Гусятинський районний суд Тернопільської області

Справа № 596/19/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"05" лютого 2018 р. Гусятинський районний суд Тернопільської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
з участю: прокурора ОСОБА_3
представника установи виконання
покарань ОСОБА_4
засудженого ОСОБА_5
захисника-адвоката ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Гусятин в режимі відеоконференцзвязку між Гусятинським районним судом Тернопільської області та Державною установою «Копичинська виправна колонія (№ 112) справу про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання за клопотанням засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 , росіянина, громадянина України, освіта середня-спеціальна, до засудження не працюючого, не одруженого, раніше не судимого в силу ст. 89 КК України.
Засудженого: 30.03.2010 року Керченським міським судом АР Крим за ст. ст. 121 ч.2, 187 ч.4, 70 КК України до 10 років позбавлення волі з конфіскацією всього особисто належного йому майна в дохід держави.
Ухвалою Гусятинського районного суду Тернопільської області від 04.03.2016 року зараховано в строк відбування покарання за вироком Керченського міського суду АР Крим від 30.03.2010 року, строк попереднього ув`язнення з 08.01.2010 року по 20.07.2010 року, у відповідності до ст. 72 ч.5 КК України, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі,-
09.01.2018 року засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду із клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України з тих підстав, що він довів своє виправлення.
В судовому засіданні засуджений підтримав клопотання та пояснив, що за час відбування покарання він щиро розкаявся у скоєному злочині та сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Захисник засудженого адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні підтримав клопотання засудженого ОСОБА_5 про його умоно-дострокове звільнення, просив задовольнити.
25.01.2018 року подав до суду доповнення до заяви засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення останнього, в якому вказує, що засуджений ОСОБА_5 на даний час відбув вже понад 3/4 строку, має 3 заохочення. Характеризується позитивно, дотримується правил поведінки та розпорядку дня. Працевлаштований, до роботи ставиться сумлінно, добросовісно, норми виробітку перевиконує, незважаючи на стан здоров`я, бере участь в роботах по благоустрою приміщень та території установи. На заходи виховного характеру та профілактичного впливу реагує правильно. Вину у скоєному злочині визнає повністю, розкаюється у вчиненому. Мав стягнення в 2016 році, яке достроково знято та після стягнення мав 4 заохочення, що свідчить про те, що засуджений ОСОБА_5 своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.
Представник ДУ «Копичинська виправна колонія (№ 112) ОСОБА_7 в судовому засіданні не заперечував щодо умовно-дострокового звільнення засудженого ОСОБА_5 , так як останній довів своє виправлення.
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні вважає, що засуджений ОСОБА_5 довів своє виправлення, не заперечував щодо задоволення клопотання.
Суд, заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що клопотання підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.
30.03.2010 року вироком Керченського міського суду АР Крим ОСОБА_5 засуджено за ст. ст. 121 ч.2, 187 ч.4, 70 КК України до 10 років позбавлення волі з конфіскацією всього особисто належного йому майна в дохід держави.
Ухвалою Гусятинського районного суду Тернопільської області від 04.03.2016 року зараховано в строк відбування покарання за вироком Керченського міського суду АР Крим від 30.03.2010 року, строк попереднього ув`язнення з 08.01.2010 року по 20.07.2010 року, у відповідності до ст. 72 ч.5 КК України, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Відповідно до ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі може бути застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, яке може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення і саме цей фактор є головною підставою для умовно-дострокового звільнення особи.
З огляду на роз`яснення, які містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26 квітня 2002 року "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким" умовно-дострокове звільнення особи від відбування покарання має сприяти досягненню мети, передбаченої ст. 50 КК України - виправленню засудженого і запобіганню вчинення нових злочинів. Крім того, розглядаючи питання про можливість умовно-дострокового звільнення засуджених, суди повинні враховувати поведінку засудженого під час всього строку відбування покарання, а також приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи.
Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.
Як вбачається з матеріалів особової справи засуджений ОСОБА_5 в місцях позбавлення волі з 20.01.2010 року. Початок строку відбування покарання 08.01.2010 року, кінець строку відбування покарання 26.06.2019 року, ? строку відбув 27.12.2016 року.
За статейними ознаками заохочувальній нормі закону щодо умовно - дострокового звільнення від відбування покарання, згідно ст. 81 КК України, підлягав після фактичного відбуття 3/4 частини призначеного судом строку покарання - 27.12.2016 року. Постійно-діючою комісією державної установи «Копичинська виправна колонія (№112)» засудженому було відмовлено у застосуванні даної заохочувальної норми закону, як такому що не довів свого виправлення (протокол № 35 від 30.12.2016 року).
В установах виконання покарань знаходиться з 20.01.2010 року. За час утримання в СІЗО характеризувався посередньо, порушень режиму утримання не допускав, заохочень та стягнень не мав.
Міру призначеного судом покарання в державній установі «Копичинська виправна колонія (№112)» відбуває покарання з 17.09.2010 року. Характеризувався негативно, допустив 7 (сім) порушень встановленого порядку відбування покарання, за які було накладені дисциплінарні стягнення, однак після проведеної з ним виховної та профілактичної роботи змінив свою поведінку в кращу сторону, дотримується установленого порядку відбування покарання та розпорядку дня. Стягнення достроково зняті та погашені у встановленому законом порядку. Останнє стягнення мав 20.09.2016 року, яке 30.12.2016 року було достроково знято та більше порушень встановленого порядку відбування покарання не допускав. На даний час характеризується позитивно. За дотримання норм, які визначають порядок та умови відбування покарання, розпорядку дня установи, заохочувався 6 (шість) разів.
Підтримує рівні взаємовідносини з іншими засудженими, адекватно реагує на критику. Дотримується правомірних взаємовідносин та ввічливого ставлення з персоналом. Спальне місце та приліжкову тумбочку утримує в чистоті і порядку, має охайний зовнішній вигляд. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує тільки за призначенням. До виконання робіт із благоустрою установи ставиться з розумною ініціативою. Не допускає порушень пожежної безпеки та вимог, безпеки праці. Приймає участі у програмі диференційованого виховного впливу на засуджених «Творчість». Підтримує зв`язки із рідними шляхом листування. Позову на виконанні за виконавчими листами не має. За період відбування покарання вину у скоєному злочині визнав повністю.
З 15.10.2014 року по даний час працевлаштований на виробництві установи в бригаді №94 по виготовленню товарів народного вжитку.
Згідно довідки № 432 від 02.02.2018 року виданої підприємством ДУ«Копичинська виправна колонія (№112)», з 2011 року цех по виготовленню бруківки кам`яної, де була працевлаштована переважна кількість засуджених установи, був закритий. З того часу проводились роботи по освоюванню нових виробничих потужностей і були перебої із працевлаштуванням засуджених установи. Засуджений ОСОБА_5 виходив на роботу лише при наявності сировини для виготовленні тої чи іншої продукції або замовлень.
На підставі викладеного суд вважає, що ОСОБА_5 сумлінною поведінкою, чесним ставленням до праці довів своє виправлення, а тому його слід умовно-достроково звільнити від відбування покарання.
На підставі наведеного та керуючись ст. 537,539 КПК України, ст.81 КК України, п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким» , -
Клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, задовольнити.
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити умовно-достроково від відбування покарання на невідбутий строк покарання, який становить 1 (один) рік 4 (чотири) місяці 21 (двадцять один) день.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Тернопільської області шляхом подачі апеляційної скарги через Гусятинський районний суд Тернопільської області протягом 7 днів з дня її оголошення, а засудженим у той же строк, з моменту вручення копії ухвали.

Суддя-підпис

З оригіналом вірно

Суддя Гусятинського районного суду ОСОБА_1 .