Номер провадження: 1-кп/521/1009/17
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 грудня 2017 року м. Одеса
Малиновський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

представника потерпілої адвоката ОСОБА_5

обвинуваченої ОСОБА_6

захисника адвоката ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі кримінальне провадження за обвинуваченням: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Одеси, громадянки України, маючої вищу освіту, незаміжня, працює медсестрою в санаторії Салют, перебуває у відпустці по догляду за дитиною, має на утриманні малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованої та проживаючої в АДРЕСА_1 , раніше не судимої, у скоєні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Водій ОСОБА_6 20 червня 2017 року приблизно о 08 годині 20 хвилин, у денний час доби, при необмеженій видимості, при сухому дорожньому покритті, керуючи технічно справним транспортним засобом Skoda Fabia д.н. НОМЕР_1 здійснювала рух по правій смузі свого напрямку руху проїзної частини вул. Шота Руставелі у Малиновському районі м. Одеси з боку вул. Скворцова в напрямку вул. Авіаційна на якій організовано двосторонній рух по одній смузі руху у кожному напрямку руху.

При під`їзді до нерегульованого перехрестя вул. Шота Руставелі вул. Авіаційна, режим проїзду транспортних засобів через який на момент пригоди регулювався дорожнім знаком 2.1 Дати дорогу згідно Правил дорожнього руху України, встановленим перед світлофором, по ходу напрямку руху транспортного засобу Skoda Fabia д.н. НОМЕР_1 , водій ОСОБА_6 зупинилася перед перехрестям для надання переваги в русі іншим транспортним засобам, що здійснювали рух по головній дорозі: по проїзній частині вул. Авіаційна.

Далі водій ОСОБА_6 в порушення вимог п. 2.3 «б», п. 10.1, п. 16.11 «Правил дорожнього руху» затверджених Постановою КМУ від 10.10.2001 року № 1306, перед початком руху та зміною свого напрямку руху, не переконалась, що це буде безпечним і не створить перешкод чи небезпеки для інших учасників дорожнього руху, не слідкувала за дорожньою обстановкою, не переконалась у повній відсутності транспортних засобів, що здійснювали рух по головній дорозі, в тому числі транспортних засобів видимість яких могла обмежуватись іншими транспортними засобами, в результаті чого допустила зіткнення з мотоциклом Yamaha д.н. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_4 , що здійснював рух по головній дорозі по проїзній частині вул. Авіаційна, з боку вул. Косівська в напрямку вул. Бреуса та проїжджав дане перехрестя у прямому напрямку руху.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди водію мотоцикла Yamaha д.н. НОМЕР_2 ОСОБА_4 заподіяні тілесні ушкодження у вигляді: відкритого багато-осколкового перелому великогомілкової та малогомілкової кісток правої гомілки на протязі верхньої, середньої та нижньої третини, відкритого перелому зовнішнього виростка правої великогомілкової кістки, гематоми та садна правої гомілки, закритих переломів 2-5 плеснових кісток правої стопи, з якими був госпіталізований до КУ Міська клінічна лікарня № 1 та які в сукупності відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 2143 від 12.09.2017 року відноситься до тяжких тілесних ушкоджень.

Вказаними діями ОСОБА_6 порушила п.п. 2.3 «б», 10.1, 16.11 «Правил дорожнього руху», затверджених Постановою КМУ від 10.10.2001 року № 1306, якими встановлено:

п. 2.3 «б» Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

п. 10.1 Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху;

п. 16.11 На перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

Обвинувачена ОСОБА_6 свою вину в інкримінованому їй злочині визнала повністю та в судовому засіданні повністю підтвердила обставини дорожньо-транспортної пригоди, дату, час та місце. Показала, що була неуважна та завчасно не побачила водія ОСОБА_4 . Одразу ж були викликані співробітники поліції та швидка медична допомога. Після ДТП намагалась надати першу медичну допомогу потерпілому. Також на протязі періоду лікування та післяопераційного періодів добровільно надавала матеріальну допомогу у сумі 40 000 гривень. В теперішній час щиро розкаюється, просить суд суворо її не наказувати.

Окрім повного визнання своєї вини, вина обвинуваченої ОСОБА_6 в інкримінованому їй злочині повністю доказана і підтверджується зібраними по провадженню в порядку ст. ст. 84-86, 91-93 КПК України доказами, дослідження яких відповідно до ст. 349 КПК України за згодою учасників судового розгляду судом визнано недоцільним щодо тих обставин, які ніким не оскаржуються і обмежено допитом обвинуваченої та дослідженням доказів обставин, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченої, обтяжують чи пом`якшують покарання. При цьому судом з`ясовано правильність розуміння обвинуваченим та потерпілим обставин щодо недоцільності дослідження доказів, добровільність їх позиції, та роз`яснено вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд кваліфікує дії обвинуваченої ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 286 КК України, за кваліфікуючими ознаками: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

При визначені виду та міри покарання обвинуваченій, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винної, її вік та соціальне положення, характер, мотиви та обставини вчиненого злочину, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами які пом`якшують покарання обвинуваченої є щире каяття, визнання своє вини, а також знаходження на утриманні малолітньої дитини ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Обставин які обтяжують покарання, судом під час судового розгляду не встановлено.

Призначаючи покарання ОСОБА_6 та встановлюючи ступінь її вини у вказаному злочині, суд дає оцінку не окремому вчинку обвинуваченої, а і її особистості, наскільки вона проявилася у злочинних діях, наскільки вона має нахили до скоєння правопорушень. Відомості про поведінку обвинуваченої до скоєння злочину, її зв`язках та способі життя, дають можливість суду призначити покарання достатнє та необхідне для винної особи.

Даючи оцінку особистості обвинуваченої, суд виходить з того, що ОСОБА_6 є особою не суспільно небезпечною. Знаходиться у віці 33 років. Раніше до кримінальної відповідальності не притягувалась. Притягувалась до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення передбаченого ст. 127 КУпАП. Отримала вищу медичну освіту. Офіційно працювала медичним працівником в санаторії Салют /м. Одеса, вул. Академічна, 28/ та в теперішній час перебуває у відпустці по догляду за дитиною. Має малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , яку виховує та забезпечує самостійно без чоловіка. Намагається постійно додатково працювати для задоволення потреб своєї сім`ї. Має батьків пенсіонерів, які фактично допомагають їй з вихованням дитини та матеріальним забезпеченням. Відшкодувала потерпілому станом на день постановлення вироку 40 000 гривень (що підтверджено потерпілим). Бажає продовжити відшкодування завданої матеріальної шкоди потерпілому ОСОБА_4 . Стаж керування транспортними засобами складає 5 років.

Таким чином, неуважність обвинуваченої під час керування транспортним засобом, на думку суду привели обвинувачену до скоєння необережного злочину.

Суд вважає, що особистість обвинуваченої не свідчить про її нахили до скоєння правопорушень.

Разом з тим, злочин вчинений обвинуваченою ОСОБА_6 є суспільно небезпечним, оскільки посягає на встановлені правила безпеки руху й експлуатації транспорту. Наслідки злочину є тяжкі тілесні ушкодження у потерпілого. Враховуючи викладені обставини, які пом`якшують покарання та відсутність обставин які обтяжують покарання, суд вважає, що необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_6 та попередження нових злочинів, повинно бути призначено покарання у межах, встановлених у санкції статі, зв`язане з позбавлення волі. Відповідно до ст. 75 КК України, суд приймає рішення про звільнення обвинуваченої від відбування покарання з випробуванням, оскільки вважає, що її виправлення можливо без відбуття покарання у вигляді позбавлення волі.

Суд вважає за необхідне застосувати додаткове покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на строк один рік.

Застосування більш суворого покарання на думку суду не буде відповідати тяжкості скоєного, обставинам злочину, особі обвинуваченої, а також меті правосуддя, невід`ємною частиною якого є справедливість та верховенство права.

Суд також вважає за необхідне застосувати до обвинуваченої ОСОБА_8 положення Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року, який набрав законної сили 07.09.2017 року. В судовому засіданні остання просила застосувати до неї положення вказаного закону та її адвокат подав відповідне клопотання.

Відповідно до п. «в» ст. 1 вказаного Закону, підлягають звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, особи визнанні винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 КК України, осіб визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 КК України, а також осіб, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили: не позбавлених батьківських прав, які на день набрання чинності Закону України Про амністію у 2016 році мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.

Як встановлено під час судового розгляду ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні необережного злочину який є тяжким (але не є особливо тяжким) та має малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Доводи представника потерпілого щодо неможливості застосування Закону України Про амністію у 2016 році оскільки пройшло більше ніж три місяці з дня набрання законної сили Законом, на думку суду не відповідають вимогам зазначеного Закону, оскільки жодних обмежень на застосування Амністії закон не містить. Вимоги ст. ст. 13, 18 Закону України Про амністію у 2016 році не перешкоджають застосування Закону до ОСОБА_8 , а лише встановлюють певні випадки застосування закону та строк його виконання.

Таким чином будь-яких перешкод для застосування до обвинуваченої Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року судом на час розгляду кримінального провадження не встановлено.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України, суд вважає за необхідне скасувати арешт майна.

Процесуальні витрати по кримінальному провадженню, які пов`язанні з залученням експертів, відповідно до ст. ст. 118, 122, 126 КПК України, належить покласти на обвинувачену.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 370, 373, 374 КПК України,

СУД, -
У Х В А Л И В:
Визнати ОСОБА_6 винною у скоєні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити їй покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням строком на 2 (два) роки, поклавши на ОСОБА_6 обов`язки, передбачені п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України:

-періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань не пов`язаних з позбавлення волі ОСОБА_6 на підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року, який набрав законної сили 07.09.2017 року.

Скасувати арешт майна, який накладений ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси 22.06.2017 року, а саме з: 1)Транспортного засобу Skoda Fabia (Шкода Фабія) д.н. НОМЕР_1 який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , виданий ВРЕР-8 у м. Києві 29.11.2012 року належить ТОВ Перша лізингова компанія /адреса м. Київ, вул. Гвардійська, 80/; 2)Мотоцикла Yamaha д.н. НОМЕР_2 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 , виданого Центром ДАІ 5101 02.06.2015 року, належить громадянину України, ОСОБА_4 , який зареєстрований та мешкає за адресою АДРЕСА_2 .

Залишити у власників транспортні засоби, які видані під розписку: 1)Автомобіль Skoda Fabia (Шкода Фабія) д.н. НОМЕР_1 ; 2)Мотоцикл Yamaha д.н. НОМЕР_2 .

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів у загальній сумі 11 142 (одинадцять тисяч сто сорок дві) гривні.

До набрання вироком суду законної сили будь-який запобіжний захід обвинуваченій не обирати.

Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на вирок суду, може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору та не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

С У Д Д Я: ОСОБА_1