Київський районний суд м. Полтави
Справа № 552/6844/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12.12.2017 року Київський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

потерпілої - ОСОБА_4

адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві кримінальне провадження № 1-кп/552/430/17 по обвинуваченню:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полтави, гр.. України, українця, освіта середня, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

вироком Київського районного суду м. Полтави від 19.09.2009 року за ч.2 ст. 190, ч.2 ст. 296, 70 ч.1, 76 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 2 роки.
вироком Октябрського районного суду мі. Полтави від 05.03.2010 року за ст.309 ч. 1 КК України до 1 року позбавлення волі. На підставі ст. 71 ч.1 КК України приєднано 1 рік 7 місяців позбавлення волі по вироку Київського районного суду м. Полтави від 10.09.2009 року Кінцево засуджений до 2 років 7 місяців позбавлення волі. Звільнений 26.05.2011 року за ст. 81 КК України умовно достроково невідбутий строк покарання 1 рік 28 днів)
вироком Котелевського районного суду Полтавської області від 17.09.2013 року за ст. 185 ч. 2 до 1 року обмеження волі. Па підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 1 рік. Звільнений 20.10.2014 року Київським районним судом м. Полтави по завершенню іспитового строку.
у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення за таких обставин.

15.09.2017 року в денний час доби, ОСОБА_6 маючи непогашену судимість за вчинення корисливого злочину, діючи повторно з прямим умислом та корисливим мотивом з метою особистого збагачення за рахунок інших осіб, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, правомірно, перебуваючи в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , таємно від неї та членів її сім`ї шляхом пошуку та вільного доступу викрав належні власниці помешкання, ОСОБА_4 ювелірні прикраси, а саме: браслет жіночий із золота 585 проби вагою 11,07 грам, інкрустований фіанітами, вартістю 18000 гривень; натільний хрестик із золота 585 проби вагою 3,2 грама вартістю 2500 гривень та комплект двох пусетів (сережок-гвоздиків) із золота 585 проби загальною вагою 2 грами вартістю 2500 гривень. Викраденим майном розпорядився на власний розсуд та своїми умисними діями ОСОБА_6 , завдав ОСОБА_4 майнової шкоди в розмірі 23000 гривень.
Дії ОСОБА_6 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 185 КК України, як повторне таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Під час судового розгляду між потерпілою ОСОБА_4 і обвинуваченим ОСОБА_6 12.12.2017 року укладена угода про примирення. Згідно з угодою ОСОБА_6 беззаперечно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та зобов`язався до 01.03.2018 року відшкодувати потерпілій ОСОБА_4 заподіяну матеріальну шкоду в повному обсязі в розмірі 23 000 грн.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_6 буде призначене покарання за ч.2 ст. 185 КК України у виді 1 року позбавлення волі із застосуванням положень ст.. 75 та 76 КК України.
Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винуватим віднесений до середньої тяжкості, а отже угода відповідає вимогам закону.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 цілком розуміє положення ч.ч.4, 5 ст. 474 КПК України.

Судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогами Кримінального процесуального Кодексу та Кримінального Кодексу України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для примирення сторін.

Обвинувачений ОСОБА_6 погоджується на призначення узгодженого покарання.

Виходячи з викладеного суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про примирення між потерпіло. ОСОБА_4 і обвинуваченим ОСОБА_6 .

Керуючись ст.ст. 373, 374, 475 КПК України суд, -

З А С У Д И В:
угоду від 12 грудня 2017 року по кримінальному провадженню № 1-кп/552/430/17 про примирення, укладену між потерпілою ОСОБА_4 і обвинуваченим ОСОБА_6 затвердити.

Визнати ОСОБА_6 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2ст.185 КК України та призначити узгоджене покарання у виді 1 року позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік.
Згідно зі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_6 такі обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу пробації; повідомляти органи пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в органи пробації.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 23 000 грн. в рахунок відшкодування заподіяної матеріальної шкоди. Цивільний позов в частині стягнення моральної шкоди залишити без розгляду

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Апеляційного суду Полтавської області через Київський районний суд м. Полтави протягом 30 днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Головуючий ОСОБА_1