У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 листопада 2017 року м. Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

За участю слідчого - ОСОБА_3 ,

розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого СВ Приморського ВП у м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджене з прокурором Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0007023 від 07.11.2017, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України про накладення арешту, -

В С Т А Н О В И В:
Слідчий СВ Приморського ВП у м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 за погодженням з прокурором Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_4 звернувся із клопотанням про накладення арешту на відеозапис з камер внутрішнього відеоспостереження з торгівельної зали магазину «Гаряча випічка», розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Решильєвська 76, що зберігається на DVD - диску, мотивуючи свої вимоги наступним.

Так, 28.10.2017 о 11:05 годині ОСОБА_5 , знаходячись за адресою: м. Одеса, вул. Решильєвська 76, а саме в приміщенні магазину «Гаряча випічка», побачив, як реалізатор магазину - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закінчивши розмову по мобільному телефону поклала його під прилавок біля каси.

В цей час у ОСОБА_5 раптово виник злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, а предметом свого злочинного посягання визначив мобільний телефон марки «Meizu M5», ІМЕІ-1 НОМЕР_1 , ІМЕІ-2 НОМЕР_2 , вартістю 3500 гривень, який належить ОСОБА_6 та почав шукати змогу реалізувати свій злочинний умисел.

Далі, реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 з метою відволікання уваги зробив замовлення ОСОБА_6 , та підшукавши слушний момент, коли остання відволіклась та відійшла в інший кінець торгівельної зали, ОСОБА_5 вважаючи, що його дії непомітні для оточуючих та носять таємний характер, простягнувши руку під прилавок дістав вищевказаний мобільний телефон, який в подальшому поклав собі до кишені куртки.

Закінчуючи свій злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 , почав виходити з приміщення магазину «Гаряча випічка». В цей час, директор даного магазину ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка в цей час знаходилась у торгівельній залі, побачила, як ОСОБА_5 викрав мобільний телефон ОСОБА_6 та поклав його собі до кишені. ОСОБА_7 почала наближатись до ОСОБА_5 , щоб перешкодити зловмиснику покинути приміщення,при цьому казала останньому, щоб він повернув телефон. ОСОБА_5 , розуміючи, що його злочинний план викрито, з метою завершення корисливого умислу, вже діючи відкрито для оточуючих, відштовхнув руками ОСОБА_7 та вибіг на вулиці і зник у невідомому напрямку.

Слідчий у судовому засіданні просив задовольнити клопотання.

На підставі ч. 1 ст. 172 КПК України неприбуття учасників кримінального провадження для розгляду клопотання, не перешкоджає його розгляду.
Заслухавши думку слідчого, дослідивши матеріали додані до клопотання, слідчий суддя прийшов до висновку про наступне.
Відповідно до ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Арешт майна допускається з метою забезпечення:1) збереження речових доказів;2) спеціальної конфіскації;3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої особи, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Зазначений у клопотанні мобільний телефон, на думку слідчого судді, є речовим доказом у даному кримінальному провадженню, а саме предметом злочину та міг зберегти на собі сліди злочину передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України. З метою забезпечення виконання завдань кримінального провадження, збереження від втрати, знищення чи перетворення вилучених речей, задля використання їх у доказових цілях, слідчий суддя приходить до висновку, що в даному випадку розумним та співрозмірним обмеженню права власності буде накладення арешту на вилучене майно, а тому клопотання слідчого є обґрунтованим.
Керуючись ст.ст. 170-175, 372, КПК України, слідчий суддя -
У Х В А Л И В :
Клопотання слідчого СВ Приморського ВП у м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджене з прокурором Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0007023 від 07.11.2017, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України про накладення арешту - задовольнити.
Накласти арешт на мобільний відеозапис з камер внутрішнього відеоспостереження з торгівельної зали магазину «Гаряча випічка», розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Решильєвська 76, що зберігається на DVD - диску.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення
Ухвалу може бути оскаржено безпосередньо до апеляційного суду Одеської області на протязі 5 (п`яти) днів.

Слідчий суддя:

23.11.2017