БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
16.03.2018
Справа №497/355/18
Провадження №1-кп/497/67/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
на підставі угоди про визнання винуватості

16.03.2018 року Болградський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю: прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника адвоката ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Болград матеріали кримінального провадження №0000723 від 18.12.2017 року, що надійшли до суду 05.03.2018 року з обвинувальним актом та угодою про визнання винуватості відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Тарарбунари Одеської області, громадянина України, зі слів - освіти не має, є ромської національності, українську мову розуміє погано, одружений, має двох неповнолітніх дітей, не працює та не навчається, місце проживання якого зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає у АДРЕСА_2 , раніше не судимий,
- який обвинувачується у скоєнні злочину, передбаченого ст.186 ч.3 КК України,

ВСТАНОВИВ:
05.03.2018 року до суду надійшов обвинувачений акт у вищевказаному кримінальному провадженні разом з угодою про визнання винуватості між обвинуваченим ОСОБА_6 та прокурором Ізмаїльської місцевої прокуратури ОСОБА_7 .
Відповідно до частин 1 - 3 ст.474 КПК України, якщо угоди досягнуто під час судового провадження, суд невідкладно зупиняє проведення процесуальних дій і переходить до розгляду угоди; якщо угоди досягнуто під час досудового розслідування, обвинувальний акт з підписаною сторонами угодою невідкладно надсилається до суду. Прокурор має право відкласти направлення до суду обвинувального акту з підписаною сторонами угодою до отримання висновку експерта або завершення проведення інших слідчих дій, необхідних для збирання та фіксації доказів, які можуть бути втрачені зі сплином часу, або які неможливо буде провести пізніше без істотної шкоди для їх результату у разі відмови суду в затвердженні угоди; розгляд угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання за обов`язкової участі сторін угоди з повідомленням інших учасників судового провадження. Відсутність інших учасників судового провадження не є перешкодою для розгляду угоди.
Частиною 7 ст.474 та частинами 1 і 8 ст.475 КПК України передбачено, що суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо: 1) умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди; 2) умови угоди не відповідають інтересам суспільства; 3) умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; 4) існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися; 5) очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань; 6) відсутні фактичні підстави для визнання винуватості. В такому разі досудове розслідування або судове провадження продовжуються у загальному порядку. Повторне звернення з угодою в одному кримінальному провадженні не допускається. Якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
На початку судового засідання прокурор заявив клопотання про розгляд судом угоди, просив її затвердити, стверджуючи, що при її укладанні було дотримано усіх передбачених законодавством вимог, надавши суду матеріали, зібрані в ході досудового розслідування кримінального провадження - щодо обґрунтованості вини обвинуваченого ОСОБА_6 та характеризуючих відомостей щодо нього.
Обвинувачений та його захисник підтримали це клопотання, просили затвердити, стверджуючи, що обвинувачений визнав свою вину в повному обсязі, повністю відшкодував потерпілим шкоду, завдану його злочинними діями, розкаюється у вчиненні злочину, потерпілі не мають до обвинуваченого будь-яких претензій, тому надали письмову згоду щодо укладення зазначеної угоди.
Обвинувачений пояснив, що злочин він скоїв з-за того, що в нього дуже захворів син і потрібні були терміново кошти на його лікування, для відшкодування шкоди, завданої злочином кошти йому надав тесть, він, обвинувачений, усвідомив скоєне, жалкує, що відразу не звернувся за допомогою до рідних, оскільки вважав це незручним, дитина вже майже вилікувалася; він, обвинувачений ОСОБА_6 , має наміри більше ніколи не скоювати будь-яких правопорушень.
Потерпілі до суду не з`явилися, були повідомлені про дату та місце судового розгляду кримінального провадження, проте не з`явилися, що не перешкоджає розгляду судом угоди про визнання винуватості.
Вислухавши у судовому засіданні прокурора, обвинуваченого та захисника, розглянувши угоду, дослідивши докази, надані прокурором, суд дійшов висновку про наявність обґрунтованих підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим, виходячи з наступного.
Так, згідно обвинувального акту та угоди про визнання винуватості, 16.12.2017 року приблизно о 01:00 годині ночі ОСОБА_4 , маючи намір на відкрите викрадення чужого майна з корисливих мотивів, на автомобілі марки «MERCEDES BENS 212D», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого є гр. ОСОБА_8 , під`їхав до території бази, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , - яку орендує ОСОБА_9 , зайшов через незаперті вхідні ворота на територію цієї бази, проник через незачинені вхідні двері у сторожку, де знаходився охоронець ОСОБА_10 і накрив його зверху ковдрою, наказавши мовчати - з метою приховування своєї особистості
Надалі, реалізуючи свій злочинний намір, перебуваючи у зазначеній сторожці, ОСОБА_4 відкрито заволодів мобільним телефоном марки «Самсунг» вартістю 200грн. з сім-картою оператора «Лайфселл» вартістю 50грн. без грошей на рахунку, - які належали охоронцю ОСОБА_10 .
Після цього, ОСОБА_4 , залишивши охоронця самого у приміщенні сторожки, закривши вхідні двері цього приміщення з зовнішньої сторони дерев`яною палицею, яку узяв біля вказаних дверей, заїхав на вищевказаному транспортному засобі до двору бази. Потім, за допомогою заздалегідь заготовлених металевих ножиць, які дістав з багажного відділу свого авто, перерізав навісний металевий замок на вхідних воротах в ангарі, що знаходиться на території вказаної бази, звідки відкрито заволодів та погрузив у вищевказаний автомобіль 35 мішків наповнених кожен по 30 кг грецьким горіхом, вартістю на зальну суму 26000грн., а також 3,5 мішки, наповнених пташиним пір`ям (гуся сірого) - по 50кг. кожен, 1 мішок на 50 кг з пташиним пір`ям (качки білої), 1 мішок на 30 кг з пташиним пір`ям (гуся сірого), 1 мішок в якому було 20 кг пташиного пір`я (гуся сірого), - загальною вартістю 46 000 гривень, що належали потерпілій ОСОБА_9 .
Після чого ОСОБА_4 зник з місця скоєння злочину разом з викраденим, розпорядившись ним на свій розсуд, спричинивши таким чином потерпілим матеріальні збитки на загальну суму - ОСОБА_10 - 250грн., ОСОБА_9 - 72000грн.
Таким чином, вищезазначеними діями ОСОБА_4 скоїв злочин, передбачений ст.186 ч.3 КК України, - за кваліфікуючими ознаками: відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з проникненням в інше приміщення, сховище.
Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні свою вину у скоєні вищевказаного кримінального правопорушення за вказаними обставинами визнав в повному обсязі, стверджував, що у скоєному розкаюється, розуміє наслідки укладання угоди про визнання винуватості, яку підписав добровільно без будь-якого тиску з будь-чийого боку на нього, умови угоди йому роз`яснені.
23.02.2018 року між прокурором Ізмаїльської місцевої прокуратури юристом 1 класу ОСОБА_7 з одного боку, та обвинуваченим ОСОБА_4 з іншого, - була укладена угода про визнання винуватості відповідно до положень ст.472 КПК України.
Згідно вказаної угоди прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.3ст.186 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, обов`язків обвинуваченого щодо беззастережного визнання винуватості, а також покарання, яке має понести обвинувачений - у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки зі звільненням його від відбування покарання, - з випробуванням, призначивши йому іспитовий строк

В угоді передбачені наслідки її укладення та затвердження, встановлені ст.473 КПК України, а також наслідки її невиконання.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Відповідно до п.2 ч.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості з дотриманням вимог ст.469 КПК України.
Судом після дослідження наданих прокурором письмових доказів та пояснень сторін встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.3ст.186 КК України, який, хоча і є, відповідно до положень ст.12 КК України тяжким злочином, проте ця обставина не тягне за собою визнання неправомірності угоди, якщо вона, як в даному випадку, відповідно до ч.3 та п.3ч.4 статті 469 КПК України укладена щодо злочину у кримінальному провадженні в формі приватного обвинувачення та за наявності надання потерпілими письмової згоди на укладання угоди.
При цьому судом встановлено, що ОСОБА_4 цілком розуміє права, визначені йому п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид та міру покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього в разі затвердження угоди судом.
Суд в ході судового засідання переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам КПК України і КК України, зокрема, вимогам ст.65 КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.
Так, при перевірці умов угоди на відповідність вимогам КК України та інтересам суспільства, суд враховує те, що ОСОБА_4 раніше не судимий, позитивно характеризується, повністю визнав свою вину у скоєнні злочину, розкаюється, що підтверджується його активним сприянням у розкритті злочину, відшкодуванням збитків грошовим еквівалентом, та погоджується про призначення йому покарання, визначеного угодою - за ч.3 ст.186 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_4 погоджується на призначення узгодженої ним та прокурором міри та виду покарання. Характер взятих обвинуваченим ОСОБА_4 на себе за угодою зобов`язань свідчить про можливість їх виконання.
Підстав для відмови у затвердженні угоди, судом не встановлено.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором Ізмаїльської місцевої прокуратури юристом 1 класу ОСОБА_7 з одного боку, та обвинуваченим ОСОБА_4 - з іншого, і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.
Запобіжний захід в ході досудового розслідування кримінального провадження обвинуваченому не обирався. Не знаходить суд й наразі підстав для обрання запобіжного заходу обвинуваченому. Речові докази, долю яких потрібно вирішити та наявність процесуальних витрат в ході судового засідання не встановлено.
Керуючись ст.ст. 368-371,373,374,475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 23.02.2018 року, укладену між прокурором Ізмаїльської місцевої прокуратури юристом 1 класу ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_4 .
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ст.186 ч.3 КК України, та призначити йому покарання, узгоджене угодою - у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання, - з випробуванням, призначивши йому іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого - не обирати.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до апеляційного суду Одеської області через Болградський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, в разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Апеляційним судом Одеської області.
Суддя ОСОБА_1