Справа № 438/423/17
Провадження № 1-кп/438/15/2018
В И Р О К
іменем України
30 січня 2018 року Бориславський міський суд Львівської області

в складі: головуючого-судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бориславі кримінальне провадження стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Борислава Львівської області, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, раніше судимого вироком Бориславського міського суду Львівської області від 08 листопада 2016 року за ч.1 ст.186 КК України до покарання у виді 200 годин громадських робіт,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

за участі сторін судового провадження прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в :
Обвинувачений ОСОБА_3 , будучи засудженим відповідно до вироку Бориславського міського суду Львівської області від 08 листопада 2016 року за ч.1 ст.186 КК України до покарання у виді 200 годин громадських робіт, на шлях виправлення не став, а знову скоїв умисний злочин проти власності при таких обставинах.

Так, 17 квітня 2017 року о 00 год. 48 хв. ОСОБА_3 , перебуваючи в приміщенні торгівельного залу магазину «АТБ», який розташований на вул.Весняній, 5 м. Борислава Львівської області, маючи прямий умисел на таємне викрадення чужого майна, підійшов до торгівельної вітрини з спиртними напоями, після чого таємно, повторно викрав з неї вино ігристе марки «Martini Asti D.O.C.G.» об`ємом 0,75 л, вартістю 308 грн. 95 коп. та вино ігристе марки «Giacobazzi Moscato», об`ємом 0,75 л, вартістю 135 грн. 50 коп., чим заподіяв ТзОВ «АТБ-Маркет» матеріальну шкоду на загальну суму 444 грн. 45 коп.

Крім цього, 17 квітня 2017 року о 00 год. 56 хв. ОСОБА_3 , перебуваючи в приміщенні торгівельного залу магазину «АТБ», який розташований на вул.Весняній, 5 м.Борислава Львівської області, маючи прямий умисел на таємне викрадення чужого майна, підійшов до торгівельної вітрини з спиртними напоями, після чого таємно, повторно викрав з неї алкогольний напій марки «Cafe de Paris» об`ємом 0,75 л, вартістю 250 грн. 75 коп. та вино ігристе марки «Giacobazzi Moscato», об`ємом 0,75 л, вартістю 167 грн. 50 коп., чим заподіяв ТзОВ «АТБ-Маркет» матеріальну шкоду на загальну суму 418 грн. 25 коп.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся у скоєному та надав суду показання, що відповідають фабулі обвинувачення. Зокрема надав покази, що 17 квітня 2017 року вночі перебував у приміщенні торгівельного залу магазину «АТБ», який розташований на вул.Весняній, 5 м. Борислава, підійшов до торгівельної вітрини зі спиртними напоями, звідки викрав вино марки «Martini Asti D.O.C.G.» об`ємом 0,75 л, та вино марки «Giacobazzi Moscato», об`ємом 0,75 л. Крім цього, через 10-15 хвилин перебуваючи в приміщенні того ж торгівельного залу магазину «АТБ», підійшов до торгівельної вітрини з спиртними напоями, звідки викрав алкогольний напій марки «Cafe de Paris» об`ємом 0,75 л та вино ігристе марки «Giacobazzi Moscato», об`ємом 0,75 л. Викрадене майно він виніс за межі торгового закладу та сховав у певному місці. Проте у подальшому цих речей не знайшов. Просить суд суворо не карати.

Заслухавши показання обвинуваченого ОСОБА_3 , що відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють фактичні обставини справи, і судом встановлено, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судове слідство у справі щодо встановлення фактичних обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки учасники судового провадження не заперечують проти цього, визнавши недоцільним дослідження в цій частині інших доказів у справі.

Учасникам розгляду справи роз`яснено, що вони позбавлені права оспорювати обставини, які не оспорювались ними під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним згідно положень ч.3 ст.349 КПК України.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання, відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержуватися вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Суд знаходить винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведеною повністю і вважає, що його дії правильно кваліфіковані за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Виходячи з принципу індивідуалізації покарання, суд враховує обставини вчинення кримінального правопорушення, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, зокрема те, що кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України, законодавцем віднесено до злочинів середньої тяжкості.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_3 , є щире каяття. Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує особу винного, який є раніше судимий, має постійне місце проживання, не одружений, за місцем проживання характеризується посередньо, майнова шкода кримінальним правопорушенням не відшкодована, на обліку у наркологічному диспансері та на обліку у психіатричному кабінеті не перебуває, не працює, думку державного обвинувачення щодо обрання покарання у виді позбавлення волі із звільненням від відбуття покарання з випробуванням, та приймаючи до відома досудову доповідь Дрогобицького МРВ з питань пробації Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого, ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінена органом пробації як середня, а також висновок органу пробації про можливість виправлення без обмеження або позбавлення волі на певний строк, - суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити покарання в межах санкції частини статті інкримінованого кримінального правопорушення у виді позбавлення волі, що є необхідне і достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.
Підстав для застосування ст.69 КК України до обвинуваченого ОСОБА_3 , із врахуванням обставин справи, наслідків та тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, суд не вбачає.

Підстав для застосування ст.71 КК України до обвинуваченого ОСОБА_3 також немає, оскільки призначене судом покарання у виді 200 годин громадських робіт за вироком Бориславського міського суду Львівської області від 08 листопада 2016 року за ч.1 ст.186 КК України обвинувачений ОСОБА_3 відбув та знятий 03.04.2017 з обліку Дрогобицького МРВ з питань пробації у зв`язку з відбуттям покарання.

Приймаючи до уваги вищезазначені обставини, зокрема тяжкість злочину, відсутність обставин, які обтяжують покарання, що знижує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, а також дані про особу обвинуваченого, суд також вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без відбуття покарання у виді позбавлення волі і тому до нього слід застосувати вимоги ст. 75 КК України, звільнивши останнього від відбування покарання із випробуванням та з покладенням ряду обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Цивільний позов у справі не заявлено.

Процесуальні витрати у справі відсутні.

Майно, на яке накладено арешт, відсутнє.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Заходи забезпечення кримінального провадження до обвинуваченого не застосовувалися.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 373-376 КПК України, суд, -

у х в а л и в :
Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Борислава Львівської області, винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання за ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування даного покарання з випробуванням, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази у справі: СД-диск із файлами відеозапису подій, які зафіксували камери відеоспостереження в приміщенні магазину «АТБ» за 17.04.2017р., який знаходиться у матеріалах справи, - залишити у матеріалах справи.

Вирок суду може бути оскаржений до Апеляційного суду Львівської області через Бориславський міський суд Львівської області протягом 30 днів з моменту проголошення.

Вирок не може бути оскаржений з підстав заперечення обставин, які не оспорювалися обвинуваченим та іншими учасниками судового процесу під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуючий суддя ОСОБА_1