Дата документу Справа № 320/3143/17
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
ЄУ № 320/3143/17 Доповідач 1 інстанції ОСОБА_1
Провадж. №11-кп/778/269/18 Доповідач 2 інстанції ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 ,

захисника - адвоката ОСОБА_8

розглянула 19 лютого 2018 року у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі матеріали провадження за апеляційним скаргами засудженого ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_8 на ухвалу Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 14 серпня 2017 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_7 про поновлення строку на подання заяви про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Запорізького обласного суду від 10 грудня 1999 року та ухвали Верховного Суду України від 10 серпня 2000 року.

Як вбачається з оскаржуваної ухвали, ОСОБА_7 , який за вироком Запорізького обласного суду від 10.12.1999 року відбуває покарання у вигляді довічного позбавлення волі за вчинення злочинів, передбачених ст. 93 п.п. «ж», «і», ч.3 ст. 142, 42 КК України, який відповідно до ухвали Верховного Суду України від 10.08.2000 року змінено в частині призначення покарання за ст. 93 п.п. «ж», «і», звернувся до Мелітопольського міськрайонного суду з заявою про перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами, в якій просить скасувати вказані судові рішення та постановити нове судове рішення.
До заяви про перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами ОСОБА_7 подав клопотання, в якому просить поновити йому строк для подачі заяви про перегляд вироку Запорізького обласного суду від 10.12.1999 року та ухвали Верховного Суду України від 10.08.2000 року, посилаючись на те, що у відповідності до положень ч.4 ст. 461 КПК України наведені ним обставини у вигляді перебування його у день вчинення злочину під адміністративним арештом, підтверджують його невинуватість у вчиненні злочину, а тому строк на подачу ним заяви про перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами є необмеженим, а його правова необізнаність, відсутність правової освіти, є поважною причиною, яка вплинула на неможливість належним чином захищати себе під час судового розгляду справи та у вищій судовій інстанції під час оскарження судового рішення.
Відмовляючи у задоволенні клопотання про поновлення строку на подання заяви про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Запорізького обласного суду від 10 грудня 1999 року та ухвали Верховного Суду України від 10 серпня 2000 року та повертаючи заяву засудженому ОСОБА_7 , суд вказав на відсутність доказів існування підстав поважності пропуску строку на подачу ОСОБА_7 заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.
В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 , не погоджуючись з оскаржуваною ухвалою, вказав, що судове рішення не відповідає вимогам ст. 307 КПК України, є незаконним та прийнятим з істотним порушенням кримінально-процесуального закону, оскільки судове засідання проводилось в режимі відеоконференції за його участю, проти чого заперечував останній, тим самим суд позбавив його можливості робити доповнення та надавати документи. А також вказує на здійснення судового провадження незаконним складом суду. Просить ухвалу суду скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_8 , не погоджуючись з оскаржуваною ухвалою, вважає її необґрунтованою та такою, що постановлена без з`ясування всіх належних обставин та з порушенням кримінально-процесуального закону. Вказує, що суд не взяв до уваги належні докази пропуску ОСОБА_7 строку для подачі заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, а також зазначає про здійснення судового провадження незаконним складом суду. Просить ухвалу скасувати, постановити нову, якою поновити ОСОБА_7 строк на подачу заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами та призначити новий розгляд всуді першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді, засудженого та його захисника - адвоката ОСОБА_8 на підтримання доводів апеляційної скарги, прокурора, який вважав ухвалу законною та обґрунтованою,перевіривши матеріали справи, судова колегія приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, тобто ухваленим судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК, ухваленим судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до КПК, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно із ч. 1 ст. 459 КПК України, судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами.

Порядок здійснення провадження за нововиявленими обставинами врегульовано главою 34 КПК України.

Пунктом 16 Перехідних положень КПК України передбачено, що заяви про перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами, подані після набрання чинності Кримінальним процесуальним кодексам України (в редакції 2012 року) розглядаються в порядку передбаченому цим кодексом.

Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_7 за вироком Запорізького обласного суду від 10 грудня 1999 року засуджено до смертної кари розстрілу, який ухвалою Верховного Суду України від 10 серпня 2000 року змінено, та призначене ОСОБА_7 основне покарання за ст. 93 п.п. «ж», «і» КК України у вигляді смертної кари розстрілу замінено на довічне позбавлення волі.

Засуджений ОСОБА_7 звернувся до суду з заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, вказавши зокрема на те, що на час скоєння злочину він знаходився під адміністративним арештом, що підтверджує його алібі щодо вчинення вказаного злочину.

Зі змісту оскаржуваної ухвали суд, пославшись на положення ч.1 ст. 461 КПК України, відмовив у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про поновлення пропущеного строку на звернення з заявою про перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами відмовлено, і заяву повернув заявнику.

Підставою для подання заяви про поновлення строку на звернення із заявою у відповідності до ст. 459 КПК України ОСОБА_7 вказує дату отримання відповіді щодо перебування у суді справи про адміністративне правопорушення відносно нього, яку він отримав у квітні 2017 року та просить пов`язати строк на звернення із заявою з отриманням цієї відповіді, якою підтверджуються його доводи.

Проте, суд першої інстанції на це уваги не звернув, а вказаному факту оцінки не надав, що перешкодило суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення.

Судова колегія, враховуючи наведені апелянтом підстави звернення із відповідною заявою, зауважує на надання засудженим на підтвердження вказаної підстави певної письмової інформації з Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області, яка датована 31.03.2017 р. щодо перебування у суді та знищення у зв`язку із закінченням строків зберігання справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_7 , що потребує подальшої перевірки, а наданій стадії провадження ця перевірка є неможливою.

При цьому з заявою про перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами ОСОБА_7 звернувся у травні 2017 року.

З урахуванням закріпленого в ст. 8 КПК України принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст та спрямованість діяльності держави, судова колегія за наявності обставин, на які послався засуджений ОСОБА_7 в заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, а також враховуючи наявність вказаної відповідіз Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області, судова колегія вважає помилковим висновок суду першої інстанції стосовно відсутності поважних причин на поновлення ОСОБА_7 процесуального строку на звернення із заявою про перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами.

З огляду на підстави звернення ОСОБА_7 , дату отримання останнім відповідної інформації з Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області, судова колегія приходить до висновку про наявність підстав для поновлення ОСОБА_7 процесуального строку на подання заяви у відповідності до ст. 459 КПК України, що відповідатиме ст. 117 КПК України.
Отже, враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги засудженого та його захисника підлягають задоволенню, а ухвала місцевого суду скасуванню.
Враховуючи, що подальший розгляд та прийняття рішення за наслідком розгляду відповідної скарги згідно вимог ст.ст. 463, 464 КПК України є прерогативою місцевого суду і не входить до повноважень апеляційної інстанції, матеріали підлягають поверненню до того ж суду для вирішення подальших питань.

Керуючись ст. ст. 117, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційні скарги засудженого ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_8 задовольнити.

Ухвалу Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 14 серпня 2017 року про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_7 про поновлення строку на подання заяви про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Запорізького обласного суду від 10 грудня 1999 року та ухвали Верховного Суду України від 10 серпня 2000 року, скасувати.

Поновити ОСОБА_7 строк на звернення з заявою про перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами, матеріали провадження направити до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4