П О С Т А Н О В А
Іменем України
24 листопада 2014 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представниці заявника ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_4 на постанову слідчого СВ Шевченківського РУ ГУМВС України в м. Києві про закриття щодо неї кримінальної справи за ч.3 ст.190 КК України, -

у с т а н о в и в :
До Шевченківського районного суду м. Києва 20.06.2014 надійшла скарга ОСОБА_4 на постанову слідчого СВ Шевченківського РУ ГУМВС України в м. Києві від 29.02.2012 про закриття щодо заявниці кримінальної справи № 60-4150 за ч.3 ст.190 КК України.

На обґрунтування скарги заявниця зазначила, що кримінальна справа щодо неї закрита відповідно до п.2 ст.6, ст.213 КПК України 1960 року, однак з закриттям справи з таких підстав вона не згодна, оскільки вважає, що відсутня подія злочину. З огляду на це, слідчий, закриваючи справу, мав послатися на п.1 ст.6 КПК 1960 р.

Про прийняту слідчим постанову про закриття справи вона дізналася лише 13.06.2014, тому вважала, що строк на оскарження нею не пропущений, а скарга має розглядатися за положеннями КПК 1960 року.

У судовому засіданні представниця заявниці наполягала на задоволенні скарги з підстав, які у ній наведені. Копії постанови про порушення щодо ОСОБА_4 кримінальної справи, копії постанови про притягнення останньої як обвинуваченої суду не надала.

Прокурор заперечував проти задоволення скарги, оскільки, на його думку, рішення про закриття справи прийнято законно та обґрунтовано.

Суддя, заслухавши доводи сторін судового розгляду, дослідивши матеріали кримінальної справи № 60-4150 (кримінальне провадження № 0016956), дійшов висновку про таке.

Постановою заступника прокурора Шевченківського району м. Києва ОСОБА_6 від 22.03.2011 скасована постанова органу дізнання Шевченківського РУ ГУМВС України в м. Києві від 25.01.2011 про відмову у порушенні кримінальної справи та порушена кримінальна справа за ознаками ч.3 ст.190 КК України за фактом заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою у великих розмірах.

Підставами для порушення вказаної справи стали матеріали дослідчої перевірки, яким встановлені ознаки злочину, передбаченого ст.190 КК.

Зокрема, з заяви та пояснень гр. ОСОБА_7 витікає, що остання 07.08.2006 передала ОСОБА_4 грошові кошти у сумі 3 тис. дол. США, 29.09.2006 передала 13, 5 тис. дол. США. Вказані кошти мали бути використані для оформлення закордонних віз та працевлаштування за кордоном. Разом з тим, у подальшому ОСОБА_4 стала уникати зустрічей, відімкнула мобільний телефон, отримані гроші не повернула.

Вивченням матеріалів досудового розслідування встановлено, що в них відсутня як постанова про порушення щодо ОСОБА_4 кримінальної справи, так і постанова про закриття стосовно останньої кримінальної справи.

Також матеріали справи не містять протоколів допиту ОСОБА_4 у будь-якому процесуальному статусі.

Суд не ставить під сумнів відомості, які наведені у наданій представницею заявниці копії постанови про закриття кримінальної справи від 29.02.2012, разом з тим, зазначає, що належними та допустимими є докази, що містяться у матеріалах кримінальної справи.

З аналогічних позицій судом оцінюються й процесуальні рішення, прийняті під час досудового слідства.

Відсутність у матеріалах розслідування певних процесуальних документів однозначно свідчить про те, що відповідне процесуальне рішення не приймалося, а процесуальна дія не вчинялася.

Отже, ОСОБА_4 під час розслідування кримінальної справи як підозрювана не допитувалася, запобіжний захід щодо неї не обирався, до кримінальної відповідальності не притягувалася.

Статтею 235-1 КПК 1960 р. надано право оскаржити рішення про закриття кримінальної справи особам, інтересів яких воно стосується.

Водночас наведене свідчить, що проведене досудове слідство у кримінальній справі будь-яких законних прав та інтересів ОСОБА_4 не зачіпає.

11.11.2013 до ЄРДР внесені відомості про кримінальне правопорушення № 0016956 за ч.3 ст.190 КК України, підставою для цього стали матеріали кримінальної справи № 60-4150.

У силу Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань до ЄРДР в обов`язковому порядку вносяться дані про повідомлення особі про підозру.

Попри зазначене, згідно з витягом з ЄРДР за станом на 11.11.2013 про підозру ніхто не повідомлявся.

Згідно з ст.16-1 КПК 1960 р. розгляд справ у судах відбувається на засадах змагальності та диспозитивності, що передбачає самостійне обстоювання сторонами своїх правових позицій, а також те, що суд вирішує лише ті питання, які поставлені перед ним сторонами.

Скасування постанови про закриття щодо ОСОБА_4 кримінальної справи не буде відповідати закону також з огляду на те, що вказана дія поверне останню у стан обвинуваченої відповідно до положень КПК 1960 року, у той час, коли остання до кримінальної відповідальності не притягувалася.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст.16-1, 235-1 КПК України 1960 року, суд -

п о с т а н о в и в :
У задоволенні скарги гр. ОСОБА_4 про скасування постанови слідчого СВ Шевченківського РУ ГУМВС України в м. Києві від 29.02.2012 про закриття щодо заявниці кримінальної справи № 60-4150 відмовити.

На постанову прокурором, особою, яка подала скаргу, протягом семи діб з дня її винесення може бути подана апеляція до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва.

Суддя ОСОБА_1