Справа № 128/3000/17
УХВАЛА
Іменем України
06 березня 2018 року м. Вінниця
Вінницький районний суд Вінницької області

в складі головуючого:

судді ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниця заяву засудженого

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , росіянина, громадянина України, з середньо - спеціальною освітою, не одруженого, до засудження непрацюючого.

Раніше судимого:

1). 19.11.1985 року Лисичанським міським судом Луганської області за ст. 140

ч.3 КК України до 2 років позбавлення волі. Звільненого 04.10.1987 року по відбуттю строку покарання.

2). 04.01.1991 року Лисичанським міським судом Луганської області за ст. ст. 94, 140 ч.2 ст. 42 КК України до 11 років позбавлення волі. Звільненого 19.07.2001 року по відбуттю строк покарання.

3). 21.01.2004 року Лисичанським міським судом Луганської області за ст.ст. 186 ч.3, 69, 269 ч.1 ст.70 КК України до 3 років позбавлення волі. Звільненого 22.07.2006 року по відбуттю строку покарання.

4). 13.09.2006 року Лисичанським міським судом Луганської області за ст.ст. 162 ч. 1, 69 КК України до штрафу у розмірі 500 гривень.

По даній справі засуджений: 04.04.2007 року Апеляційним судом Луганської області за ст. 115 ч.2, п.13 КК України до 15 років позбавлення волі. Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 18.02.2016 року залік від 24.12.2006 року по 26.06.2007 року на підставі ст. 72 ч.5 КК України,

про заміну невідбутої частини покарання на обмеження волі згідно ст. 82 КК України,

В С Т А Н О В И В:

По даній справі засуджений ОСОБА_5 відбуває покарання за вироком Апеляційного суду Луганської області від 04.04.2007 року за ст. 115 ч.2, п.13 КК України до 15 років позбавлення волі. Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 18.02.2016 року залік від 24.12.2006 року по 26.06.2007 року на підставі ст. 72 ч.5 КК України.

Початок строку: 24.12.2006 року. Кінець строку: 21.06.2021 року.

Засуджений ОСОБА_5 звернувся до Вінницького районного суду Вінницької області із заявою про застосування відносно нього ст. 82 КК України, мотивуючи свої вимоги тим, що він своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці, здобув право на заміну залишку невідбутого ним покарання на більш м`яке покарання, а тому просить застосувати відносно нього ст. 82 КК України.

В судове засідання засуджений ОСОБА_5 не доставлений, однак, попередньо до судового засідання засуджений надав суду заяву, якою свою заяву підтримує повністю, просить її задоволити, просить слухати справу у його відсутність, без технічної фіксації.

Захисник , адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні заяву ОСОБА_5 підтримав в повному обсязі, просив її задоволити, на технічній фіксації не наполягав.

Представник СВК №81 в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, якою у вирішенні заяви покладаються на думку суду, просив заяву засудженого розглядати у його відсутність ,при цьому не наполягав на технічної фіксації.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні, посилаючись на те, що від засудженого ОСОБА_5 та представника адміністрації Стрижавської виправної колонії (№ 81) є заяви про розгляд справи без їхньої участі, просив судовий розгляд проводити без технічної фіксації. При цьому у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 щодо застосування відносно нього ст. 82 КК України просив відмовити , посилаючись на те, що ОСОБА_5 відбуває покарання за особливо тяжкий злочин , неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності , належних висновків для себе не зробив, до праці ставиться не сумлінно, у 2017 році працював лише 3 місяці, а у 2018 році не працював взагалі, а тому своєю поведінкою та сумлінною працею не довів своє виправлення.

З`ясувавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали справи, суд враховує, що частиною другою ст.82 КК України визначено, що заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Відповідно до ч. 4 ст.82 КК України, заміна невідбутої частини покарання більш м`яким, може бути застосовано, після фактичного відбуття засудженим: - не менше третини строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, а також за необережний тяжкий злочин; - не менше половини строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, коли особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона була засуджена до позбавлення волі; - не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і вчинила новий умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.

Згідно роз`яснень, наданих постановою Пленуму Верховного суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року (п.4), Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким на підставі ч. 1 ст. 82 КК ( 2341-14 ) може застосовуватися до осіб, які відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі на певний строк. При цьому більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині КК для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутий строк покарання, призначеного вироком. До неповнолітніх заміна невідбутої частини покарання більш м`яким не застосовується (ч. 4 ст. 107 КК ( 2341-14 ).

Таким чином, суд вправі прийняти рішення про застосування ст. 82 КК України відносно засудженого від відбування покарання за наявності таких обов`язкових умов: сумлінної поведінки та сумлінного ставлення до праці, та після відбуття засудженим певної частини строку покарання, які в сукупності доводять виправлення засудженого.

Судом було встановлено, що засуджений ОСОБА_5 в місцях позбавлення волі знаходиться з 24.12.2006 року. Під час утримання в СіЗО м. Старобільськ характеризувався негативно, за порушення встановленого режиму утримання 5 разів притягувався до дисциплінарної відповідальності, шість разів заохочувався у встановленому законом порядку.

В державну установу «Стрижавська ВК (№81)» прибув 29.12.2014 року.

За час відбування покарання в державній установі «Стрижавська ВК (№ 81)» засуджений ОСОБА_5 намагається дотримуватися встановленого режиму відбування покарання, за порушення режиму відбування покарання 1 раз притягувався до дисциплінарної відповідальності, три рази заохочувався у встановленому законом порядку.

Засуджений ОСОБА_5 працевлаштований в бригаді промислової обслуги в якості підсобного робітника, до праці ставиться не завжди сумлінно.

З довідки про нарахування заробітної плати засудженому ОСОБА_5 за 2017 -2018 роки вбачається, що у 2017 році останній отримував заробітну плату , загальна сума якої складає 2400 грн., у 2018 році заробітної плати не отримував .

З довідки Стрижаської ВК-81 про наявність дисциплінарних стягнень та заохочень по особовій справі засудженого від 27.11.2017 року, вбачається, що за час перебування у вказані установі засуджений ОСОБА_5 отримав 6 дисциплінарних стягнень з яких п`ять раз у вигляді доган та одне попередження, 9 заохочень за сумлінну поведінку та ставлення до праці.

Згідно характеристики адміністрації Стрижавської ВК №81 від 27.11.2017 року ОСОБА_5 на заходи виховного та профілактичного впливу реагує, робить належні висновки, за характером спокійний, потайний, брехливий , однак засуджений на даний час перебуває на профобліку, як «схильний до суїциду» .

Крім того, переведенню до дільниці соціальної реабілітації підлягав за формальними ознаками по відбуттю 1/2 частини строку покарання - 21.12.2013 року, однак, на підставі протоколу № 20 від 24.10.2010 року відмовлено в застосуванні ст. 101 КВК України так як засуджений не стає на шлях виправлення.

Застосуванню ст.82 КК України, заміна не відбутої частини покарання більш м`яким, за формальними ознаками підлягав по відбуттю 2/3 частини строку покарання - 21.06.2016 року, але відповідно до протоколу № 19 від 23.06.2016 року відмовлено в застосуванні ст. 82 КК України згідно заяви засудженого.

Умовно-достроковому звільненню за формальними ознаками підлягає по" відбуттю 3/4 частини строку покарання - 21.09.2017 року.

З огляду на викладене, враховуючи дані обставини , а саме те, що ОСОБА_5 засуджений за особливо тяжкий злочин пов`язаний з посяганням на позбавлення життя людини, також зазначене свідчить, що попередні судимості не сприяли виправленню та попередженню вчинення інших злочинів, також даному засудженому за ухвалою суду було зараховано строк попереднього ув`язнення на підставі Закону України « Про внесення змін до Кримінального Кодексу України що до удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення в строк покарання» в розрахунку один день ув`язнення до двох днів позбавлення волі, що в свою чергу зменшило строк призначеного покарання кінець якого закінчується 21.06.2021 року та наявні формальні підстави для звільнення за ст. 82 КК України, суд приходить до висновку, що засуджений ОСОБА_5 своєю поведінкою і ставленням до праці на даний час не став на шлях виправлення, тому клопотання задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.82 КК України, ст.539 КПК України, суд, -

Ухвалив:
В задоволенні заяви засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким на підставі ст.82 КК України - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Вінницької області через Вінницький районний суд Вінницької області протягом семи днів з дня її оголошення.

Якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії цієї ухвали.

Суддя ( підпис) ОСОБА_1
Згідно з оригіналом:
Суддя:
Секретар: