Справа № 595/1877/17
Провадження № 1-кс/595/4/2018
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2018 року

Бучацький районний суд Тернопільської області

у складі: слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

скаржника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Бучач скаргу ОСОБА_5 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження, постанову про зміну кваліфікації кримінального провадження та постанову про визначення місця проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді Бучацького районного суду Тернопільської області із скаргою на постанову слідчого про закриття кримінального провадження від 29 вересня 2017 року, внесеного до ЄРДР за № 0000144 від 25 жовтня 2016 року по окремих кримінальних правопорушеннях, передбачених ч.2 ст.397, ч.1 ст.373, ч.1 ст.398 КК України; на постанову слідчого військової прокуратури Тернопільського гарнізону Західного регіону України старшого лейтенанта юстиції ОСОБА_6 від 28 вересня 2017 року про зміну кваліфікації кримінального правопорушення у кримінальному провадженні № 0000144 від 25 жовтня 2016 року із ч. 1 ст. 365 КК України на ч.1 ст. 125 КК України, та на постанову військового прокурора Тернопільського гарнізону Західного регіону України підполковника юстиції ОСОБА_7 від 28 вересня 2017 року про визначення місця проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000144 від 25 жовтня 2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України за слідчим відділом Бучацького відділення поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області.

Зі скарги ОСОБА_5 вбачається, що 29 вересня 2017 року слідчим військової прокуратури Тернопільського гарнізону Західного регіону України ОСОБА_8 було винесено постанову про закриття кримінального провадження № 0000144 від 25 жовтня 2016 року по окремих кримінальних правопорушеннях, передбачених ч.2 ст.397, ч.1 ст.373, ч.1 ст.398 КК України. Крім того, цього ж дня були винесені постанови про перекваліфікацію кримінального правопорушення та визначення місця проведення досудового розслідування. Скаржник вважає, що вказані постанови слідчим прийняті без всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин, висновки слідчого не відповідають фактичним обставинам скоєного кримінального правопорушення. Заявник просить скасувати вказані постанови.

У судовому засіданні скаржник вимоги скарги підтримав, та пояснив, що слідчим не проведено всіх необхідних слідчих дій та передчасно прийнято рішення про закриття кримінального провадження.

Прокурор в судовому засіданні пояснив, що хоча органом досудового розслідування було визначено Бучацьке ВП ГУНП в Тернопільській області, проте матеріали досудового розслідування на даний час відсутні, тому не має можливості встановити обставини по даній скарзі.

Слідчий в судовому засіданні при вирішенні скарги покладається на думку суду.

Заслухавши скаржника, прокурора, слідчого, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя встановив такі факти.

Згідно вимог п.1 п.2 ч.1 ст.91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), також винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення. За загальним правилом, визначеним ч.1 ст.92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ст.91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора.

28 вересня 2017 року слідчим військової прокуратури Тернопільського гарнізону Західного регіону України старшого лейтенантом юстиції ОСОБА_8 було винесено постанову про закриття окремих правопорушень по кримінальному проваджені № 0000144, за п.2 ч.1 ст.284 КПК України, а саме відсутність у діянні працівників УСБУ в Тернопільській області складу кримінального правопорушення.

Як вбачається з оскаржуваної постанови слідчим закрито кримінальне провадження в зв`язку з тим, що в ході досудового розслідування доказів та будь-якої інформації, що може свідчити про вчинення посадовими особами УСБУ Тернопільської області кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.397, ч.1 ст.373 та ч.1 ст.398 КК України не здобуто.

Відповідно до вимог кримінально-процесуального кодексу України постанова слідчого про закриття кримінального провадження повинна бути законною, обґрунтованою та вмотивованою. Зокрема, постанова вважається обґрунтованою, якщо вона відповідає таким вимогам: висновки, сформульовані в постанові, підтверджуються наявними доказами, слідчим враховано та досліджено всі докази, ці докази досліджено в сукупності, на підставі цих доказів можливим є тільки один висновок, висновки, сформульовані в постанові, не суперечать фактичним обставинам, резолютивна частина постанови повністю відповідає описово-мотивувальній частині.

Таким чином, мотивування постанови про закриття кримінального провадження виражається в детальному викладенні тих обставин, які є підставами для закриття розслідування з наведенням доказів, що підтверджують наявність таких підстав.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження й оцінки слідчим показань, судово-медичних експертиз, документів, інших доказів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

Як на підставу скасування постанови про закриття кримінального провадження по окремих кримінальних правопорушеннях, скаржник посилається на те, що в ході досудового розслідування його не було допитано, а слідчий посилається виключно на покази працівників УСБУ в Тернопільській області.

Відповідно до ст.ст.7,22 КПК України однією із засад кримінального провадження є змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів. Судом неодноразово витребовувались матеріали кримінального провадження, направлялись органу досудового розслідування ухвали та листи, щодо необхідності надати слідчому судді зазначені матеріали, проте ухвали суду залишились без виконання.

Таким чином, оскільки в судовому засіданні ні слідчим ні прокурором не наведено жодних фактів, на спростування доводів скаржника, крім того, слідчий суддя в зв`язку з відсутністю матеріалів кримінального провадження позбавлений можливості перевірити доводи скаржника, то з врахуванням принципу змагальності сторін, суд вважає, що органом досудового розслідування не спростовано посилання скаржника, а тому постанова про закриття кримінального провадження від 29 вересня 2017 року підлягає скасуванню.

Що стосується вимог про скасування постанови слідчого військової прокуратури Тернопільського гарнізону Західного регіону України старшого лейтенанта юстиції ОСОБА_6 від 28 вересня 2017 року про зміну кваліфікації кримінального правопорушення у кримінальному провадженні № 0000144 від 25 жовтня 2016 року із ч. 1 ст. 365 КК України на ч.1 ст. 125 КК України, та постанови військового прокурора Тернопільського гарнізону Західного регіону України підполковника юстиції ОСОБА_7 від 28 вересня 2017 року про визначення місця проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000144 від 25 жовтня 2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України за слідчим відділом Бучацького відділення поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області, то слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування регулюються §1 Глави 26 КПК України.
Перелік рішень, дій та бездіяльності слідчого та прокурора, що можуть бути оскаржені до слідчого судді на стадії досудового розслідування є вичерпним.
Частиною 1 статті 303 КПК України передбачений перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені на досудовому розслідуванні.
Відповідно до положень ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, які полягають у невнесені відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст. 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк; рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування; рішення слідчого, прокурора про закриття кримінального провадження;
рішення слідчого, прокурора про відмову у визнанні потерпілим; рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки; рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчий (розшукових) дій; рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування.
Скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами ст. 314-316 цього Кодексу.
Як вбачається з матеріалів скарги, вимоги ОСОБА_5 про скасування постанови про зміну кваліфікації кримінального правопорушення, та постанови про визначення місця проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні не підлягають оскарженню в порядку, визначеному ст. 303 КПК України, тому скарга в цій частині до задоволення не підлягає.

Керуючись ст.ст. 7,22,91,94, 303, 307 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_5 задоволити частково.

Скасувати постанову слідчого військової прокуратури Тернопільського гарнізону Західного регіону України старшого лейтенанта юстиції ОСОБА_8 від 28 вересня 2017року про закриття кримінального провадження № 0000144 від 25 жовтня 2016 року по окремих кримінальних правопорушеннях, передбачених ч.2 ст.397, ч.1 ст.373, ч.1 ст.398 КК України.

В решті скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Бучацького
районного суду ОСОБА_1