Єдиний унікальний номер 341/1366/17
Номер провадження 1-в/341/117/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 жовтня 2017 року м. Галич

Галицький районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

секретаря - ОСОБА_2

з участю прокурора - ОСОБА_3

інспектора Галицького РС з питань

пробації - ОСОБА_4

засудженого - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Галичі подання інспектора Галицького РС з питань пробації старшого лейтенанта внутрішньої служби ОСОБА_4 щодо засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя с. Комарів, Галицького району, Івано-Франківської області, працюючого муляром в ПП "Прикарпаття і К", засудженого 16.02.2017 року Богородчанським районним судом за ч.1 ст. 135, ч.2 ст. 286 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування призначеного основного покарання з іспитовим строком 2 роки про звільнення від додаткового покарання відповідно до ст.1 п.в та ст.15 Закону України Про амністію у 2016 році , -
встановив:
21.09.2017 року до Галицького районного суду надійшло подання інспектора Галицького РС з питань пробації старшого лейтенанта внутрішньої служби ОСОБА_4 щодо засудженого ОСОБА_5 про звільнення від покарання відповідно до Закону України Про амністію у 2016 році, мотивуючи подання тим, що ОСОБА_5 за період відбування покарання зарекомендував себе з позитивної сторони, до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягувався, по місцю проживання характеризується позитивно, виконував обов`язки відповідно до вироку суду.
ОСОБА_5 засуджений за вчинення злочину передбаченого ч.1 ст. 135, ч. 2 ст. 286 КК України, який відповідно ст. 12 КК України не є тяжким або особливо тяжким злочином, має на утриманні малолітню дочку: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка на день набрання чинності Закону України Про амністію у 2016 року від 22 грудня 2016 року, не виповнялось 18 років. Згідно повідомлення Служби у справах дітей Галицької районної державної адміністрації від 20.09.2017 року, відмітка про позбавлення батьківських прав ОСОБА_5 відсутня.
В судовому засіданні представник з питань пробації ОСОБА_4 подання щодо засудженого ОСОБА_5 підтримала та просила ОСОБА_5 звільнити від відбування додаткової міри покарання відповідно до Закону України Про амністію у 2016 році.
Засуджений ОСОБА_5 подання подане представником з питань пробації підтримав та просив суд застосувати до нього Закон України Про амністію в 2016 році, оскільки має на утриманні одну малолітню дочку, відносно якої він не позбавлений батьківських прав та застосувати щодо нього ст. 15 Закону України Про амністію в 2016 році.
Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти поданого подання представником з питань пробації, оскільки засуджений підпадає під дію Закону України Про амністію в 2016 році.
Заслухавши думку учасників процесу, оглянувши матеріали подання, суд вважає, що подання підлягає до задоволення з таких підстав.

Як вбачається зі статті 85 КК України, на підставі закону України про амністію або акта про помилування засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарання, а також засудженому може бути замінено покарання або невідбуту його частину більш м`яким покаранням.
Відповідно до ст. 1 Закону України Про застосування амністії в Україні амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили. Амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального кодексу України та цього Закону.
За змістом ст. 10 Закону України Про амністію у 2016 році його виконання покладається на суди, зокрема питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою прокурора, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого, підсудного чи засудженого, їх захисників чи законних представників.
Застосування амністії не допускається, якщо обвинувачений (підсудний) або засуджений заперечує проти цього.
07 вересня 2017 року вступив в силу Закон України Про амністію у 2016 році.
Пунктом в статті 1 Закону України Про амністію у 2016 році передбачено звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, засуджені за умисні злочини, які не є тяжкими або особливо тяжкими відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, та за злочини, вчинені з необережності, які не є особливо тяжкими відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, яких на день набрання чинності цим Законом в установленому порядку не позбавлених батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.
Згідно ст. 15 цього ж Закону, особи на яких поширюється дія цього Закону, можуть бути звільнені від відбування основного і додаткового покарання, призначеного судом, крім конфіскації майна, у частині вироку, що не була виконана на день набрання чинності цим Законом.
У відповідності до ч. 3 ст. 12 КК України, злочином середньої тяжкості є злочин, за який передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.
Санкцією ч.1 ст. 135 КК України передбачено покарання у вигляді обмеження волі на строк до двох років або позбавленням волі на той самий строк.
Також, санкцією ч.2 ст. 286 КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого.
Таким чином, злочин, передбачений ч.1 ст. 135 КК України, є злочином невеликої тяжкості та ч. 2 ст. 289 КК України, є злочином середньої тяжкості.
Згідно ст. 15 Закону України Про амністію у 2016 році особи, на яких поширюється дія цього Закону, можуть бути звільнені від відбування основного і додаткового покарання, призначеного судом, крім конфіскації майна, у частині вироку, що не була виконана на день набрання чинності цим Законом.
Судом встановлено, що вироком Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 16 лютого 2016 року ОСОБА_5 засуджено за ч.1 ст. 135, ч. 2 ст. 286 КК України та призначено покарання: -за ч.1 ст. 135 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 роки; -за ч.2 ст. 286 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 2 роки. Відповідно до вимог ст. 70 КК України остаточне покарання за сукупністю злочинів визначено шляхом часткового складання призначених покарань і призначено 4 роки позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 2 роки. На підставі ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_5 звільнено від відбування призначеного основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк терміном на 2 роки. На підставі ст. 76 КК України на засудженого покладено обов`язок періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. Стягнуто з ОСОБА_5 6 231 грн. 31 коп. та 2636 грн. 77 коп. понесених витрат на стаціонарне лікування потерпілого. Арешт на автомобіль марки `Mitsubishi Galant, який належить ОСОБА_5 і був накладений відповідно до ухвали слідчого судді знято.
Згідно копії свідоцтва про народження дитини на ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 серії НОМЕР_1 , виданого 30.07.2014 року вбачається, що у графі батько зазначений ОСОБА_5 . Отже, засуджений ОСОБА_5 має малолітню дитину - якій не виповнилося 18 років та щодо якої він батьківських прав не позбавлений, про що свідчить відповідь із Служби у справах дітей Галицької районної державної адміністрації від 20.09.2017 року за №265/03-14/09 (а.с.31).
Обставини, передбачені ст. 4 Закону України Про застосування амністії в Україні та ст. 9 Закону України Про амністію у 2016 році, які б виключали можливість застосування амністії до засудженого ОСОБА_5 судом не встановлені.
Враховуючи вищенаведене, дослідивши матеріали особової справи засудженого, суд приходить до висновку, що подання інспектора Галицького РС з питань пробації щодо засудженого ОСОБА_5 підлягає до задоволення, оскільки наявні достатні підстави для цього.
Керуючись ст. 86 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, Законом України Про амністію у 2016 році №1810-VIIІ від 22.12.2016 р., суд, -
у х в а л и в :
Подання інспектора Галицького РС з питань пробації старшого лейтенанта внутрішньої служби ОСОБА_4 щодо засудженого ОСОБА_5 про звільнення від відбування додаткової міри покарання відповідно до п.в ст. 1 та ст. 15 Закону України Про амністію у 2016 році №1810-VIІI від 22.12.2016р. - задовольнити.
Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 від відбування призначеного вироком Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 16.02.2017р. додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк два роки за вчинення злочинів, передбачених ч.1 ст. 135, ч. 2 ст. 286, ст. 70 КК України, на підставі пункту в статті 1 та ст. 15 Закону України №1810-VIIІ від 22.12.2016 Про амністію у 2016 році.
Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Івано-Франківської області через Галицький районний суд Івано-Франківської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя:ОСОБА_1