Справа № 640/2746/18
н/п 1-кс/640/3018/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" квітня 2018 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
- Аркуш паперу з рукописними записами та друкованим текстом: « НОМЕР_1 номер новой карты ОСОБА_6 »;
- Записна книжка в обкладинці червоного кольору з рукописними записами про фінансово-господарську діяльність ТОВ «ПАРУС-АВТО»;
- Записна книжка в обкладинці жовтого кольору з рукописними записами про фінансово-господарську діяльність ТОВ «ПАРУС-АВТО»;
- USB флешнакопичувач з написом «Flash-Voyager 8Gb» з інформацією стосовно виплати заробітної плати ТОВ «ПАРУС-АВТО» за 2017 рік.
Крім того, слідчий ОСОБА_3 у поданому клопотанні просить поновити строк на звернення до суду з клопотанням про арешт тимчасово вилученого під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 ,- майна.
Допитаний у якості потерпілого ОСОБА_7 пояснив, що він фактично працював начальником відділу продаж ТОВ «ПАРУС-АВТО» в період часу з 27 вересня 2016 року по 01 червня 2017 року. При влаштуванні на зазначену посаду заявник, на ім`я директора ОСОБА_8 , відповідно до вимог КЗпП України, подав заяву про прийняття на роботу на посаду начальника відділу продажів ТОВ «ПАРУС-АВТО», яку він писав у приміщенні офісу №9, на 8-му поверсі Бізнес центра «Тетріс», розташованого за адресою: м. Харків, вул. Клочківська 111-А. Також ОСОБА_7 при написанні зазначеної заяви надав копії свого паспорту, картки з власним ідентифікаційним податковим номером і оригінал трудової книжки, так як директор ТОВ «ПАРУС-АВТО» запевнила про офіційне оформлення трудових правовідносин.
На момент початку трудової діяльності ОСОБА_7 у ТОВ «ПАРУС-АВТО», йому надали ноут-бук із доступом до корпоративної пошти та системи 1-С (Управління торговим підприємством) ТОВ «ПАРУС-АВТО» у приміщенні вказаного офісу. Графік роботи обговорювався з 9 години до 18 години, однак фактично постійно змінювався та доводилось працювати понаднормово.
Заробітну плату ОСОБА_7 визначено в усному порядку ОСОБА_8 у сумі 20 000 (двадцять тисяч) грн. на місяць, яку він фактично отримував два рази на місяць (один раз у середині місяця у розмірі 2000 грн. та наприкінці місяця або 1-го числа наступного місяця у розмірі 18 000 грн.) готівкою по відомості, яка мала вигляд книги-зошиту у якій зазначались прізвища та ініціали всіх працівників ТОВ "ПАРУС-АВТО", сума отриманої заробітної плати та графа, де ОСОБА_7 власноручно ставив підпис про отримання заробітної плати. Таким чином ОСОБА_7 отримував заробітну плату з вересня 2016 року по квітень 2017 року.
У підпорядкуванні ОСОБА_7 перебувало п`ять менеджерів з продажу автозапчастин. Всього у вказаному офісі працювало дванадцять чоловік, а також дві людини на складі ТОВ "ПАРУС-АВТО", який знаходиться за кафе-рестораном «Берлога» за адресою: м. Харків, Кільцева дорога 3/1 (приміщення колишньої овочевої бази), склад № 111 та № 112.
За інформацією, якою володіє ОСОБА_7 , близько двадцяти працівників ТОВ «ПАРУС-АВТО» працюють без офіційного оформлення трудових відносин.
01.06.2017 директором ТОВ «ПАРУС-АВТО» ОСОБА_8 . ОСОБА_7 повідомлено, що трудові відносини з ним припинено без пояснення причин та без зазначення підстави звільнення, цього ж дня ОСОБА_7 віддали трудову книжку, у якій не було запису про офіційне оформлення його у ТОВ «ПАРУС-АВТО», не виплативши при цьому заробітну плату за травень 2017 року та компенсацію за дні невикористаної відпустки.
Згідно офіційних даних звітності форми 1-ДФ за 4 квартал 2016 та 2 квартал 2017 офіційна чисельність працівників складала від 1 до 9 осіб. Максимальна середньомісячна заробітна плата згідно вказаних вище звітів складає біля 11 000 грн.
05.03.2018 на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова проведено обшук за адресою АДРЕСА_1 . В ході проведення якого було виявлене та вилучене майно згідно з зазначеним у клопотанні переліком.
Відповідно до рапорту ОУ Центральної ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області, на вилучених в ході обшуків приміщень фактичного здійснення фінансово-господарської діяльності ФО-П «Войстрик М.С.», ТОВ «ПАРУС-АВТО», а також за місцями мешкання директора ТОВ «ПАРУС-АВТО» - ОСОБА_8 та колишнього бухгалтера ТОВ «ПАРУС-АВТО» - ОСОБА_5 предметах, документах, чорнових записах і електронних носіях міститься інформація, яка свідчить про те, що протягом 2015-2017 років ФОП ОСОБА_8 та посадові особи ТОВ «Парус-авто» вели два реєстри бухгалтерського обліку фінансово-господарської діяльності зазначених суб`єктів господарювання, проаналізувавши які встановлено, що останні, шляхом використання у своїй діяльності підконтрольних суб`єктів господарювання та фізичних осіб, повністю не відображали всі видатки та доходи за даними бухгалтерського та податкового обліків та приховували реальні обсяги своєї фінансово-господарської діяльності чим умисно спотворювали дані поданої податкової звітності. Внаслідок таких дій посадових осіб ТОВ «ПАРУС-АВТО» та ФО-П «Войстрик М.С.» фактично виникають необліковані надлишки грошових коштів без належного їх оприбуткування, які використовується зазначеними особами на власний розсуд.
На підставі зазначеного рапорту внесено відомості до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України.
Вказані речі та документи визнані речовими доказами по вказаному кримінальному провадженню.
Допитана у якості свідка ОСОБА_5 пояснила, що з липня 2015 років неофіційно працювала на ТОВ «Парус-Авто» бухгалтером, однак була впевнена, що ОСОБА_8 оформить офіційно трудові відносини з ТОВ «Парус-Авто». Однак тільки 28 або 29 листопада 2016 роки ОСОБА_8 оформила офіційно на роботу бухгалтером ТОВ «Парус-Авто», тобто 1,5 року ОСОБА_5 працювала неофициально.Робочим місцем був кабінет в офісі №9, розташованому на 8-му поверсі бізнес-центру «Тетріс» за адресою: м.Харків, вул. Клочківська, 111-А. Розташування кабінетів в офісі і розташування співробітників ТОВ «Парус-Авто» зазначила в схемі, яку долучено до протоколу допиту. ОСОБА_8 ОСОБА_9 29.12.2017 в зв`язку з написанням останньою заяви про звільнення за власним бажанням.
Як пояснила ОСОБА_5 , вона вела відомості по зарплаті співробітників ТОВ «Парус-Авто», при цьому ОСОБА_8 дала вказівку вести дві відомості про виплату зарплати: одну відомість про виплату офіційної зарплати, другу відомість - про виплату зарплати співробітникам, які працюють на ТОВ «Парус-Авто» неофіційно, а також реальних сум заробітної плати, що виплачується співробітникам. Тільки ОСОБА_8 приймала рішення, кого зі співробітників оформляти офіційно на роботу, а кого ні. Всі трудові книжки співробітників ТОВ «Парус-Авто» зберігалися в сейфі в кабінеті бухгалтера. ОСОБА_8 відомостей в трудові книжки про працевлаштування працівників не вносила.
ОСОБА_7 працював в ТОВ «Парус-Авто» в період з вересня 2016 року по травень 2017 роки на посаді начальника відділу продажів ТОВ «Парус-Авто». За вказівкою ОСОБА_8 , ОСОБА_7 не оформляли офіційно. Заробітну плату видавала ОСОБА_5 за вказівкою ОСОБА_8 : офіційну (яку надалі вносили до податкової звітності) зарплату - 3-го і 17-го числа кожного місяця, неофіційну - 1-го і 15 числа кожного місяця. Про отримання неофіційної зарплати велися таблиці, в яких співробітник власноруч вписував своє прізвище, суму отриманих грошових коштів та власний підпис, після отримання та перерахування готівки. Фотокопії зазначених таблиць за 2016-2017 рік зберігаються на флеш-накопичувачі, вилученому під час обшуку.
В кінці травня 2017 року ОСОБА_8 сказала не видавати а ні авансу, а ні зарплати ОСОБА_7 , в зв`язку з тим, що вона вважає, що він її не заслужив. Інших причин вона не пояснила. ОСОБА_7 і на той момент не був офіційно працевлаштований.
Крім того, за вказівкою ОСОБА_8 , ОСОБА_5 вела дві бухгалтерії, одну, яку становила з офіційних платіжних документів ТОВ «Парус-Авто», ФОП ОСОБА_8 , другу: «чорну», вела в записних книжках, які добровільно видала в ході проведення обшуку у неї вдома. Дані книги ОСОБА_5 вела, тому що ОСОБА_8 задавала питання про точність ведення «чорної» бухгалтерії. Крім того ОСОБА_8 щомісяця вимагала звіт в доларах США про фактично отримані і витрачені кошти від діяльності ТОВ «Парус-Авто» та ФОП ОСОБА_8 .
По кримінальному провадженню призначено: судово-економічну експертизу, судову комп`ютерну експертизу та 5 судових почеркознавчих експертиз.
Слідчим зазначено, що оскільки вилучене в ході проведення зазначеного обшуку майно у вигляді речей, предметів, документів є предметами, засобами чи знаряддями вчинення кримінального правопорушення та зберегло на собі його сліди, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення, то з метою забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні для відшкодування збитків, завданих державі, який може бути заявлений, забезпечення можливої конфіскації або спеціальної конфіскації майна, яке може відповідно до ст. 98 КПК України являтися речовими доказами по кримінальному провадженню, а також у зв`язку з необхідністю проведення судової комп`ютерно-технічної, судово-економічної, судово-почеркознавчої та інших експертиз з використанням вилучених документів та інформації, яка зберігається на вилучених цифрових носіях інформації та мобільних терміналах систем зв`язку, орган досудового розслідування просить накласти арешт на вилучене 05.03.2018 під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , зазначене в клопотанні майно, що належить на праві власності ОСОБА_5 .
У судове засідання слідчий, прокурор не з`явились. Слідчий ОСОБА_3 надав суду заяву про розгляд даного клопотання без його участі, повністю його підтримуючи. Неприбуття слідчого, прокурора у судове засідання відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання.
ОСОБА_5 , власниця майна, у судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду клопотання слідчого про арешт вилученого у неї під час обшуку майна повідомлена належним чином, про що слідчим суду надано рапорт, в якому, крім цього, зазначено, що вона просить розглядати дане клопотання без її участі, не заперечуючи проти його задоволення.
15.03.2018 р. прокурором ОСОБА_4 було отримано ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова ОСОБА_10 від 12.03.2018 про повернення клопотання прокурору відділу прокуратури Харківської області для усунення недоліків, протягом сімдесяти двох годин з моменту отримання ухвали слідчого судді.
Після чого, 16.03.2018 р. слідчим СУГУ НП в Харківській області майора поліції ОСОБА_3 після усунення недоліків було направлене клопотання про накладення арешту на вилучене 05.03.2018 р. в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , зазначене в клопотанні майно, що належить на праві власності ОСОБА_5 , яке надійшло на адресу суду 03.04.2018 р.
Таким чином, після проведення обшуку за зазначеною адресою, в ході якого слідчим було відшукане і вилучене майно, слідчий, відповідно до вимог ч. 5 ст. 171 КПК України, протягом 48 годин після вилучення майна звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, а потім - звернувся з даним клопотанням в межах встановленого суддею строку після усунення недоліків, у зв`язку з чим суд вважає процесуальний строк на звернення до суду з клопотанням про арешт майна не пропущеним.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 цього Кодексу, а саме: запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Відповідно до п 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів та накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, якою визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав до задоволення клопотання, оскільки слідчий довів наявність вважати, що було вчинено кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 172, ч. 1 ст. 366 КК України, а тому з метою забезпечення збереження доказової інформації на вилученому 05.03.2018 р. в період часу з 10-55 год. до 11-45 год. під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , зазначеному в клопотанні майні, що належить ОСОБА_5 , яке може містити відомості про факти чи обставини, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, та яке може бути речовими доказами, - на це майно слід накласти арешт.
Згідно з ч. 4 ст. 107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
На підставі викладеного, керуючись ст. 98, 107, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя
Накласти арешт на майно, вилучене 05.03.2018 під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , у вигляді речей і документів, що належать на праві власності ОСОБА_5 , а саме:
- Аркуш паперу з рукописними записами та друкованим текстом: « НОМЕР_1 номер новой карты ОСОБА_6 »;
- Записна книжка в обкладинці червоного кольору з рукописними записами про фінансово-господарську діяльність ТОВ «ПАРУС-АВТО»;
- Записна книжка в обкладинці жовтого кольору з рукописними записами про фінансово-господарську діяльність ТОВ «ПАРУС-АВТО»;
- USB флешнакопичувач з написом «Flash-Voyager 8Gb» з інформацією стосовно виплати заробітної плати ТОВ «ПАРУС-АВТО» за 2017 рік.
Місцем зберігання арештованого майна визначити СУ ГУНП в Харківській області.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя - ОСОБА_1