27.03.2018 Справа № 756/1232/18
Унікальний № 756/1232/18
Провадження № 1-кп/756/631/18
В И Р О К
Іменем України
27 березня 2018 року Оболонський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, із повною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 06.07.2009 за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді 6 місяців арешту,

- вироком Оболонського районного суду м. Києва від 14.05.2010 за ч. 2 ст. 185 КК України, до покарання у виді 3 років позбавлення волі, звільненого 01.03.2013,

- вироком Оболонського районного суду м. Києва від 05.11.2014 за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі, звільненого 25.02.2016 по відбуттю строку покарання,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В :
11 січня 2018 року, приблизно о 19 годині 00 хвилин, ОСОБА_3 перебував у приміщенні супермаркету «Велика Кишеня», що знаходиться за адресою: м. Київ, пл. Оболонська, 6, де в останнього виник умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, в той же час, того ж дня, перебуваючи в приміщенні магазину за вищевказаною адресою, ОСОБА_3 , впевнившись, що за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, скориставшись неуважністю ОСОБА_5 , діючи умисно, з корисливих мотивів, задля власного збагачення, витягнув з лівої кишені його пальто, в яке останній був одягнений, мобільний телефон марки «Lenovo P 770», вартістю 1500 грн. та сховав даний телефон до кишені власної куртки, в яку на той час був одягнений.

Після чого, ОСОБА_3 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, а викраденим майном, розпорядився на власний розсуд.

Внаслідок вчинення даного кримінального правопорушення, ОСОБА_3 спричинив ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 1500 грн.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у таємному викраденні чужого майна (крадіжки), вчинене повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України визнав повністю і дав суду покази, які за змістом не мають розбіжностей з вищевикладеним та за змістом обвинувального акту.

Щиро розкаявся у вчиненому.

Покази обвинуваченого ОСОБА_3 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому, суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Положення ч. 3 ст. 349 КПК України, роз`яснено судом у судовому засіданні учасникам кримінального провадження.
За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини справи, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що вони вірно розуміють зміст обставин справи, відсутні сумніви в добровільності їх позиції. Суд, у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням письмових доказів щодо особи обвинуваченого.
Суд вважає, що дії ОСОБА_3 органом досудового слідства правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України, як викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
Призначаючи покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.
Відповідно до ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, є його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, що обтяжуюють покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , у відповідності до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Відповідно до абзацу 17 ч. 1 ст. 368 КПК України, ухвалюючи вирок суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого.

При обранні обвинуваченому ОСОБА_3 виду покарання суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, його ставлення до протиправного діяння, фактичні обставини справи, а також враховуючи висновки досудової доповіді, складеної інспектором Оболонського РС КМВ з питань пробації (відповідно до яких ймовірність вчинення обвинуваченим повторного правопорушення є високою та виправлення особи без цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції є неможливим), у зв`язку із чим призначає покарання, передбачене санкцією частини другої статті 185 КК України у виді обмеження волі.
Призначаючи покарання такого виду суд не вбачає можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання, у зв`язку із чим не застосовує положення ст. 75 КК України.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не обирався та таких клопотань до суду не надходило, тому підстав для обрання будь-якого запобіжного заходу, суд не вбачає.

Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлено.

Судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Відповідно до ст. 100 КПК України, суд не вирішує долю речових доказів.
Керуючись ст.ст. 369, 370, 373, 374 КПК України суд,-
З А С У Д И В :
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не обирати.
Вирок суду у відповідності з вимогами ст. 394 ч. 2 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оскаржувалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до частини 3 ст. 349 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Апеляційним судом м. Києва.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Оболонський районний суд м. Києва протягом 30 діб з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1