Справа № 589/2214/17
Провадження № 1-кп/589/303/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 грудня 2017 року
Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Шостка кримінальне провадження № 0000718 відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Шостка Сумської області, громадянки України, з професійно-технічною освітою, незаміжньої, маючої на утриманні двох малолітніх дітей, непрацюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
25 травня 2017 року близько 17 год. 00 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи у 3-му під`їзді будинку АДРЕСА_2 , побачила на першому поверсі вище вказаного під`їзду дитячий триколісний велосипед марки «Рrоfi Тrіkе». Після чого вона, маючи умисел на таємне, з корисливих мотивів, викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, таємно від оточуючих викрала вищевказаний дитячий триколісний велосипед марки «Рrоfi Тrіkе», вартістю відповідно до висновку судової товарознавчої експертизи №19/119/9-3/1958е від 14.06.2017 - 1200 грн., на якому знаходилась табличка у вигляді державного номерного знаку з написом «МІSS», яка для потерпілої матеріальної цінності не представляє.

Після вчинення крадіжки ОСОБА_4 разом з викраденим велосипедом з місця вчинення злочину зникла та в подальшому розпорядилася ним на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 1200 грн.

Обвинувачена ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину у вчинені інкримінованого злочину визнала повністю, зазначивши, що обставини, викладені в обвинувальному акті, відповідають дійсності. Пояснила, що прямуючи до своєї знайомої, зайшла в п`їзд багатоквартирного будинку, де побачила дитячий велосипед марки «Рrоfi Тrіkе», який вкрала і здала в ломбард.

Обвинувачена не оспорює вартості викраденого майна, не заперечує вірність кваліфікації своїх дій органами досудового слідства, а також критично ставиться до вчиненого нею злочину та щиро розкаюється у вчиненому. Крім того, заявила клопотання про застосування до неї Закону України «Про амністію у 2016 році» та просила звільнити її від покарання, оскільки вона має двох малолітніх дітей, відносно яких не позбавлена батьківських прав.

Потерпіла в судове засідання не з`явилась, в матеріалах справи наявна її заява, в якій вона просить розглядати справу без її участі, претензій до обвинуваченої не має, при визначенні міри покарання відносно обвинуваченої покладається на розсуд суду.

Відповідно до ст. 349 ч. 3 КПК України за клопотанням прокурора та за згодою обвинуваченої, судом було визнано недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин, які ніким не оспорюються, оскільки учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції. При цьому, учасникам судового розгляду судом було роз`яснено положення ч. 3 ст. 349 КПК України, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

У зв`язку з викладеним, суд обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченої, дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують її особу.

Допитавши у судовому засіданні обвинувачену, суд вважає, що вина обвинуваченої у скоєнні інкримінованого їй кримінального правопорушення, знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і доведена повністю.

Таким чином, суд встановив, що ОСОБА_4 своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчинила злочин, передбачений ч. 1 ст. 185 КК України.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України при призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно зі ст. 12 КК України є середньої тяжкості, особу винної, яка не працевлаштована, раніше не судима, на утриманні має двох малолітніх дітей, за місцем мешкання характеризується формально позитивно, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, натомість перебуває на обліку з 2002 року у лікаря нарколога з діагнозом РППВВ опіоїдів (синдром залежності), зі слів обвинуваченої отримує лікування замісною терапією, обставини, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку, обставини, що відповідно до ст. 67 КК України, обтяжують покарання не встановлені.

Відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів.

Отже, реалізуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, врахувавши все вищевикладене, в тому числі обставини злочину та його наслідки, суд дійшов висновку, що за вчинене кримінальне правопорушення, обвинувачена заслуговує покарання в межах, передбачених санкцією ч. 1 ст. 185 КК України, у виді громадських робіт строком двісті сорок годин. Суд вважає, що саме таке покарання буде достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченої, а також для запобігання вчиненню нею нових злочинів.

Разом з тим, зважаючи, що обвинувачена ОСОБА_4 заявила клопотання про застосування до неї Закону України «Про амністію у 2016 році», проти задоволення якого прокурор не заперечував, суд вважає за необхідне зупинитися на наступному.

Відповідно до статті 85 Кримінального кодексу України на підставі закону про амністію або акта про помилування засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань.

Статтею 3 Закону України «Про застосування амністії в Україні» встановлено, що рішення про застосування чи незастосування амністії приймається судом стосовно кожної особи індивідуально після ретельної перевірки матеріалів особової справи та відомостей про поведінку засудженого за час відбування покарання. Установивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.

07 вересня 2017 року набув чинності Закон України від 22.12.2016 року «Про амністію у 2016 році».

За змістом статті 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» звільняються від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, особи, визнані винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину середньої тяжкості та має на день набрання чинності Законом України «Про амністію у 2016 році» двох малолітніх дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відносно яких не позбавлена батьківських прав, що підтверджується копіями відповідних свідоцтв про народження дітей серії НОМЕР_1 , виданого 07.08.2007 відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Шостка Шосткинського міськрайонного управління юстиції Сумської області та серії НОМЕР_2 , виданого 14.05.2015 відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Шостка реєстраційної служби Шосткинського міськрайонного управління юстиції у Сумській області, а також довідкою служби у справах дітей виконавчого комітету Шосткинської міської ради від 19.12.2017р. № 17/372.

Свою вину ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого частиною 1 статті 185 Кримінального кодексу України, визнала повністю. Наслідки застосування амністії обвинуваченій роз`яснено.

Обмежень щодо застосування відносно обвинуваченої ОСОБА_4 амністії, передбачених частиною 4 статті 86 Кримінального кодексу України, статтею 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» та статтею 9 Закону України «Про амністію у 2016 році» судом не встановлено, амністія до неї раніше не застосовувалась.

За таких обставин, суд вважає, що на обвинувачену ОСОБА_4 поширюється дія Закону України «Про амністію у 2016 році», відтак, вона підлягає звільненню від відбування призначеного покарання.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Питання щодо процесуальних витрат вирішити відповідно до вимог ст. 124 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити їй покарання у виді громадських робіт строком 240 (двісті сорок) годин.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного за цим вироком покарання на підставі п. «в» ст. 1 Закону України від 22 грудня 2016 року «Про амністію у 2016 році».

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати - вартість проведеної судової товарознавчої експертизи №19/119/9-3/1958е від 14.06.2017р. в розмірі 296 грн. 61 коп.

Речові докази, а саме: дитячий триколісний велосипед марки «Рrоfi Тrіkе» - залишити у потерпілої ОСОБА_5 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду може бути оскаржений до Апеляційного суду Сумської області через Шосткинський міськрайонний суд Сумської області протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченій та прокурору.

Суддя Шосткинського міськрайонного суду
Сумської області ОСОБА_1