ВИРОК
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 лютого 2018 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

з секретарем: ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська матеріали кримінального провадження № 201/271/18 (пр. № 1-кп/201/276/2018), відомості про яке 04 січня 2018 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000014, стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Красівка Інжавінського району Тамбовської області РФ, громадянина України, із повною загальною середньою освітою, одруженого, раніше судимого: 11 квітня 1991 року вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 140, ч. 2 ст. 141 КК України із застосуванням ст.ст. 17, 42 КК України до покарання у виді трьох років шести місяців позбавлення волі з конфіскацією майна; 20 серпня 1997 року вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 141 КК України до покарання у виді чотирьох років позбавлення волі з конфіскацією майна; 17 жовтня 2007 року вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді одного року шести місяців позбавлення волі, звільненого на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробувальний строком один рік; 06 червня 2008 року вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 186 КК України із застосуванням ст. 71 КК України до покарання у виді чотирьох років шести місяців позбавлення волі, звільненого 26 липня 2012 року за відбуттям строку покарання, не працюючого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_4 04 січня 2018 року близько 08.30 години, перебуваючи у маршрутному таксі № 126 на перехресті пр. Дмитра Яворницького та вул. Олеся Гончара у м. Дніпрі, побачив сумку синього кольору, яка належить ОСОБА_5 , та перебувала в цей момент на потерпілій, і в якій знаходився гаманець синього кольору з грошовими коштами у розмірі 615 гривень, який він визначив як об`єкт свого злочинного посягання. Далі, обвинувачений ОСОБА_4 , реалізуючи раптово виниклий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає і вони є таємними для оточуючих, шляхом вільного доступу відкрив блискавку на вищевказаній сумці та своєю правою рукою дістав з неї гаманець синього кольору, який не представляє для потерпілої матеріальної цінності, всередині якого знаходилися грошові кошти у розмірі 615 гривень, купрами номіналом 500 гривень, 100 гривень, 5 гривень, 4 купюри по 2 гривні та 2 купюри по 1 гривні, таким чином повторно, таємно, заволодів майно, що належить потерпілій ОСОБА_5 .

Далі, обвинувачений ОСОБА_4 , продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, поклав вищевказаний гаманець з грошовими коштами за одягнену на ньому куртку темного кольору та намагався зникнути з місця скоєння кримінального правопорушення, але був зупинений потерпілою ОСОБА_5 , у зв`язку із чим не зміг розпорядитися викраденим майном на власний розсуд.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_4 виконав усі дії, які він вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин було закінчено з причин, які не залежали від його волі.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєному кримінальному правопорушенні визнав у повному обсязі та підтвердив фактичні обставини щодо вчиненого ним діяння та викладених у обвинувальному акті.

Ухвалою суду в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються визнані судом недоцільними. У зв`язку з чим суд не приводить не дослідженні докази винуватості обвинуваченого у мотивувальній частині вироку.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку про доведеність вини обвинуваченого у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, тобто у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України.

При визначенні виду та розміру покарання, суд виходить зі ступеня тяжкості скоєного кримінального правопорушення та особи обвинуваченого, який характеризується позитивно, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, має на утриманні неповнолітню дитину, вину визнав у повному обсязі та щиро розкаявся у скоєному, що суд відносить до пом`якшуючих його покарання обставин. При цьому, обтяжуючих покарання останнього обставин, судом при розгляді кримінального провадження встановлено не було.

З врахуванням викладеного, суд вважає, що з метою виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, обвинуваченому слід призначити покарання у виді позбавлення волі, однак, зі звільненням останнього від відбування покарання з випробувальним терміном, в порядку передбаченому ст. 75 КК України та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Питання щодо речових доказів, суд вважає за необхідне вирішити в порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374-376 КПК України, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді двох років позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 75,76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного йому покарання, якщо він протягом дворічного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення, а також виконає покладені на нього обов`язки у виді: періодичного з`явлення для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомлення уповноваженого органу з питань пробації про зміну місця проживання і роботи, та не виїзду за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази грошові кошти у розмірі 615 гривень, гаманець синього кольору та банківські картки - залишити за належністю потерпілій ОСОБА_5 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана учасниками кримінального провадження до апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти діб з дня проголошення вироку суду.

Головуючий - суддя: ОСОБА_1