справа № 208/7255/17
№ провадження 1-кп/208/278/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 січня 2018 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченої ОСОБА_5

розглянувши кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0002102 від 29.09.2017 року та угоду про примирення укладену між потерпілим у кримінальному провадженні № 0002102 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинськ, Дніпропетровської області, Українця, громадянина України, маючого середню освіту, працюючого «Цементний завод» на посаді прибиральника, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з однієї сторони та обвинуваченою у кримінальному провадженні № 0002102 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки Дніпропетровської області, м. Дніпродзержинськ, громадянки України, українки, освіта середньо-спеціальна, офіційно не працевлаштованої, не заміжньої, маючої на утримані неповнолітню дитину, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої відповідно до ст.89 КК України

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, суд
ВСТАНОВИВ:
29 червня 2017 року (більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 знаходилась за місцем свого мешкання в квартирі, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 , квартира12, в цей момент у ОСОБА_6 виник протиправний злочинний умисел спрямований на таємне заволодіння майном свого співмешканця ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 ,котрий також мешкав за вказаною адресою, разом з своєю племінницею ОСОБА_7 .

Реалізовуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_6 , дочекалась поки ОСОБА_4 та ОСОБА_7 не будуть спостерігати за її діями, а також ОСОБА_4 не зможе здійснювати контроль за своїм майном, та будучи впевненою у тому, що за її діями ніхто не спостерігає, цілковито усвідомлюючи протиправність своїх дій, діючи умисно, таємно з корисливим мотивом та корисливою метою, перебуваючи в квартирі АДРЕСА_4 де зберігалося майно ОСОБА_4 шляхом вільного доступу викрала фотоапарат "SAMSUNGWB 100 Вlack" код моделі (ЕС-WB100ZBABRU)», котрий належить ОСОБА_4 тим самим завдавши потерпілому майнової шкоди.

Після цього ОСОБА_6 з місця скоєння кримінального правопорушення зникла, розпорядилася викраденим майном на власний розсуд.

Зазначеними діями ОСОБА_5 потерпілому ОСОБА_4 завдано майнової шкоди на суму 3487,50 грн. згідно висновку товарознавчої експертизи №5681-17 від 13.12.2017 року.

16.12.2017 року між потерпілим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з одної сторони, та обвинуваченою у кримінальному провадженні № 0002102 від 29.09.2017, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , укладено угоду про примирення, додержуючись наступних умов.

У кримінальному провадженні потерпілий ОСОБА_4 цивільний позов не заявляв, претензій майнового характеру не має, шкоду йому було відшкодовано (у розмірі 2 тисячі гривень).

Обвинувачена ОСОБА_5 під час досудового розслідування у повному обсязі визнала свою вину у вчиненні інкримінованого їй органом досудового розслідування кримінального правопорушення та у скоєному розкаялась, та зобов`язується беззастережно визнати винуватість в обсязі обвинувачення у судовому провадженні.

Потерпілий ОСОБА_4 та обвинувачена ОСОБА_5 визнають та підтверджують, що обставини події кримінального правопорушення досудовим розслідуванням встановлено правильно.

Відповідно до ст.471 КПК України, обвинувачена ОСОБА_5 зобов`язується публічно вибачитись перед потерпілим, а також не вчиняти інших злочинів в подальшому, а потерпілий в свою чергу вважає за можливе при вирішенні питання щодо міри покарання за ч.1 ст.185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), призначити покарання у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_5 за ч.1 ст.185 КК України у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

При цьому, обвинувачена розуміє, що відповідно до ст.473 КПК України, наслідком укладання та затвердження угоди про примирення для сторін є обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 і 424 КПК України, та відмова від здійснення прав, передбачених пунктом 1 частини четвертої статті 474 цього КПК України.

Потерпілий розуміє, що відповідно до ст.473 КПК України наслідком укладання та затвердження означеної угоди про примирення для сторін є обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 і 424 КПК України та позбавлення права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності та відповідне кримінальне правопорушення і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди.

Підстави оскарження вироку, яким затверджена ця угода в апеляційному порядку, що визначені і п.1 ч.1 ст.394 КПК України, та в касаційному порядку, що визначені в п.1 ч.3 ст.424 КПК України, потерпілому та обвинуваченій роз`яснено і є зрозумілим.

Передбачені у цій нормі права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину інкримінованого кримінального правопорушення, на допит у судовому засіданні свідків обвинувачення, заявлення клопотань, свідків і надання суду своїх доказів обвинуваченій роз`яснено і є зрозумілими.

Обвинуваченій ОСОБА_5 роз`яснено, що виконання зобов`язання іншою стороною в рамках цієї угоди цілком залежить від дотримання ним Закону з будь-якого положення складеної угоди.

У разі невиконання угоди про примирення відповідно до ст.476 КПК України прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.

Обвинуваченій ОСОБА_5 роз`яснено, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст.389-1 КК України.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 зазначила, що вона розуміє надані їй законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до неї буде застосований в результаті затвердження угоди про примирення та наполягає на затвердженні угоди про примирення. Обвинувачена свою вину у скоєнні вказаного кримінального правопорушення визнала повністю, вказала, що кримінальне правопорушення нею було вчинено при обставинах, викладених в обвинувальному акті, викрадений фотоапарат, який належав ОСОБА_8 вона заклала до ломбарду. Перед потерпілим вибачилася, добровільно сплатила йому 2000 грн. У вчиненому щиро розкаюється, зобов`язується більше не вчиняти кримінальні правопорушення.

Потерпілий ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні пояснив, що йому зрозумілі наслідки затвердження угоди про примирення та просить затвердити зазначену угоду, події відбувалися так, як було встановлено в ході досудового слідства і як розповідає обвинувачена, шкоду йому відшкодовано, позов він до неї не пред`являє, обвинувачену пробачив.

За таких обставин суд, вивчивши матеріали кримінального провадження, заслухавши пояснення обвинуваченої, потерпілого, думку прокурора, прийшов до висновку, що відповідно до п.1 ч.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченою.

Згідно з ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, дії обвинуваченої ОСОБА_5 кваліфіковані за ч.1 ст.185 КК України, які, згідно з положеннями ст.12 КК України, відноситься до категорії кримінальних правопорушень середньої тяжкості.

Судом встановлено, що угода про примирення між потерпілим та обвинуваченою укладена добровільно без застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Зміст угоди відповідає вимогам ст.471 КПК України.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачена цілком розуміє права визначені ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п.1 ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.

Потерпілому роз`яснено наслідки затвердження угоди про примирення, визначені п.2 ч.1 ст.473 КПК України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення в підготовчому судовому засідання згідно ст.314 КПК України між потерпілим та обвинуваченою та призначення обвинуваченій узгодженої між сторонами міри покарання.

Питання щодо судових витрат слідує вирішити в порядку, передбаченому ст.124 КПК України.

Питання щодо речових доказів слідує вирішити в поряду, передбаченому ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.314,370,373,374,469,471,474-475 КПК України, -

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про примирення від 16.12.2017 року у кримінальному провадженні за № 0002102 від 29.09.2017 року укладену між потерпілим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з однієї сторони та обвинуваченою у кримінальному провадженні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

ОСОБА_5 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченому ч.1 ст.185 КК України і призначити покарання за ч.1 ст.185 КК України у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави 198,00 грн. витрат на проведення судово-товарознавчої експертизи за № 5681-17 від 13.12.2017 року.

Речові докази:

- Договір про надання фінансового кредиту під заставу № 1.35829/0 від 28 вересня 2017 року, долучений до матеріалів кримінального провадження залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Дніпропетровської обл. через Заводський районний суд м. Дніпродзержинська протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з підстав передбачених ч.3 ст.394 КПК України:

- обвинуваченою виключно з підстав: призначення судом покарання суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою ст.474 КПК України, у тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- потерпілим виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання, не роз`яснення йому наслідків укладення угоди, невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 цього Кодексу.

- прокурором виключно з підстав призначення судом покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно частини четвертої ст.469 КПК України угода не може бути укладена.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Обвинуваченій та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1