пр. № 1-кс/759/617/18
ун. № 759/2307/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 лютого 2018 року Слідчий суддя Святошинського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Святошинського управління поліції ГУ Національної поліції у м. Києві капітана поліції ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні за №0001198 від 13.02.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, про накладення арешту на майно,-
ВСТАНОВИВ:
19.02.2018 року на розгляд слідчого судді передано клопотання старшого слідчого СВ Святошинського управління поліції ГУ Національної поліції у м. Києві капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури №8 ОСОБА_4 , про накладення арешту на предмети та речі, які були вилученні під час проведення огляду місця події від 17.01.2018, який проводився за адресою: за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого було вилучено, майно, яке належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: ноутбук марки "Леново" с/н PF0Q9QGA, принтер марки "EPSON" моделі С411В із встановленим у ньому картриджем та коробку з принтерною фарбою у кількості 4- колби; та під час огляду місця від 17.02.2018 вході огляду місця події, який проводився в приміщені службового кабінету №318 Святошинського УП ГУ НП у м. Києві, що за адресою: м. Київ, просп. Перемоги, 109, у ОСОБА_5 , було вилучено мобільний телефон марки «Honor» імеі: НОМЕР_1 ; імеі: НОМЕР_2 з сім-карткою мобільного оператора «ВФ Україна» ПрАТ «ВФ Україна», з номером телефону НОМЕР_3 та визначити місце зберігання вищевказаного майна в кімнаті зберігання речових доказів Святошинського УП ГУ НП у м. Києві, на час досудового розслідування та судового розгляду.

Вказане клопотання обґрунтоване тим, що 31.01.2018 о 16 годині 00 хвилин ОСОБА_6 знаходячись за місцем свого проживання, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 виявив, що ОСОБА_5 шляхом обману заволодів його майном, а саме грошовими коштами у сумі 9800 доларів США.
Допитаний в якості потерпілого ОСОБА_6 показав, що з 2009, останній являється фізичною особою-підприємцем та з 2016 року замається ріелторською діяльністю з питань купівлі-продажу нерухомого майна. В грудні 2017 року точної дати потерпілий не вказав, до останнього як до ріелтора звернулась ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (т.м. НОМЕР_4 ), зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , яка повідомила, що має намір придбати трикімнатну квартиру. В подальшому потерпілий ОСОБА_6 почав шукати відповідну квартиру та ближче до нового року (2018), останній знайшов квартиру АДРЕСА_4 , про що повідомив ОСОБА_7 . В подальшому ОСОБА_7 , приблизно 15 січня 2018 року вирішила подивитись вказану квартиру.

Приблизно 15 січня 2018 року потерпілий ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , приїхали за місцем розташування квартири, де їм відчинила двері домохазяйка, яка і показала квартиру, звичайно дані дії відбувались з відома власника вказаного житла в особі ОСОБА_8 . В подальшому ОСОБА_7 , вирішила придбати вказану квартиру. При цьому визначились, що дата продажу квартир буде в приміщені банку «Украгазбанк», що за адресою: м. Київ, вул. Шота Руставелі, 40/10, це пропозиція ОСОБА_7 , про дане рішення було повідомлено і ОСОБА_8 , який у свою чергу мав забезпечити нотаріуса, для складання відповідного договору.

Потерпілий ОСОБА_6 відмітив, що по факту купівлі продажу квартири за домовленістю з учасниками даної дії він за останніх мав сплатити податки, які становили 9800 доларів США, що еквіваленті до національної валюти становило 274400 гривень.

30.01.2018 потерпілий ОСОБА_6 знаходячись в себе в офісі, який розташований за адресою: АДРЕСА_5 , де запитав в своєї колеги ОСОБА_9 (т.м. НОМЕР_5 ; НОМЕР_6 ), чи є в неї знайомі банківські робітники, щоб без лишнього часу сплатити всі податки, на що остання повідомила, що так і вона дала номер телефону НОМЕР_7 та сказала, що це ОСОБА_10 . Після чого потерпілий ОСОБА_6 цього ж дня зателефонував до ОСОБА_10 , з яким в телефонній розмові домовився про те що 31.01.2018 приблизно о 11 годині, йому потрібно під`їхати до банку «Украгазбан», що за адресою: м. Київ, вул. Шота Руставелі, 40/10, де для сплати податків потерпілий ОСОБА_6 надасть йому гроші, які він внесе в касу, і як підтвердження проведеної операції він дасть йому квитанції. Вартість своїх послуг ОСОБА_10 оцінив в 3000 гривень.

31.01.2018 приблизно о 11 годині потерпілий ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , приїхали до вище обумовленого місця де них вже чекав ОСОБА_8 , ріелтор останнього в особі ОСОБА_11 та нотаріус в особі ОСОБА_12 , де і почали оформляти відповідні документи. В цей час до них приїхав ОСОБА_10 (банківський робітник), якому потерпілий ОСОБА_6 дав гроші в сумі 9800 доларів США у присутності всіх учасників правочину. Після чого ОСОБА_10 пішов кудись, та через деякий час повернувся та надав потерпілому ОСОБА_6 квитанції про сплату податків, при цьому повідомив, що все сплачено. Забравши квитанції потерпілий ОСОБА_6 розрахувався з ОСОБА_10 , а саме дав йому 3000 гривень та продовжили оформлення документів купівлі продажу квартири, а ОСОБА_10 в свою чергу пішов. Оформивши договір купівлі продажу, всі учасники правочину роз`їхались.

Цього ж дня приблизно о 16 годині коли потерпілий ОСОБА_6 знаходився за місцем свого проживання, що за вище вказаною адресою то до останнього зателефонував нотаріус ОСОБА_12 , який повідомив, що податки не сплачені. В свою чергу потерпілий ОСОБА_6 зателефонував за номером телефону НОМЕР_7 до ОСОБА_10 та повідомив, що гроші не сплачені, на що останній повідомив, мені що перевірить дану інформації. Після чого потерпілий ОСОБА_6 знову спробував зателефонувати до ОСОБА_10 , однак телефон вже не відповідав. Та з того часу по теперішній час останній на зв`язок не виходить, де він на даний час може знаходитись мені невідомо.

Потерпілий ОСОБА_6 зазначив, що квитанції ОСОБА_10 приніс з банку ПАТ «Юніксбанк», з відбитком мокрої печаті, та іншими реквізитами. Потерпілий ОСОБА_6 зазначив, що пізніше йому стало відомо, що ОСОБА_10 це ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , користувався номером телефону НОМЕР_7 мобільного терміналу з ІМЕІ: НОМЕР_8 , та відмітив, що вказані квитанції були вручені ОСОБА_8 та ОСОБА_7 та нотаріусу для прилучення до нотаріальної справи. Аналогічні покази з даного привожу надав свідок ОСОБА_11 .

17.02.2018 за участю потерпілого ОСОБА_6 було пред`явлено осіб для впізнання серед яких він впізнав особу яка вчинила відносно нього шахрайські дії, факт якого мав місце 31.01.2018 внаслідок чого останньому було заподіяно матеріального збитку на суму 9 800 доларів США, а саме ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З метою неупередженого дослідження обставин справи, за добровільною згодою ОСОБА_5 як особи яка фактично володіє (проживає, розпоряджається) квартирою АДРЕСА_6 було проведено огляд від 17.02.2018, у ході якого було відшукано та вилучено: ноутбук марки "Леново" с/н PF0Q9QGA, принтер марки "EPSON" моделі С411В із встановленим у ньому картриджем та коробку з принтерною фарбою у кількості 4- колб.

Окрім цього 17.02.2018 вході огляду місця події, який проводився в приміщені службового кабінету №318 Святошинського УП ГУ НП у м. Києві, що за адресою: м. Київ, просп. Перемоги, 109, у ОСОБА_5 , було вилучено мобільний телефон марки «Honor» імеі: НОМЕР_1 ; імеі: НОМЕР_2 з сім-карткою мобільного оператора «ВФ Україна» ПрАТ «ВФ Україна», з номером телефону НОМЕР_3 .

Враховуючи вищевикладене, що дані речі містять відомості про обставини вчиненого кримінального правопорушення та з метою забезпечення збереження вищевказаного майна або уникнення настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню у органу досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на вище вказані предмети та речі.
В судовому засіданні слідчий підтримав клопотання та пояснив, що накладення арешту надасть можливість забезпечити належним чином досягнення позитивних результатів для встановлення істини по кримінальному провадженню.

Вислухавши слідчого, прокурора дослідивши клопотання і додатки до нього, вважаю, що клопотання підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Так, згідно з ч. 1 ст. 131 КПК України - заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.
Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Так, у зв`язку з вищевикладеним слідчий суддя вважає наявними підстави для накладення арешту даного майна, оскільки слідчим доведено, що у разі незастосування такого заходу забезпечення існують ризики приховування, відчуження цього майна.
Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення клопотання.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст.170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України,
У Х В А Л И В:
Клопотання старшого слідчого СВ Святошинського управління поліції ГУ Національної поліції у м. Києві капітана поліції ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні за №0001198 від 13.02.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, про накладення арешту на майно задовольнити.
Накласти арешт на предмети та речі, які були вилученні під час проведення огляду місця події від 17.01.2018, який проводився за адресою: за адресою: АДРЕСА_7 , в ході якого було вилучено, майно, яке належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: ноутбук марки "Леново" с/н PF0Q9QGA, принтер марки "EPSON" моделі С411В із встановленим у ньому картриджем та коробку з принтерною фарбою у кількості 4- колби; та під час огляду місця від 17.02.2018 вході огляду місця події, який проводився в приміщені службового кабінету №318 Святошинського УП ГУ НП у м. Києві, що за адресою: м. Київ, просп. Перемоги, 109, у ОСОБА_5 , було вилучено мобільний телефон марки «Honor» імеі: НОМЕР_1 ; імеі: НОМЕР_2 з сім-карткою мобільного оператора «ВФ Україна» ПрАТ «ВФ Україна», з номером телефону НОМЕР_3 та визначити місце зберігання вищевказаного майна в кімнаті зберігання речових доказів Святошинського УП ГУ НП у м. Києві, на час досудового розслідування та судового розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду міста Києва через районний суд на протязі п`яти днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1