Справа № 405/1111/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 лютого 2018 року Ленінський районний суд м. Кіровограда у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3
адвоката ОСОБА_4
представника Державної установи
«Кропивницька виправна колонія (№6)» ОСОБА_5
засудженого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в місті Кропивницький клопотання захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Черкаси, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня-спеціальна, до арешту не працював, неодруженого; раніше судимого:

?23.06.1998 року Придніпровським районним судом м. Черкаси за ч.3 ст. 17 - ч. 2 ст. 140, ст. 46-1 КК України до 3 років позбавлення волі, з відстрочкою виконання вироку на 2 роки та сплатою штрафу у розмірі 200 гривень;

?07.12.2004 року Соснівським районним судом м. Черкаси за ч. 3 ст. 185, ч.3 ст. 357, ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 15 - ч.2 ст. 185, ч.1 ст. 70, ст. 75 КК України до 3 років позбавлення волі, з іспитовим строком на 2 роки. За постановою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 19.05.2006 року іспитовий строк скасовано, направлено в місця позбавлення волі строком на 3 роки;

?01.09.2006 року Придніпровським районним судом м. Черкаси за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі. Звільнений 10.11.2008 року на підставі ст.81 КК України умовно-достроково на 9 місяців 19 днів за постановою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 30.10.2008 року;

?21.05.2013 року Придніпровським районним судом м. Черкаси за ч. 2 ст. 185, ст. 75 КК України до 5 років позбавлення волі, з іспитовим строком на 3 роки. За постановою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 03.12.2013 року іспитовий строк скасовано, направлено в місця позбавлення волі строком на 5 років;

?10.04.2014 року Придніпровським районним судом м. Черкаси за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 - ч. 2 ст. 185, ст. 70, ст. 71 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі. Звільнений 10.07.2014 року на підставі п «е» ст. 1 Закону України «Про амністію» від 08.04.2014 року;

?26.01.2016 року Соснівським районним судом м. Черкаси від за ч.2 ст. 186 КК України до 6 років позбавлення волі; в строк відбування покарання ОСОБА_6 зараховано строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 23.07.2015 року по 26.01.2016 рік. Ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 07.07.2016 року вирок Соснівського районного суду м. Черкаси від 26.01.2016 року змінено в частині призначеного покарання, вважати ОСОБА_6 засудженим за ч.2 ст. 186 КК України до 5 років позбавлення волі; зараховано в строк відбування покарання засудженому

ОСОБА_6 строк попереднього ув`язнення з 27.01.2016 року по 07.07.2016 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, -

про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання

ВСТАНОВИВ:
Захисник ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням про його умовно-дострокове звільнення, на підставі ст. 81 КК України. Клопотання мотивоване тим, що засуджений ОСОБА_6 відбуває покарання у Кропивницькій виправній колонії № 6. За час перебування в колонії має декілька заохочень. Перебуваючи в місцях позбавлення волі, ОСОБА_6 усвідомив свій вчинок, щиро розкаявся, змінив життєві орієнтири та переосмислив життя в цілому. Батьки засудженого ОСОБА_6 є інвалідами. До взяття ОСОБА_6 під варту мати засудженого ОСОБА_7 , 1955 р.н., перебувала під його доглядом, що підтверджується довідкою № 2770 від 28.07.2015 р., виданою відділом соціальної допомоги Управління соціального захисту населення Придніпровського району, департаменту соціальної політики Черкаської міської ради, має інвалідність І групи по зору, що підтверджується довідкою, сер. МСЕ - №035236, виданою Черкаською районною офтальмо-травматологічною медико-соціальною експертною комісією 09.08.1989 року. Батько засудженого ОСОБА_8 , 1949 р.н., є інвалідом III групи, що підтверджується довідкою до акту огляду МСЕК, серія 6ЧК № 130736 від 02.10.2008 року. Батьки не можуть обходитись фізично без свого сина, засудженого ОСОБА_6 . Зважаючи на те, що засуджений відбув більше 3,5 років позбавлення волі із 5 років, призначених судом, тобто більше, ніж двох третин строку, призначеного покарання, таким чином до нього може бути застосоване умовно - дострокове звільнення від відбування покарання. Просив застосувати до засудженого ОСОБА_6 умовно-дострокове звільнення та звільнити останнього від подальшого відбування покарання.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_4 підтримав своє клопотання та просив його задовольнити, зважаючи на підстави, викладені в ньому, додавши, що стягнення які були застосовані до засудженого на даний час погашені. Зазначив, що ті заохочення які має засуджений, а також те, що засуджений навчався у період відбування покарання, свідчить про те, що засуджений ОСОБА_6 став на шлях виправлення. Просив застосувати до засудженого умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Засуджений ОСОБА_6 підтримав клопотання захисника ОСОБА_4 , просив звільнити його умовно-достроково від відбування покарання.

Прокурор заперечував щодо задоволення клопотання, посилаючись на те, що ОСОБА_6 не довів своє виправлення. Так, прокурор звернув увагу на ту обставину, що засуджений неодноразово притягувався до дисциплінарної відповідальності, в тому числі і за вчинення злісних правопорушень. Прокурором зазначено, що засуджений ОСОБА_6 хоча і має заохочення, але ці заохочення не свідчать про те, що поведінка засудженого за весь час відбування покарання може бути прикладом для інших засуджених. На думку прокурора ті заохочення, які має засуджений, а також його позитивне ставлення до безоплатних робіт та навчання, вказують тільки про те, що засуджений став на шлях виправлення, але це не дає підстав для висновку, що засуджений ОСОБА_6 довів своє виправлення.

Представник Державної установи «Кропивницька виправна колонія (№6)» залишив вирішення клопотання захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_6 на розсуд суду.

Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали клопотання та матеріали особової справи засудженого ОСОБА_6 № 262-П-16, суд вважає, що клопотання не підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Згідно положень ч. 2, п.2 ч. 3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, після фактичного відбуття засудженим не менше 2/3 строку покарання, призначеного судом, за умисний тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.

В силу положень частини 2 зазначеної статті головною умовою прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.
В судовому засіданні встановлено, що вироком Соснівського районного суду м.Черкаси від 26.01.2016 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, та призначено покарання у виді 06 років позбавлення волі; зараховано в строк відбування покарання строк перебування під вартою з 23.07.2015 року по 26.01.2016 року, а саме 1 рік 06 днів позбавлення волі (а.о.с. 32-33, Т.1 ч1).

Ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 07.07.2016 року вирок Соснівського районного суду м.Черкаси від 26.01.2016 року змінено, пом`якшивши його, вважати ОСОБА_6 засудженим за ч.2 ст.186 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ч.5 ст.72 КК України ОСОБА_6 зараховано в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 27.01.2016 року по 07.07.2016 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, в решті вирок залишено без змін (а.о.с. 35-37, т.1 ч.1).

Початок строку покарання 26.01.2016 року, кінець строку 10.08.2019 року. На момент розгляду клопотання засуджений відбув 03 роки 06 місяців 18 днів строку покарання, призначеного судом за вчинення злочину, який відноситься до категорії тяжких злочинів. На момент розгляду клопотання залишилося до відбуття 01 рік 05 місяців 12 днів.

З особової справи засудженого ОСОБА_6 № 262-П-16 вбачається, що в місцях позбавлення волі останній перебуває з 27.07.2015 року, за час відбування покарання допустив 6 (шість) порушень встановленого порядку відбування покарання, які на даний час зняті та погашені у встановленому законом порядку (а.п. 28, а.о.с. 65, 140, 158, 178, 201, 210, Т.1 ч.2); має 4 (чотири) заохочення за сумлінну поведінку та ставлення до праці (а.п. 28, а.о.с. 190, 199, 237, 248, Т.1 ч.2); в Черкаському слідчому ізоляторі перебував з 27.07.2015 року; з 04.08.2016 року відбуває покарання в Кропивницькій виправній колонії (№ 6) - після проведеної індивідуально-виховної роботи, засуджений змінив своє ставлення до встановленого порядку відбування покарання, на даний час порушень встановленого порядку відбування покарання не допускає; з липня 2017 року по теперішній час засуджений працює на виробництві установи, а саме на деревообробній дільниці - проявляє добросовісне ставлення до праці, вчасно виконує усі покладені на нього завдання, дбайливо відноситься до інструменту та інвентарю, має сумлінну поведінку (а.п. 30); дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом; намагається дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснювати за ними належний догляд, використовувати тільки за призначенням; виконує передбачені законом вимоги персоналу установи; до виконання робіт із благоустрою установи ставиться з розумною ініціативою, виконує ремонтні роботи на відділенні, залучається до робіт без оплати праці, відповідно до п. 5 ст. 118 КВК України засуджений відпрацював 94 години (а.п. 29); відповідно до ст. 126 КВК України прагне до підвищення наявного загальноосвітнього рівня та вдосконалення наявних професійно-технічних навичок; з 01.09.2016 року по 13.04.2017 рік пройшов навчання в Кіровоградському навчальному центрі № 6 за професію «Муляр» та отримав III розряд ( свідоцтво НОМЕР_1 ); відповідно до ст. 123 КВК України бере участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу «Професія»; характеризується на даний час позитивно, загалом за весь час відбування покарання - посередньо (а.п. 26-27, а.о.с. 194-195, 229-230, 241-242, Т.1 ч.2).

На засіданні адміністративної комісії Кропивницької ВК (№6) розглядалося питання заміни невідбутої частини строку покарання більш м`яким у виді обмеження волі щодо засудженого ОСОБА_6 , де останньому було відмовлено в застосуванні ст.82 КК України, як такому, що не став на шлях виправлення (протокол № 06 від 16.02.2017 року - а.о.с. 192-193, т.1 ч.2).

На засіданні адміністративної комісії Кропивницької ВК (№6) розглядалося питання про застосування умовно-дострокового звільнення засудженого ОСОБА_6 , де останньому було відмовлено в застосуванні ст.81 КК України, як такому, що не довів свого виправлення (протокол № 32 від 21.12.2017 року - а.о.с. 239-240, Т.1 ч.2).

Відповідно до п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 2 від 26.04.2012 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» під час розгляду питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання суд ретельно з`ясовує ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Однак, клопотання та матеріали особової справи засудженого ОСОБА_6 за № 262-П-16 не містять достатніх відомостейпро те, що засуджений протягом всього часу відбування покарання приймає активну участь у суспільному житті в установі виконання покарань та сумлінно виконує громадські доручення у процесі відбування покарання, прагне своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин, що свідчить про те, що останній на шлях виправлення не став.

При оцінці поведінки засудженого, суд відмічає, що засуджений за час відбування покарання неодноразово (6 разів) порушував встановлений порядок відбування покарання, порушення виражалися в порушенні розпорядку дня (невиконанні команди «підйом», «відбій»), зберіганні заборонених речей, розплетені локальної дільниці, за які він двічі поміщувався (на 10 діб та на 5 діб) до ДІЗО, отримував догану, сувору догану та попередження.

Суд бере до уваги те, що засуджений 4 рази заохочувався за сумлінну поведінку та ставлення до праці, разом з тим зміна його поведінки, що було підставою для заохочення, відбувалась напередодні виникнення у нього права на отримання заохочувальної норми, а саме - розгляду питання про можливість умовно-дострокового звільнення від відбування покарання; при цьому суд відмічає, що поведінка засудженого за більший проміжок часу відбування покарання не була позитивним прикладом для інших засуджених та не вказувала на те, що засуджений став на шлях виправлення.

Відповідно до ч.1 ст. 118 КВК України засуджені до позбавлення волі повинні працювати в місцях і на роботах, які визначаються адміністрацією колонії. Адміністрація зобов`язана створювати умови, що дають змогу засудженим займатися суспільно корисною оплачуваною працею.

З матеріалів подання вбачається, що засуджений ОСОБА_6 дійсно займався суспільно-корисною працею з липня 2017 року по теперішній час працює на виробництві установи, а саме на деревообробній дільниці, згідно п. 5 ст. 118 КВК України залучався до двохгодинних відпрацювань без оплати праці по благоустрою місць позбавлення волі та за весь час відбування покарання відпрацював 94 години (а.п. 29, 30).

З урахуванням сукупності викладених обставин, суд вважає, що засуджений, який раніше відбував покарання у виді позбавлення волі за умисні злочини і до погашення або зняття судимості знову вчинив умисний злочин, за який його було засуджено до позбавлення волі, відбув дві третини строку покарання, призначеного йому судом, за вчинення умисного тяжкого злочину, має позитивне ставленням до праці, однак його поведінка за весь час відбування покарання, як процес виправлення та перевиховання, не є взірцевою.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 КВК України виправлення засудженого процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої

правослухняної поведінки. Прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання не є обов`язковим, а залежить від переконаності суду в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком.

За таких обставин, судом не встановлено необхідних та достатніх підстав для застосування до засудженого ОСОБА_6 положень статті 81 КК України, а отже, в задоволенні клопотання слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд
ПОСТАНОВИВ:
В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відмовити.
Копію ухвали направити до Державної установи «Кропивницька виправна колонія (№6)» для вручення засудженому ОСОБА_6 .

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Кіровоградської області протягом 7 днів з дня її проголошення, а засудженим в той самий строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда ОСОБА_1