У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

доповідача ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю прокурораОСОБА_4 ,
захисникаОСОБА_5 ,
при секретаріОСОБА_6 ,

розглянула в судовому засіданні 07 грудня 2017 року у м. Києві кримінальне провадження № 0000345 за касаційною скаргою заступника прокурора Чернігівської області на ухвалу Апеляційного суду Чернігівської області від 21 листопада 2016 року щодо ОСОБА_7 .
Вироком Городнянського районного суду Чернігівської області від 06 червня 2016 року
ОСОБА_7 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця
с. Радвине, мешканця
АДРЕСА_1 ,
такого, що не має судимості,
засуджено за п. 2 ч. 2 ст. 115 КК України (далі КК) до покарання у виді позбавлення волі на строк 15 років, за ч. 2 ст. 15 і п. 2 ч. 2 ст. 115 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 10 років, а на підставі ст. 70 КК за сукупністю злочинів остаточно визначено покарання у виді позбавлення волі на строк 15 років.
Ухвалою Апеляційного суду Чернігівської області від 21 листопада 2016 року вирок залишено без зміни.
ОСОБА_7 визнано винуватим у тому, що він 23 жовтня 2015 року приблизно о 23.30 год., перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у дворі свого господарства у с. Стара Рудня, умисно з метою убивства своєї малолітньої дитини ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , взяв останню за ногу та кілька разів ударив її головою об ганок будинку, заподіявши тяжкі тілесні ушкодження, від яких малолітня потерпіла померла на місці.
Після цього ОСОБА_7 умисно з метою убивства своєї малолітньої дитини ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , завдав йому численні удари руками по різних ділянках тіла, заподіявши тяжкі тілесні ушкодження у виді перелому лівої ключиці, закритої черепно-мозкової травми, забою головного мозку та перелому кісток склепіння черепа. Вважаючи, що виконав усі дії, необхідні та достатні для позбавлення життя ОСОБА_9 , який перебував у непритомному стані, ОСОБА_7 залишив його лежати роздягненим на землі у холодну пору доби у дворі господарства, а сам пішов спати до будинку. В силу випадкового збігу обставин, не залежних від волі ОСОБА_7 , його малолітнього сина з тілесними ушкодженнями, непритомного та переохолодженого було вчасно виявлено та госпіталізовано до лікарні співробітниками поліції.
У касаційній скарзі прокурор посилається на невідповідність призначеного покарання за п. 2 ч. 2 ст. 115 КК ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі ОСОБА_7 через м`якість. Вважає, що ухвала не відповідає вимогам ст. 419 КПК України (далі КПК). Зазначає, що апеляційним судом не з`ясовано, чи належним чином потерпіла повідомлена про дату та час розгляду провадження у суді апеляційної інстанції. Просить скасувати ухвалу та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Заслухавши доповідача, пояснення захисника, міркування прокурора, який підтримав касаційну скаргу, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 та правильність кваліфікації його дій у касаційній скарзі не оскаржуються.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 419 КПК при залишенні апеляційної скарги без задоволення в ухвалі апеляційного суду мають бути зазначені підстави, з яких апеляційну скаргу визнано необґрунтованою. Разом з тим, ці вимоги закону при розгляді даного провадження апеляційним судом залишились не виконаними.
В апеляційній скарзі прокурора ставилось питання про скасування вироку у зв`язку з м`якістю призначеного ОСОБА_10 покарання.

На обґрунтування своїх доводів прокурор в апеляційній скарзі навів обставини, які, на його думку, перешкоджали застосуванню позбавлення волі на певний строк. Так, прокурор посилався на те, що судом недостатньо враховано особливу тяжкість вчинених злочинів, їх підвищену суспільну небезпеку, обставину, що обтяжує покарання вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння, відсутність пом`якшуючих обставин та те, що потерпілими від злочину є дві малолітні дитини, які через свій вік знаходилися у безпорадному стані та не могли чинити опір батьку, який посягнув на життя власних дітей. Поведінка ОСОБА_7 свідчить про чітко виражену антисоціальну спрямованість, зневажливе ставлення до закону та загальноприйнятих норм моралі. Незважаючи на наявність беззаперечних доказів вини засудженого, останній не розкаявся у вчиненому, свої дії не засуджував, а надавав суперечливі покази з метою уникнення від відповідальності, а його відношення до скоєного свідчать про його жорстокість та винятковий цинізм.
Крім того, судами належно не враховано спосіб заподіяння

ОСОБА_7 тілесних ушкоджень потерпілим, які виникли внаслідок

понад десяти травмуючих дій. Засуджений із жорстокістю завдав численні удари в місця розташування життєво важливих органів своїм малолітнім дітям, внаслідок чого настала смерть його однорічної доньки.
Також, судом не взято до уваги те, що ОСОБА_7 за місцем свого проживання характеризувався посередньо, не працював, працевлаштовуватися не бажав, систематично зловживав спиртними напоями, постійно вчиняв сімейні сварки, в ході яких наносив тілесні ушкодження своїй дружині ОСОБА_11 .
Перевіркою матеріалів кримінального провадження встановлено, що суд апеляційної інстанції при розгляді апеляційної скарги прокурора всі зазначені в ній доводи ретельно не перевірив і свого рішення про залишення без зміни вироку суду першої інстанції належним чином не мотивував.
На думку колегії суддів, за наведених судом обставин кримінального провадження та за відсутності інших обставин, які відповідно до вимог закону можуть істотно вплинути на висновок суду щодо виду та розміру покарання, призначене ОСОБА_10 покарання у виді позбавлення волі на певний строкє не мотивованим і занадто м`яким.
З огляду на викладене, ухвала підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду у суді апеляційної інстанції, під час якого суду необхідно перевірити доводи касаційної скарги, усунути зазначені в даній ухвалі недоліки та прийняти рішення, яке б відповідало вимогам закону.
Керуючись статтями 433, 434, 436, 438 КПК України,
у х в а л и л а:

Касаційну скаргу прокурора задовольнити.
Ухвалу Апеляційного суду Чернігівської області від 21 листопада 2016 року щодо ОСОБА_7 скасувати.
Призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3