Cправа №750/1750/18
Провадження №1-кс/750/582/18

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 березня 2018 року м. Чернігів

Слідчий суддя Деснянського районного суду м. Чернігова ОСОБА_1 , розглянувши скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність начальника Управління патрульної поліції в Чернігівській області, -
в с т а н о в и в:
01.03.2018 року до Деснянського районного суду м. Чернігова, засобами поштового зв`язку, надійшла скарга ОСОБА_2 , котру він означив, як «заява», в якій, пославшись на статті 9, 114, 303, 306, 307 КПК, просить зобов`язати начальника Управління патрульної поліції Чернігівської області виконати слідчі дії: допит з занесенням до постанови з відповідним оформленням, а також встановити дотримання розумних строків, відповідно до ст. 114 КПК України, мотивуючи тим, що він двічі звертався до начальника Управління патрульної поліції Чернігівської області ОСОБА_3 з клопотаннями про оформлення ДТП за його участі, однак такий відповіді на клопотання надавав з порушенням ст. 220 КПК України, а тому вважає, що зазначена бездіяльність підлягає оскарженню, відповідно до норм ст.ст. 303,306,307 КПК України.
Вивчивши скаргу з доданими до неї документами, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Відповідно до п.18 ч.1 ст. 3 КПК України до повноважень слідчого судді суду першої інстанції належить здійснення у порядку, передбаченому КПК України, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.
Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування визначено та регламентовано главою 26 КПК України.
В частині 1 статті 303 КПК України наведено вичерпний перелік випадків і суб`єктів оскарження рішень, дій чи бездіяльності сторони обвинувачення при досудовому розслідуванні.
Так, ч. 1 ст. 303 КПК розмежовує 9 конкретно визначених позицій щодо можливого, абсолютно різного за правовим змістом, оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування, де у пунктах 1-8 цієї норми закону перераховані наступні, такі як:
1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - що може бути оскаржено заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування;
2) рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником;
3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;
4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником;
5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;
6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;
7) рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;
8) рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником.
91) рішення прокурора про відмову у задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником.
Зазначене передбачає окремий специфічний вид їх розгляду у судових засіданнях, котрі відрізняються колом учасників процесу, порядком розгляду, строком того.
Згідно з ч.2 статті 303 КПК України, скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.

Таким чином, з огляду на наведені положення КПК України, під час досудового розслідування можуть бути оскаржені лише конкретні рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора, а не іншої службової особи органів держаної влади, як про це зазначено ОСОБА_2 в мотивувальній частині поданої слідчому судді заяви.

Слідчий суддя звертає увагу особи, яка подала заяву, й на те, що пунктами 5, 15, 17 частини 1 статті 3 КПК України визначено основні терміни Кодексу, відповідно до яких: досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності; прокурор - особа, яка обіймає посаду, передбачену статтею 17 Закону України "Про прокуратуру", та діє у межах своїх повноважень; слідчий - службова особа органу Національної поліції, органу безпеки, органу, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства, органу державного бюро розслідувань, органу Державної кримінально-виконавчої служби України, підрозділу детективів, підрозділу внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України, уповноважена в межах компетенції, передбаченої цим Кодексом, здійснювати досудове розслідування кримінальних правопорушень.

Відповідно до пунктів 4,5 ч. 2 ст. 36 КПК України прокурор здійснюючи нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, уповноважений доручати слідчому, органу досудового розслідування проведення у встановлений прокурором строк слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, інших процесуальних дій або давати вказівки щодо їх проведення чи брати участь у них, а в необхідних випадках - особисто проводити слідчі (розшукові) та процесуальні дії в порядку, визначеному цим Кодексом; доручати проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій відповідним оперативним підрозділам.

За змістом п. 2,3 ч. 2 ст. 40 КПК України слідчий уповноважений проводити слідчі (розшукові) дії та негласні слідчі (розшукові) дії у випадках, встановлених цим Кодексом; доручати проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій відповідним оперативним підрозділам.

Глави 20-21 КПК України, якими визначено вимоги до проведення слідчих (розшукових) дій, загальні положення про негласні слідчі (розшукові) дії, перелік таких дій, підстави здійснення таких, регламентований порядок їх проведення, відносяться до Розділу ІІІ КПК України «Досудове розслідування», поняття якого визначено п.5 ч.1 ст. 3 КПК України.

З системного положення вищевказаних статей слідує, що звертаючись до суду із заявою, ОСОБА_2 , керуючись статтями КПК України, фактично оскаржує рішення начальника Управління патрульної поліції в Чернігівській області ДПП ОСОБА_3 про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, займана посада якого вочевидь не відноситься ані до слідчого, ані до прокурора, більш того Управління патрульної поліції у Чернігівській області ДПП, на посаді начальника якої і перебуває ОСОБА_3 , є державним правоохоронним органом спеціального призначення, який не наділений правом здійснювати досудове розслідування кримінальних проваджень («Положення про Департамент патрульної поліції», затверджений Наказом Національної поліції України від 06.11.2015 року № 73 (в редакції наказу Національної поліції від 31.10.2016 року №1114)).

З огляду на вищевикладене, підстав й для розгляду вимоги ОСОБА_2 , щодо встановлення дотримання розумних строків, відповідно до ст. 114 КПК України, немає.
Законом не передбачені інші форми реагування суду на таку ситуацію, як усунення недоліків, тощо, в зв`язку з тим, що це не є компетенцією суду і не може бути виконане тим, оскільки є предметом волевиявлення саме особи, яка подала скаргу і не перешкоджає її праву на подальший судовий захист у встановленому законом порядку.
Відтак, враховуючи те, що особа, яка подала скаргу, не оскаржує бездіяльність слідчого, прокурора, яка відповідно до ст. 303 КПК України може бути оскаржена, та й суд не наділений правом самостійно визначити вид скарги та обрати вид процесу, у зв`язку з чим у відкритті провадження за скаргою слід відмовити.

Зазначена ухвала не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді або в іншому судовому порядку та не перешкоджає захисту прав особи, яка подала скаргу, в порядку, передбаченому КПК України.
Керуючись ст. ст. 303, 304 КПК України,
у х в а л и в:
У відкритті провадження за скаргою ОСОБА_2 на бездіяльність начальника Управління патрульної поліції Чернігівської області - відмовити.

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження невідкладно надіслати особі, яка подала скаргу, разом із скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається до апеляційного суду Чернігівської області протягом п`яти днів з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1