого в судовому засіданні також просив вказану угоду затвердити та застосувати до обвинуваченого Закон України «Про амністію в 2016 року» і звільнити його від відбування покарання.
Таким чином, суд вважає, що обставини вчинення ОСОБА_3 злочину, передбаченого ч. 1 ст.309 КК України, знайшли своє об`єктивне підтвердження під час підготовчого судового засідання.
Злочин, передбачений ч. 1 ст. 309 КК України, згідно із ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.
Суд шляхом заслуховування пояснень сторін кримінального провадження, дослідження витребуваних документів переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнав себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.
Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України.
Покарання сторонами угоди визначено відповідно до положень ст. ст. 50, 65-67 КК України з урахуванням характеру та тяжкості висунутого ОСОБА_3 обвинувачення, даних про його особу, обставин, що пом`якшують покарання.
При вирішенні питання відносно можливості затвердження укладеної угоди про визнання винуватості суд виходить з того, що судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам КПК України, та/або закону, кваліфікація дій обвинуваченого є правильною, умови угоди відповідають інтересам суспільства, умови угоди не порушують права, свободи, інтереси сторін або інших осіб, не встановлені підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, не встановлена неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань, маються фактичні підстави для визнання винуватості.
Суд враховує, що обвинувачений повністю визнає свою вину, кається в скоєному. При цьому суд враховує дані про особу обвинуваченого: раніше не судимий.
З огляду на викладене укладена сторонами угода про визнання винуватості повністю відповідає вимогам чинного кримінально-процесуального законодавства; дії обвинуваченого ОСОБА_3 вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 309 КК України; умови угоди не суперечать інтересам суспільства; права, свободи та інтереси сторін або інших осіб не порушуються; сторони дійшли зазначеної угоди добровільно, без будь-якого впливу зі сторони; узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначеним ст. 65 КК України.
Згідно ст. 65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про визнання винуватості суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.
За таких обставин укладена між прокурором та підозрюваним угода про визнання винуватості підлягає затвердженню.
Таким чином, суд вбачає, що досягнута угода про визнання винуватості має бути затвердженою.
Суд вважає, що наявність вище встановлених даних дає можливість суду застосувати до ОСОБА_3 покарання у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що в грошовому еквіваленті становить 850,00 гривень.
Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України «Про застосування амністії в Україні», установивши під час розгляду підготовчого судового засідання кримінального провадження наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.
07 вересня 2017 року набув законної сили Закон України «Про амністію у 2016 року» від 22 грудня 2016 року.
Згідно статті 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» передбачено звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, засуджених за умисні злочини, які не є тяжкими або особливо тяжкими відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, та за злочини, вчинені з необережності, які не є особливо тяжкими відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, зокрема щодо осіб, які не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.
При вирішенні питання про застосування амністії до обвинуваченого ОСОБА_3 , судом встановлено, що ОСОБА_3 вчинено злочин середньої тяжкості до набрання чинності Закону України «Про амністію у 2016 році» і він, на день набрання чинності цим Законом має малолітню дитину: сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відносно якого не позбавлений батьківських прав.
Обставини, передбачені ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні»,ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році», які б виключали можливість застосування акту амністії до обвинуваченого, судом не встановлені. Таким чином, до обвинуваченого ОСОБА_3 може бути застосовано п. «в» ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про амністію у 2016 році».
Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати на підставі ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого.
Цивільного позову по справі не заявлено.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 349, 370, 373, 374, 376, 468, 470, 472, 473, 474, 475, 476 КПК України (в редакції 2012 року), суд, -
у х в а л и в:
Затвердити угоду від 11 грудня 2017 року у кримінальному провадженні № 0000191 від 18.03.2017 р. про визнання винуватості, укладену між прокурором Кагарлицької місцевої прокуратури ОСОБА_4 та ОСОБА_3 .
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.. 00 коп.
На підставі п. «в» статті 1 Закону України № 1810-VIІI від 22.12.2016 року «Про амністію у 2016 році» звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не обирався.
Речові докази по кримінальному провадженню: спеціальний пакет «Експертна служба» № 4172644 із вмістом сухої подрібненої речовини рослинного походження зеленого кольору, які передано на зберігання в кімнату речових доказів Кагарлицького ВП, - знищити.
Цивільний позов по справі не заявлено.
Стягнути із ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , процесуальні витрати на користь держави вартість проведеної судової експертизи матеріалів, речовин та виробів в сумі 742 (сімсот сорок два) грн. 20 коп.
На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Київської області через Кагарлицький районний суд Київської області протягом тридцяти діб з моменту його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою - з моменту вручення їй копії судового рішення:
- обвинуваченим та його захисником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання, невиконання судом вимог, встановлених частинами 4, 6, 7 статті 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення наслідків укладення угоди;
- прокурором - виключно з підстав: призначення судом покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили. Судове рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1