Справа №295/902/18

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13.02.2018 року м. Житомир
Богунський районний суд м. Житомира у складі:
головуючого - судді….. ОСОБА_1 ,
секретаря……………… ОСОБА_2 ,
прокурора……………... ОСОБА_3 ,
представника Житомирської ВК (№ 4)…. ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі клопотання засудженого
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Переяслав-Хмельницького Київської області, громадянина України,
про звільнення від відбування покарання на підставі Закону України «Про амністію у 2016 році»,-
До Богунського районного суду м. Житомира 26.01.2018 року надійшла заява засудженого ОСОБА_5 , у якій він заявив клопотання про звільнення від відбування покарання на підставі Закону України «Про амністію у 2016 році», посилаючись на те, що у нього хворіє матір, яка є пенсіонером, він має 2 групу інвалідності та неповнолітню дитину.
Засуджений подав до суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі у судовому засіданні, а тому суд розглядав справу у його відсутність.
У судовому засіданні прокурор та представник Житомирської ВК (№ 4) просили відмовити у задоволенні клопотання, посилаючись на те, що засуджений на день набрання чинності цим Законом не відбув половини строку призначеного покарання, а наявність зазначених у заяві засудженого обставин не підтверджена жодними доказами.
Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали особової справи засудженого, суд вважає, що клопотання задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Відповідно до ст.4 Закону України «Про амністію у 2016 році» підлягають звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням полі, особи, зазначені у ст.1 Закону, засуджені за умисні злочини, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше десяти років, якщо на день набрання чинності цим Законом вони відбули не менше половини призначеного строку основного покарання.
Відповідно до ст. 1 цього Закону підлягають звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк особи, визнані винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 КК України, які не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами; яких на день набрання чинності цим Законом в установленому порядку визнано інвалідами першої, другої чи третьої групи; які на день набрання чинності цим Законом досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування"; які на день набрання чинності цим Законом мають одного чи обох батьків, які досягли 70-річного віку або визнані інвалідами першої групи, за умови, що в цих батьків немає інших працездатних дітей.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 засуджено вироком Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 04.04.2016 року, який змінено вироком апеляційного суду Київської області від 07.06.2016 за ст. 309 ч. 1, 71 КК України на 5 років 1 місяць позбавлення волі. Покарання призначено за сукупністю вироків з урахуванням вироку Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 27.02.2014 року, яким ОСОБА_5 засуджено за ст.ст. 289 ч. 2, 185 ч. 3, 70 ч.1,75,76 КК України на 5 років позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки.
Початок строку відбування покарання з 22.03.2017.
Жодних доказів того, що він має хвору матір, яка є пенсіонером, 2 групу інвалідності та неповнолітню дитину заявником не надано та матеріали особової справи не містять.
ОСОБА_5 на день набрання чинності цим Законом не відбув половини призначеного строку основного покарання, що є обов`язковою умовою звільнення засудженого від відбування покарання, навіть при наявності та доведеності обставин зазначених у ст. 1 цього Закону.
За таких обставин, суд приходить до висновку про відсутність підстав для застосування до засудженого Закону України «Про амністію у 2016 році», а тому відмовляє у задоволенні клопотання.
Керуючись ст.ст. 1, 4 Закону України «Про амністію у 2016 році», ст.537,539 КПК України, суд, -
Відмовити у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про звільнення від відбування покарання на підставі Закону України «Про амністію у 2016 році».
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд м. Житомира протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим, який перебуває під вартою - в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Суддя