Провадження № 1-кп/643/642/18
Справа № 643/405/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15.03.2018 року Московський районний суд м. Харкова у складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

перекладача ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000988 від 18.09.2016 року, за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Аль Косаір республіки Ліван, громадянина республіки Ліван, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше на території України не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України,

встановив:

ОСОБА_8 15 вересня 2016 року близько 20-00 годині, керуючи технічно справним автомобілем « BMW» р/н НОМЕР_1 , рухався по пр. Ювілейному з боку вул. Гвардійців Широнінців в напрямку пр. Льва Ландау в м. Харкові. В районі нерегульованого перехрестя біля будинку № 34 по пр. Ювілейному Саад Алі в порушення вимог п. 18.1 та п. 18.4 Правил дорожнього руху, рухаючись зі швидкістю більш 60 км/год по проїжджій частині, не звертаючи уваги на те, що транспортний засіб, який рухався попереду нього тривалий час зменшує швидкість та зупиняється перед пішоходним переходом, не прийняв заходів до зниження швидкості аж до зупинки автомобіля, внаслідок чого допустив наїзд на пішохода ОСОБА_9 , який переходив проїзну частину, з послідуючим зіткненям з автомобілем «Toyota Camry» р/н НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_10 . В результаті зіткнення пішоход ОСОБА_9 отримав тяжкі тілесні ушкодження, від яких настала його смерть.

Допитаний в судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_8 свою вину в скоєнні злочину визнав повністю. Пояснив, що він, дійсно, 15.09.2016 року керував автомобілем «BMW» р/н НОМЕР_1 у темний час доби та допустив наїзд на пішохода, не оспорював фактичних обставин справи, доказів, викладених в обвинувальному акті. Щиро розкаявся. Просив суд звільнити його від покарання згідно Закону України «Про амністію у 2016 р.».

З урахуванням повного визнання вини обвинуваченим та не оспорювання фактичних обставин справи, суд зі згоди учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів в порядку ч.3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням даних про особу обвинуваченого.

Суд доходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_6 у скоєнні інкримінованих йому дій та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілого.

Судом вивчалась особа обвинуваченого ОСОБА_6 і встановлено, що він раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, має на утриманні малолітню дитину.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає каяття у скоєному та добровільне відшкодування збитку.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого в силу ст.67 КК України, судом не встановлено.

При визначенні покарання ОСОБА_11 , суд враховує характер та ступень тяжкості скоєного ним злочину, якій відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином, дані про особу обвинуваченого, фактичні обставини по справі, ставлення до наслідків своїх дій і приходить до висновку про призначення покарання в межах санкції статті КК України, за якою засуджується.

Відповідно до положень ч.2 ст. 86 КК України, законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання.

07 вересня 2017 року набрав чинності Закон України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 р. № 1810-VII. Дія цього Закону поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно.

Відповідно до п. «в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року, який набрав чинності 07 вересня 2017 року, звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до ст. 12 КК України, осіб, визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до ст. 12 КК України, а також осіб, кримінальні справи стосовно яких з зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили: підлягають особи, які на момент вчинення злочину не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.

З матеріалів кримінального провадження, а саме Свідоцтва про народження серії № НОМЕР_3 , виданого 23 вересня 2015 року Дзержинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, вбачається, що обвинувачений ОСОБА_8 має неповнолітню дитину - доньку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та відносно якої не позбавлений батьківських прав.

ОСОБА_8 вчинив необережний злочину, який не є особливо тяжким відповідно до ст. 12 КК України. Кримінальне правопорушення вчинене 15.09.2016 року, тобто до дня набрання чинності Закону України «Про амністію у 2016 році».

За таких обставин суд вважає, що на обвинуваченого ОСОБА_6 поширюється дія Закону України «Про амністію у 2016 році», а тому він підлягає звільненню від відбування покарання.

Суд роз`яснює обвинуваченому ОСОБА_11 , що застосування амністії в подальшому протягом останніх десяти років до нього не може бути застосоване.

Згідно із ч. 2 ст. 124 КПК України, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів.

Судові витрати на залучення експертів склали 4948,00 грн., 7799,00 грн. та 1055 грн. 52 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369-374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 ( три ) роки.

Звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання за ч. 2 ст. 286 КК України на підставі п. «в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року.

Стягнути із ОСОБА_6 судові витрати за проведення експертиз у загальному розмірі 13802 грн. 52 коп. на користь держави.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга подається через суд, який ухвалив судове рішення, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1