Провадження № 1-в/742/213/17
Єдиний унікальний № 742/2879/16-к

05 жовтня 2017 року
Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , фахівця (з питань соціальної роботи з суб`єктами пробації) Прилуцького міськрайонного відділу з питань пробації ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду подання фахівця (з питань соціальної роботи з суб`єктами пробації) Прилуцького міськрайонного відділу з питань пробації ОСОБА_4 про застосування Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджену вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 13 жовтня 2016 року за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ст.ст.75,76 КК України до 2 (двох) років позбавлення волі з іспитовим строком тривалістю 1 (один) рік, -
До Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від фахівця (з питань соціальної роботи з суб`єктами пробації) Прилуцького міськрайонного відділу з питань пробації О.М.Симонець надійшло подання про застосування до засудженої ОСОБА_5 п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію в 2016 році».
Подання аргументоване тим, що вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 13 жовтня 2016 року ОСОБА_5 засуджена за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ст.ст.75,76 КК України до 2 (двох) років позбавлення волі з іспитовим строком тривалістю 1 (один) рік.
ОСОБА_5 перебуває на обліку в Прилуцькому міськрайонному відділі з питань пробації Центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції з 17.11.2016 року.
Має неповнолітню дочку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Відповідно до повідомлення Служби в справах дітей Прилуцької райдержадміністрації від 19.09.2017 засуджена ОСОБА_5 не позбавлена батьківських прав.
Аналіз вищезазначених обставин свідчить про те, що ОСОБА_5 слід звільнити від покарання на підставі пункту «в» статті 1 Закону України «Про амністію у 2016 році».
Засуджена ОСОБА_5 клопотання підтримала та просила суд застосувати до неї Закон України «Про амністію в 2016 році», оскільки має дочку, ІНФОРМАЦІЯ_2 , відносно якої вона не позбавлена батьківських прав.
Представник Прилуцького МРВ з питань пробації ОСОБА_7 просила задовольнити подання.
Прокурор ОСОБА_3 не заперечувала проти поданого подання, оскільки засуджена підпадає під дію п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію в 2016 році».
Суд, вислухавши сторони процесу та вивчивши заяву та подані до неї матеріали, прийшов до наступного висновку.
Пунктом 13 частини 1 статті 537, пунктом 2 частини 2 статті 539 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, зокрема про звільнення від покарання вирішується місцевим судом, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок.
Як вбачається зі статті 85 КК України, на підставі закону України про амністію або акта про помилування засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарання, а також засудженому може бути замінено покарання або невідбуту його частину більш м`яким покаранням.
07 вересня 2017 року вступив в силу Закон України «Про амністію у 2016 році».
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про застосування амністії в Україні» амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили. Амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального кодексу України та цього Закону.
За змістом ст. 10 Закону України «Про амністію у 2016 році» його виконання покладається на суди, зокрема питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою прокурора, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого, підсудного чи засудженого, їх захисників чи законних представників.
Пунктом «в» статті 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» передбачено звільняються від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не повязаних з позбавленням волі, засуджені за умисні злочини, які не є тяжкими або особливо тяжкими відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, та за злочини, вчинені з необережності, які не є особливо тяжкими відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України особи, не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.
У відповідності до ч. 4 ст. 12 КК України, тяжким злочином є злочин, за який передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше двадцяти п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше десяти років.
Вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернівецької області від 13 жовтня 2016 року ОСОБА_5 засуджена за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ст.ст.75,76 КК України до 2 (двох) років позбавлення волі з іспитовим строком тривалістю 1 (один) рік.
Санкцією ч.2 ст.185 КК України передбачено покарання у виді арешту на строк від трьох до шести місяців або обмеженням волі на строк до п`яти років або позбавленням волі на той самий строк.
Таким чином, злочин, передбачений ч.2 ст.185 КК України, є злочином середньої тяжкості.
Згідно ст. 15 Закону України «Про амністію у 2016 році» особи, на яких поширюється дія цього Закону, можуть бути звільнені від відбування основного і додаткового покарання, призначеного судом, крім конфіскації майна, у частині вироку, що не була виконана на день набрання чинності цим Законом.
Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 18.04.2009 року ОСОБА_5 має неповнолітню дочку: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Відповідно до повідомлення Служби в справах дітей Прилуцької райдержадміністрації від 19.09.2017 засуджена ОСОБА_5 не позбавлена батьківських прав.
Отже, засуджена ОСОБА_5 має дочку, якій не виповнилося 18 років та щодо якої вона батьківських прав не позбавлена.
Обставини, передбачені ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» та ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році», які б виключали можливість застосування амністії до засудженої ОСОБА_5 судом не встановлені.
Враховуючи вищенаведене, дослідивши особову справу засудженої, суд приходить до висновку, що подання Прилуцького МРВ з питань пробації, підлягає до задоволення, оскільки наявні достатні підстави для цього.
Керуючись ст. 86 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, Законом України «Про амністію у 2016 році» № 1185-VII від 22.12.2016 р., суд -
Подання Прилуцького МРВ з питань пробації, щодо засудженої ОСОБА_5 про застосування акту амністії - задовольнити.
Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , , від відбування призначеного покарання вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 13 жовтня 2016 року за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ст.ст.75,76 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі з іспитовим строком тривалістю 1 (один), на підставі пункту «в» статті 1 Закону України № 1185-VII від 22.12.2016 «Про амністію у 2016 році».
Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Чернігівської області через Прилуцький міськрайонний суд протягом семи днів з дня її оголошення.
Суддя ОСОБА_1