Справа № 159/3433/17
Провадження № 1-кп/159/52/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 січня 2018 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області під головуванням судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ковелі Волинської обл. кримінальне провадження № 120 170 301 100 018 55 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та фактичного мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з освітою середньою, не працюючого, раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності, а саме:
1. 23.03.98 р. Ковельським райсудом Волинської області за ч. 1 ст. 141 КК України до виправних робіт на строк 2 р. з відрахуванням в доход держави 20 % заробітку;
2. 01.06.99 р. Ковельським райсудом Волинської області за ч. ч. 2, 3 ст. 140, ст. 208 КК України із застосуванням ст. ст. 44, 43 КК України до позбавлення волі на строк 3 р. 08 міс.;
3. 20.09.05 р. Ковельським міськрайсудом Волинської області за ч. 1 ст. 296 КК України до арешту на строк 3 міс.;
4. 08.02.06 р. Ковельським міськрайсудом Волинської області за ч. 2 ст. 194 КК України до позбавлення волі на строк 3 р. 10 дн.; звільненого 23.01.08 р. за постановою Сарненського райсуду Рівненської області від 15.01.08 р. за ст. 81 КК України умовно - достроково на строк 08 міс., 05 дн.;
5. 25.10.11 р. Ковельським міськрайсудом Волинської області за ч. 2 ст. 186 КК України до позбавлення волі на строк 5 р.; звільненого 21.04.16 р. з місць позбавлення волі у зв`язку із зарахуванням у строк відбування покарання терміну попереднього ув`язнення, судимість не знята та не погашена,
у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 162 КК України,
встановив:

Обвинувачений ОСОБА_4 , в ніч з 07 на 08 серпня 2017 р., біля 24 год., перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, маючи умисел на порушення конституційного права на недоторканність житла особи, що передбачене ст. 30 Конституції України, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, з метою ночівлі без згоди власника володіння потерпілої ОСОБА_6 , 34 р. н., через хвіртку незаконно проник на подвір`я останньої по АДРЕСА_2 , та у подальшому через незачинені вхідні двері незаконно проник до приміщення літньої кухні, розташованої на цьому подвір`ї, де залишився ночувати і був виявлений потерпілою о 06 год. 08.08.17 р., чим порушив недоторканність володіння потерпілої як власниці.

Крім цього, він же, о 10 год. 08.08.17 р., перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на подвір`ї по АДРЕСА_2 , з корисливих спонукань, з метою таємного викрадення чужого майна, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, шляхом розбиття шибки вікна, проник до приміщення житлового будинку, розташованого на вказаному вище подвір`ї, звідки таємно викрав радіоприймач марки «КІРО», належний потерпілій ОСОБА_7 , 51 р. н., чим вчинив дрібну крадіжку, за скоєння якої був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 51 КУпАП, порушив недоторканність житла потерпілої ОСОБА_7 , що гарантується ст. 30 Конституції України.

Своїми умисними діями, що виразились у незаконному проникненні до іншого володіння особи, що порушує недоторканність житла потерпілих як громадян, обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 1 ст. 162 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав у повному обсязі, суду показав, що, дійсно, він, у серпні 2017 р., вночі, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, ідучи із смт. Голоб Ковельського району Волинської області, знаючи, що у літній кухні потерпілої ОСОБА_6 є ліжко, з метою ночівлі без згоди потерпілої проник через незачинені вхідні двері до приміщення літньої кухні, де залишився ночувати і у подальшому був виявлений потерпілою. Того ж дня, маючи намір придбати спиртне, він пішов до потерпілої ОСОБА_7 , та, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, шляхом розбиття шибки вікна, проник до будинку, звідки таємно викрав радіоприймач. За скоєння дрібної крадіжки чужого майна вказаного вище радіоприймача, стягнення відбув. Свого житла не має, є одиноким, не працює, у потерпілих просив вибачення. З місця позбавлення волі звільнився раніше закінчення строку призначеного за вироком суду покарання у зв`язку із зарахуванням строку покарання згідно з відповідною редакцією ч. 5 ст. 72 КК України. У скоєному щиро розкаюється. Прохає суворо не карати.

Прокурор заявила про спрощений порядок розгляду справи відповідно до положень ст. 349 КПК України.

Особи, які беруть участь у справі, кожна зокрема, не заперечують.

Також у судовому засіданні встановлено, що є істинною та добровільною визнавальна позиція обвинуваченого у справі, він не оспорює кваліфікації його дій та вважає докази його винуватості, що зібрані у справі, достовірними, допустимими і достатніми.

З матеріалами справи обвинувачений, інші учасники судового розгляду, ознайомлені у повному обсязі, обвинувачений визнає усі докази, що є у справі; інші учасники судового розгляду також не оспорюють кваліфікації дій обвинуваченого органом досудового розслідування; обвинувачений у скоєному щиро розкаюється.

Винуватість обвинуваченого, крім цього, підтверджується як його визнавальними показаннями, даними в судовому засіданні, так і - тими доказами, що були зібрані органом досудового розслідування, і які обвинувачений визнав у судовому засіданні, відповідно до положень ст. 349 КПК України.

Суд, повно, всесторонньо, обєктивно аналізуючи зібрані у справі докази, приходить до висновку, що злочинні дії обвинуваченого вірно кваліфіковано органами досудового розслідування.

При призначенні покарання, суд враховує ступінь тяжкість вчинених кримінальних правопорушень та особу винного у їх сукупності.

Так, суд враховує, що обвинувачений вчинив злочин невеликої тяжкості.

До обставин, що помякшують покарання обвинуваченого, суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, що виразилось у тому, що він як під час досудового розслідування, так і в суді послідовно та повно розповів про всі обставини вчинення злочину, повне добровільне відшкодування завданого потерпілій ОСОБА_7 матеріального збитку.

До обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, суд відносить вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння, повторність та рецидив злочинів.

Судом також враховується те, що обвинувачений посередньо характеризується по місцю фактичного проживання, працездатний, однак, не працює, доходу та утриманців не має, має задовільний стан здоров`я, однак, з 2003 р. перебуває на обліку у лікаря нарколога з приводу психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання алкоголю та синдрому залежності; раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності, у т.ч. - і за тяжкий злочин, і має не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, однак, належних висновків не зробив і знову став на злочинний шлях, що приводить суд до висновку, що обвинувачений має стійкий нахил до вчинення деліктів; викрадене у потерпілої ОСОБА_7 добровільно повернуто обвинуваченим останній шляхом видачі майна поліції; потерпілі попередньо подали до суду заяви про те, що просять обвинуваченого покарати згідно з чинним законодавством.

Враховуючи обставини справи, суд вважає, що обвинуваченому слід обрати покарання у виді обмеження волі, так як його виправлення неможливе без його утримання в кримінально - виконавчих установах відкритого типу без ізоляції від суспільства в умовах здійснення за нагляду з обов`язковим залученням засудженого до праці; підстав для застосування ст. 75 КК України немає, так як обвинувачений неодноразово судимий, інкримінований йому злочин обвинувачений вчинив по спливу досить незначного терміну після звільнення з місць позбавлення волі 21.04.16 р..

Тому йому слід призначити покарання в межах санкцій Закону, за яким притягнуто до кримінальної відповідальності, у виді обмеження волі, однак, оскільки вчиненим ним злочином не завдано тяжких наслідків, то на мінімальний строк обмеження волі, що передбачений санкцією ч. 1 ст. 162 КК України, що відповідатиме положенням ст. 65 КК України.

Долю речових доказів слід вирішити на підставі ст. 100 КПК України.

Процесуальних витрат у справі немає.

Цивільні позови не заявлялись.

Керуючись ст. ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
Обвинуваченого ОСОБА_4 визнати винуватим у скоєні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_4 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Речові докази по справі радіоприймач марки «КІРО КВ - 308» з електрокабелем та зарядний пристрій до мобільного телефону, що передані на зберігання потерпілій ОСОБА_7 , - залишити у розпорядженні останньої.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Волинської області через Ковельський міськрайонний суд Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий:ОСОБА_1