28.11.2017
Ленінський районний суд м.Харкова
У Х В А Л А
Іменем України
28 листопада 2017р. Справа №642/6363/16-к Провадження 1-кп/642/89/17

Колегія суддів у складі: Головуючого судді ОСОБА_1
Суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
Секретаря: ОСОБА_4
За участю сторін: Прокурора: Свир О.
Потерпілого:
Захисників: ОСОБА_5 , ОСОБА_6
Обвинувачених: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ;
розглянувши кримінальне провадження за обвинуваченням: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.15 ч.2 , ст..115 ч.2 п.п.6, ст..115 ч.2 п.п.6, 12, ст..187 ч.4, ч.1 ст. 357 КК України,
ВСТАНОВИЛА:
В провадженні Ленінського районного суду м.Харкова перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 , ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення.
Вислухавши думку учасників судового провадження, щодо продовження строку запобіжного заходу, суд вважає:
Статтею 331 КПК України визначено:
Під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Суд, оцінюючи в сукупності всі обставини, у тому числі тяжкість злочину, який згідно ст. 12 КК України відноситься до особливо тяжких злочинів, суспільну небезпечність кримінального правопорушення, яке інкримінується обвинуваченим, покарання, яке загрожує обвинуваченим у разі визнання їх винуватими, а також дані про осіб обвинувачених, які не працюють та не мають стабільного джерела прибутку, обвинувачуються у злочині, вчиненому з корисливих мотивів, неодноразово судимі, що свідчить про схильність обвинувачених до вчинення кримінальних правопорушень, та можливість в разі зміни запобіжного заходу переховуватися від суду, та вважає обґрунтованими доводи прокурора про існування ризиків, які стали підставою для застосування відносно ОСОБА_7 , ОСОБА_8 запобіжного заходу.
При цьому суд враховує практику Європейського суду з прав людини, згідно якої тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» від 26 липня 2001 року Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.
З урахуванням того, що судове провадження не завершено, запобіжний захист щодо ОСОБА_7 , ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення., спливає, підстав заявлених захистом для скасування або заміни запобіжного заходу в судовому засіданні не встановлено, підстави, які були враховані слідчими суддями при обранні міри запобіжного заходу, не відпали, є доцільним продовжити запобіжні заходи щодо обвинувачених на період, визначений ч.3 ст.331 КПК України.
Вищевказані обставини свідчать про неможливість запобігання встановленим ризикам шляхом застосування до обвинувачених більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.
З огляду на зазначене підстав для задоволення клопотання захисту про зміну запобіжного заходу не має.
Таким чином, суд вважає доцільним продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 строком на шістдесят днів.
Керуючись ст.ст. 197, 331, 372, 392 КПК України, -
УХВАЛИЛА:
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою продовжити обвинуваченим ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , до «24.00» год. 26.01.2018р. з триманням обвинувачених в установі кримінально-виконавчої системи України.
Копію ухвали направити до закладу кримінально-виконавчої системи для виконання.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Головуючий суддя: ОСОБА_1
Судді: ОСОБА_3
ОСОБА_2