У Х В А Л А
09.10.2017 Справа №607/10104/17

Номер провадження 1-кп/607/1001/2017

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі с/з ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7

обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

перекладача ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Тернополі кримінальне провадження №0002071 від 19 червня 2017 року про обвинувачення ОСОБА_8 , ОСОБА_9 у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст. 185, ч.4 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0002071 від 19 червня 2017 року про обвинувачення ОСОБА_8 , ОСОБА_9 у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст. 185, ч.4 ст. 185 КК України.

В судовому засіданні прокурором ОСОБА_3 заявлено клопотання про продовження дії запобіжного заходу обвинуваченим ОСОБА_8 , ОСОБА_9 у виді тримання під вартою, оскільки продовжують існувати ризики, визначені в ухвалі слідчого судді при застосуванні їм запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Захисник ОСОБА_6 заперечив, щодо задоволення клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_9 та просить змінити його на домашній арешт.
Захисник ОСОБА_7 заперечив, щодо задоволення клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 та просить змінити його на домашній арешт та зменшити розмір застави, визначений ухвалою слідчого судді як альтернативного запобіжного заходу.
Суд, заслухавши думки учасників судового провадження про заявлене клопотання, вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню та обвинуваченим ОСОБА_8 , ОСОБА_9 слід продовжити строк тримання під вартою.
Відповідно до ухвал слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23 червня 2017 року під час досудового розслідування була встановлена наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, у зв`язку із чим до ОСОБА_8 , ОСОБА_9 застосовано запобіжні заходи у вигляді тримання під вартою.
Згідно ч.ч. 3, 5 ст. 199 КПК України, якою суд керується в силу ч. 3 ст. 315 КПК України, суд зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор не доведе, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою.
При вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою суд також враховує засаду верховенства права, закріпленої у ст. 8 КПК України та практику Європейського суду з прав людини, яка у відповідності до вимог ч. 2 зазначеної статті підлягає обов`язковому застосуванню під час кримінального провадження. Так, у п. 219 рішення у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року (заява № 42310/04) Суд зазначив, що питання про те, чи є тривалість тримання під вартою розумною, не можна вирішувати абстрактно. Наявність підстав для залишення обвинуваченого під вартою слід оцінювати в кожній справі з урахуванням її особливостей. Продовжуване тримання під вартою може бути виправданим заходом у тій чи іншій справі лише за наявності чітких ознак того, що цього вимагає справжній інтерес суспільства, який, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважує інтереси забезпечення права на свободу. Подальше існування обґрунтованої підозри у вчиненні затриманою особою злочину є обов`язковою і неодмінною умовою (sine qua non) належності її продовжуваного тримання під вартою. Але зі спливом певного часу така підозра перестає сама по собі бути виправданням для позбавлення особи свободи і судові органи повинні вмотивовувати свої рішення про продовження тримання її під вартою іншими підставами. Крім того, такі підстави мають бути чітко зазначені національними судами і аргументи «за» і «проти» звільнення з-під варти не повинні бути «загальними й абстрактними».
Суд також оцінює тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченим ОСОБА_8 , ОСОБА_9 у разі визнання їх винуватими у злочинах, у вчиненні яких вони обвинувачуються; вік та стан їх здоров`я; відсутність у них міцних соціальних зв`язків у межах територіальної юрисдикції якої здійснюється кримінальне (судове) провадження.
Враховуючи, що наявні достатні підстави вважати, що ризики, які були підставою для застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_8 , ОСОБА_9 у вигляді тримання під вартою, не зникли, оскільки є підстави вважати, що вони можуть переховуватися від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення з огляду на те, що вони обвинувачуються у вчиненні умисних тяжких злочинів проти власності. Крім того, суд вважає, що прокурор також довів наявність ризиків того, що обвинувачені ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , перебуваючи на свободі, зможуть вплинути на потерпілих та свідків.
Вищевикладені обставини кримінального провадження свідчать про те, що тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 є виправданим заходом, оскільки є чіткі ознаки того, що перебуваючи на свободі обвинувачені можуть ухилитися від суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, а тому справжній інтерес суспільства у забезпеченні законності та запобігання порушенню прав осіб, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважує інтереси забезпечення права обвинувачених на свободу.
Таким чином, з урахуванням викладених обставин та особи обвинувачених, суд дійшов висновку, що обставини, на які посилається прокурор у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може забезпечити належну поведінку обвинувачених та запобігти вищевикладеним ризикам, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому суд вважає за необхідне продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_8 , ОСОБА_9 на строк, що не перевищує 60 днів до 06 грудня 2017 року.
У зв`язку із цим, суд вважає, що клопотання захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт обвинуваченим ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та зменшення розміру застави обвинуваченому ОСОБА_8 , визначеної ухвалою слідчого судді як альтернативний запобіжний захід до задоволення не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 315, 369, 371 КПК України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження дії запобіжного заходу обвинуваченим ОСОБА_8 , ОСОБА_9 у вигляді тримання під вартою задовольнити.
Продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до 06 грудня 2017 року о 23 год. 59 хв.
Клопотання захисника ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт обвинуваченому ОСОБА_8 та зменшення розміру застави, визначеної ухвалою слідчого судді як альтернативного запобіжного заходу відмовити.

Клопотання захисника ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт обвинуваченому ОСОБА_9 відмовити.

Судовий розгляд кримінального провадження №0002071 від 19 червня 2017 року про обвинувачення ОСОБА_8 , ОСОБА_9 у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст. 185, ч.4 ст. 185 КК України, відкласти до 11 год. 00 хв. 31 жовтня 2017 року, про що повідомити учасників.

Копію ухвали вручити учасникам кримінального провадження та направити Начальнику СІЗО № 26 м. Чорткова, для відому.
Головуючий суддяОСОБА_1