Справа № 466/4538/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
«31» січня 2018 року м. Львів

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю заявника ОСОБА_3 , прокурора військової прокуратури Західного регіону України ОСОБА_4 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого слідчого відділу слідчого управління військової прокуратури Західного регіону України ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження від 25 липня 2017 року та зобов`язання до вчинення дій,

у с т а н о в и в:

у серпні 2017 року ОСОБА_3 звернувся в суд зі скаргою, в якій просить скасувати постанову слідчого слідчого відділу слідчого управління військової прокуратури Західного регіону України ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження від 25 липня 2017 року.

20 листопада 2017 року на адресу суду поступило доповнення до скарги ОСОБА_3 , в якій він просить постановити ухвалу, якою:

- визнати недопустимим допит свідка ( протокол від 20.05.2017 року);

- скасувати постанову про закриття кримінального провадження від 25.07.2017 року;

- зобов`язати слідчого зазначити всі виявлені в ході досудового розслідування грубі порушення кримінально процесуального закону або недопустимі докази, надавши їм належну оцінку та забезпечити прийняття законного і неупередженого рішення, згідно з обов`язку, слідчого передбаченого ст. 9 КПК України.

В обгрунтування скарги зіслався на те, що він, ОСОБА_3 , звернувся із заявою до військової прокуратури Західного регіону Українипро вчинення службовими особами військової прокуратури Івано Франківського гарнізону Західного регіону України, військового суду Івано Франківського гарнізону та військового апеляційного суду Західного регіону кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 375, ч.1 ст. 374, ч.1 ст. 365, ч.1 ст. 151 КК України.

Відомості по його заяві було внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідуваньза №0000030 від 22 березня 2017 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 375, ч.1 ст. 374, ч.1 ст. 365, ч.1 ст. 151 КК України.

25 липня 2017 року слідчий слідчого відділу слідчого управління військової прокуратури Західного регіону України ОСОБА_5 виніс постанову про закриття кримінального провадження №0000030 від 22 березня 2017 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 375, ч.1 ст. 374, ч.1 ст. 365, ч.1 ст. 151 КК України.

Вважає, що вищевказана постанова є незаконна, необгрунтована, винесена з порушенням норм матеріального і процесуального права та підлягає скасуванню.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_3 скаргу підтримав, зіславшись на викладені в ній обставини та доповнення до скарги, просив її задовольнити.

Прокурор військової прокуратури Західного регіону України ОСОБА_4 проти задоволення скарги заперечив та просив відмовити у її задоволенні.

Заслухавши пояснення ОСОБА_3 , прокурора військової прокуратури Західного регіону України ОСОБА_4 , з`ясувавши обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази, вважаю, що скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

У відповідності до положень ст.2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необгрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з вимогами ч.2 ст. 9 цього ж Кодексу прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального правопорушення, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

При розгляді скарги встановлено, що ОСОБА_3 звернувся із заявою до військової прокуратури Західного регіону України про вчинення службовими особами військової прокуратури Івано Франківського гарнізону Західного регіону України, військового суду Івано Франківського гарнізону та військового апеляційного суду Західного регіону кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 375, ч.1 ст. 374, ч.1 ст. 365, ч.1 ст. 151 КК України під час здійснення досудового слідства у кримінальній справі №1-5/2002 та судового розгляду.

Відомості по заяві ОСОБА_3 було внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000030 від 22 березня 2017 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 375, ч.1 ст. 374, ч.1 ст. 365, ч.1 ст. 151 КК України.

25 липня 2017 року слідчий відділу слідчого управління військової прокуратури Західного регіону України ОСОБА_5 виніс постанову про закриття кримінального провадження №0000030 від 22 березня 2017 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 375, ч.1 ст. 374, ч.1 ст. 365, ч.1 ст. 151 КК України.

Вищевказане кримінальне провадження було закрито на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України за відсутністю у діянні складу кримінального правопорушення.

Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження може бути закрито лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів відповідно до ст. 284 КПК України.

Постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту свої прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст. 110 КПК України).

Зі змісту постанови про закриття кримінального провадження від 25 липня 2017 року та з оглянутих матеріалів кримінального провадження вбачається, що при проведення досудового розслідування слідчим повно та об`єктивно встановлено обставини справи, проведено ряд слідчих дій, зокрема, допитано свідків, досліджено ряд письмових документів, серед яких матеріали кримінальної справи №1-5/2002 року відносно ОСОБА_3 .

Крім цього, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що вироком військового апеляційного суду Західного регіону України від 24 квітня 2002 року ОСОБА_3 був визнаний винним у вчинені злочинів, передбачених ч.2 ст. 17, ч.1 ст. 118, ч.1 ст. 117, ч.2 ст. 118, п. «ж» ст. 93 КК України ( в редакції Закону 1960 року) та на підставі ст. 42 КК України ( в редакції 1960 року) був засуджений до довічного позбавлення волі. Ухвалою Верховного суду України від 09 липня 2002 року вирок військового апеляційного суду Західного регіону України від 24 квітня 2002 року було змінено та дії ОСОБА_3 перекваліфіковано з ч.2 ст. 17, ч.1 ст. 118 КК України ( в редакції 1960 року) на ч.3 ст.15, ч.1 ст. 153 КК України ( в редакції 1960 року), а ч.1 ст. 117 на ч.1 ст. 152 КК України ( в редакції 1960 року) та ОСОБА_3 засуджено до довічного позбавлення волі.

Інших обставин, які б мали істотне значення по справі, скаржником суду не представлено і судом не встановлено.

Виходячи з вищевикладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що ні у скарзі ОСОБА_3 , ні у його поясненнях в судовому засіданні не наведено переконливих доводів, які б стверджували про те, що є обґрунтовані підстави для скасування постанови про закриття кримінального провадження №0000030 від 22 березня 2017 року,а у випадку її скасування будуть встановлені фактичні дані про обставини, які б свідчили про вчинення вказаного кримінального правопорушення, та відповідно виключали підстави для закриття даного кримінального провадження за п.2 ч.1 ст.284 КПК України.

Оскаржувана постанова відповідає вимогам ст.ст. 110, 284 КПК України, твердження скаржника про однобічність розслідування, про відсутність у оскаржуваній постанові слідчого мотивів прийняття постанови є безпідставними та такими, що не ґрунтуються на нормах кримінального процесуального законодавства України. Оглянуті матеріали кримінального провадження свідчать про те, що органом досудового слідства проведено повну та об`єктивну перевірку, доводи ОСОБА_3 перевірені в повному обсязі.

Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає, що рішення про закриття кримінального провадження №0000030 від 22 березня 2017 року є законним та обґрунтованим, підстави для задоволення скарги відсутні, а відтак у задоволенні скарги слід відмовити.

Що стосується скарги ОСОБА_3 в частині визнання недопустимим допит свідка ( протокол від 20.05.2017 року) та зобов`язання слідчого зазначити всі виявлені в ході досудового розслідування грубі порушення кримінально процесуального закону або недопустимі докази, надавши їм належну оцінку та забезпечити прийняття законного і неупередженого рішення, згідно з обов`язку, слідчого передбаченого ст. 9 КПК України, то в цій частині у задоволенні скарги слід відмовити з огляду на наступне.

Частина 1 статті 303 КПК України містить виключний перелік рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, та право на оскарження.

Відповідно до ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора:

1. бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування;

2. рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;;

3. рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;

4. рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

5. рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;

6. рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;

7. рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;

8. рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником;

9. рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником.

З огляду на вищенаведене вважаю, що скарга ОСОБА_3 не підлягає до задоволення.

Керуючись ст. 2, ч.2 ст. 9, ст.ст.284, 303, 306, 307, 309 КПК України,

у х в а л и в:

у задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого слідчого відділу слідчого управління військової прокуратури Західного регіону України ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження від 25 липня 2017 року та зобов`язання до вчинення дій - відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Апеляційного суду Львівської області. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1