Справа №639/3019/15-к
Провадження №1-кп/639/23/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 листопада 2017 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 ,

сторін кримінального провадження:

прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

потерпілого ОСОБА_9 ,

законного представника потерпілого ОСОБА_10 ,

представника потерпілого - адвоката ОСОБА_11 ,

захисника адвоката ОСОБА_12 ,

обвинуваченого ОСОБА_13 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстр досудових розслідувань за №0000458 від 01.03.2015 року, відносно:

ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, офіційно не працюючого, який є інвалідом ІІІ групи по зору, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_13 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, 27.02.2015 року приблизно о 20 годині 30 хвилин знаходився біля Харківської гімназії №65 за адресою: м. Харків, вул. Менделєєва, 22, де безпідставно почав ображати неповнолітнього ОСОБА_9 нецензурною лайкою. Надалі він, погрожуючи застосуванням фізичної сили щодо неповнолітнього ОСОБА_9 , в ході виниклого словесного конфлікту наніс потерпілому один удар кулаком правої руки в нижню щелепу з ліва. Після цього, неповнолітній ОСОБА_9 у відповідь, з метою самозахисту наніс ОСОБА_13 один удар кулаком правої руки в щоку з ліва. Після цього приятелі неповнолітнього ОСОБА_9 зупинили виниклий конфлікт.

Приблизно о 21 годині того ж дня до неповнолітнього ОСОБА_9 , який перебував у вищезазначеному місці, підійшов раніше йому знайомий ОСОБА_14 та наніс йому один удар кулаком правої руки в область носу з ліва. Після нанесеного удару у неповнолітнього ОСОБА_9 пішла кров з носу та на декілька секунд він втратив свідомість.

Після цього ОСОБА_13 , перебуваючи поблизу місця події біля ОСОБА_9 , який на той час знаходився в положенні лежачи на правому боці, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння у відношенні потерпілого, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи з прямим умислом, наніс приблизно 7 (сім) ударів двома ногами в область обличчя з права та з ліва, а саме по верхній щелепі з правої сторони, правому оку, лівому вуху.

Після того, як неповнолітній ОСОБА_9 самостійно піднявся, ОСОБА_13 наніс йому один удар кулаком правої руки в область верхньої щелепи з ліва, один удар кулаком лівої руки в область верхньої щелепи з права, один удар кулаком правої руки в область носу з ліва.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи №692-ая/15 від 24.03.2015 року неповнолітньому ОСОБА_9 були спричинені: закритий перелом правої виличної кістки без зміщення, що є середньої тяжкості тілесними ушкодженнями, а також скол коронки третього зуба на верхній щелепі справа, першого і другого зубів на нижній щелепі справа, першого зуба на нижній щелепі з ліва, синець білкової оболонки в зовнішньому відділі правого ока, гематому правої виличної, периорбитальної області, що є легкими тілесними ушкодженнями.

Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_13 свою вину у вчиненні інкримінованого злочину визнав частково, оскільки органом досудового розслідування не правильно встановлені фактичні обставини кримінального правопорушення, вказана подія виникла внаслідок сварки із потерпілим, ініціатором конфлікту був сам потерпілий ОСОБА_9 , який також наносив йому тілесні ушкодження та він захищався від його неправомірних дій.

З показань ОСОБА_13 , після цієї бійки йому також були спричинені легкі тілесні ушкодження у вигляді саден на обличчі, що підтверджується висновком судово-медичного експерта №651-ая/15 від 12.03.2015 року.

Обвинувачений ОСОБА_13 під час судового розгляду цивільний позов прокурора про відшкодування витрат на лікування потерпілого та цивільний позов законного представника потерпілого ОСОБА_10 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди не визнав у повному обсязі.

Під час допиту у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_13 надав показання, що 27.02.2015 року з 20 по 21 годину він гуляв на вулиці, знаходився в стані алкогольного сп`яніння. В цей час починався дощ, у зв`язку з чим він вирішив сховатись від дощу під навісом неподалік середньої школи №65. Там він зустрів раніше малознайомих молодих хлопців та дівчат. Під час розмови хтось сказав на його адресу образливі слова, після чого між ними виник конфлікт. В розмові із ОСОБА_9 у нього виникла сварка, в ході якої він один раз ударив потерпілого кулаком у обличчя (у щелепу). Після цього друзі потерпілого схватили його за руки та ОСОБА_9 наніс йому три удари кулаком у висок. Далі потерпілий наніс йому ще три удари в обличчя, після цього потерпілий повалив його на землю, а потім продовжив наносити удари в обличчя та голову, внаслідок чого розсік йому брову. Після цього він ( ОСОБА_13 ) пішов до водонапірної колонки, щоб вмитись, оскільки в нього на обличчі була кров. Поблизу колонки він зустрів знайомого ОСОБА_14 , який запитав що трапилось, після чого він йому все розповів. Далі вони зі ОСОБА_14 пішли на подвір`я школи №65, де знаходились ОСОБА_9 та його друзі. Коли ОСОБА_14 підійшов до потерпілого, то він ударив його, від чого ОСОБА_9 упав на землю. Після цього він (ОСОБА_13 ) підійшов до потерпілого ОСОБА_9 та наніс йому 3-4 удари ногами по тулубу, можливо деякі удари попали потерпілому в обличчя. Потім потерпілий почав від нього втікати, а коли він його наздогнав, то наніс йому ще два удари в обличчя та по тулубу. В цей день більше тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_9 він не спричиняв, на цьому конфлікт між ними завершився та вони розійшлись.
Незважаючи на часткове визнання обвинуваченим своєї вини, винність ОСОБА_13 у вчиненні інкримінованого злочину підтверджується показаннями потерпілого та свідків події, які були допитані під час судового розгляду, а також сукупністю досліджених письмових доказів та висновками судово-медичних експертиз по кримінальному провадженню.

Допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_9 надав показання, що 27.02.2015 року приблизно о 20 годині він прийшов разом із ОСОБА_15 на територію швейної фабрики, де вже знаходились ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , а також були їх знайомі дівчата. Вони стояли та спілкувалися, біля них поруч знаходився ОСОБА_13 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння. Останній почав ображати їх та висловлюватись на їх адресу нецензурною лайкою. На це він сказав ОСОБА_13 , щоб він перестав їх ображати. Після цього ОСОБА_13 сказав: «Ты что крутой, тебе что в зуб дать?», на що він відповів, що нехай спробує. Після цього ОСОБА_13 підійшов до нього та вдарив його в обличчя, на що він у відповідь наніс йому удар в обличчя, після чого його друзі їх розтягнули. Далі ОСОБА_13 продовжував сварку, знову вдарив його в обличчя, після чого він ( ОСОБА_9 ) повалив його на землю та прижав коліном до землі. Потім вони із друзями вирішили піти в інше місце на територію гімназії №65, а ОСОБА_13 пішов у невідомому напрямку.

Приблизно через 30-40 хвилин, коли вони знаходились на території гімназії №65, до них прийшли ОСОБА_14 разом із ОСОБА_13 . В цей момент ОСОБА_19 підійшов до нього та зненацька наніс йому удар кулаком в ніс, від чого він упав та в нього пішла з носа кров, на декілька секунд він втратив свідомість. Далі до нього підійшов ОСОБА_13 та почав його бити ногами по обличчю, він всього наніс йому приблизно 5-7 ударів. В цей час він прикривав руками обличчя та намагався захистись від цих ударів. Далі ОСОБА_14 та ОСОБА_13 кудись пішли, а друзі допомогли йому дійти до водонапірної колонки, де він вмився та пішов додому. В цей же день його госпіталізували до КЗОЗ «Обласна дитяча клінічна лікарня №1», де він тривалий час знаходився на стаціонарному лікуванні.

Під час допиту у судовому засіданні свідок ОСОБА_20 надав показання, що 27.02.2015 року у вечірній час він гуляв разом із ОСОБА_13 . Коли розпочався дощ, то вони пішли сховатись під навіс поблизу швейної фабрики, де зустріли компанію знайомих хлопців та дівчат. Там вони стояли та випивали. Далі хтось із цієї компанії образив ОСОБА_13 , назвавши його алкоголіком. Хто саме це сказав він не пам`ятає, однак це точно сказав не ОСОБА_9 . Далі між ОСОБА_13 та ОСОБА_9 розпочалась бійка, ОСОБА_13 наніс один удар потерпілому в обличчя.
Під час бійки ОСОБА_9 також наніс ОСОБА_13 декілька ударів в обличчя, після чого він повалив його на землю та наніс ОСОБА_21 ще 3 удари в обличчя, далі вони їх розтягнули та бійка припинилась. Ця бійка продовжувалась приблизно 10 15 хвилин. Потім ОСОБА_13 пішов у невідомому напрямку, а вони із компанією пішли на територію школи №65. Через деякий час на територію школи прийшли ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , вони почали з`ясовувати відносини із ОСОБА_9 . Як відбувались події далі він не пам`ятає, хто кому спричиняв тілесні ушкодження він не бачив.
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_14 надав показання, що 27.02.2017 року у вечірній час він йшов гуляти до своєї дівчини. Приблизно о 19 годині 30 хвилин проходячи по вулиці він зустрів знайомого ОСОБА_13 , в якого обличчя було в крові та в нього була розсічена брова. На його питання ОСОБА_13 розповів, що у нього із ОСОБА_9 виник конфлікт, та під час бійки останній наніс йому ці тілесні ушкодження. Після цього вони вирішили повернутись та вияснити, що трапилось. Далі вони вдвох підійшли на головний вхід до гімназії №65, де побачили компанію молодих людей, серед яких знаходився ОСОБА_9 . Коли він підійшов та почав питати, що трапилось, ОСОБА_9 почав казати, щоб він не влазив не в свою справу. Після цього він правою рукою ударив в обличчя ОСОБА_9 , від чого останній впав. Коли він спустився зі сходів, то ОСОБА_13 підійшов до ОСОБА_9 та наніс йому декілька ударів. Як саме та по яким частинам тіла потерпілого наносив ці удари ОСОБА_13 він не бачив. Потім ОСОБА_13 та ОСОБА_9 розтягнули, після чого бійка припинилась. Потім він разом із ОСОБА_13 пішли із місця події, більше по обставинам справи йому нічого не відомо.

Під час допиту у судовому засіданні свідок ОСОБА_22 надав показання, що 27.02.2015 року приблизно о 20 годині він із ОСОБА_9 та знайомими гуляли в районі швейної фабрики, що розташована на вул. Менделєєва у м. Харкові. Потім він на деякий час відлучився. Коли він повернувся назад то побачив, що ОСОБА_13 та ОСОБА_9 бились та їх розтягнули. В цей час ОСОБА_13 перебував в стані алкогольного сп`яніння та поводив себе агресивно. Коли вони почали розходитись, то ОСОБА_13 знову почав провокувати бійку, внаслідок чого ОСОБА_9 повалив його на землю. Потім він бачив, що у ОСОБА_13 була розсічена брова та у нього була кров на обличчі. Потім вони із друзями пішли гуляти на територію школи №65. Приблизно через 15-20 хвилин на територію школи прийшли ОСОБА_19 та ОСОБА_16 . ОСОБА_14 підійшов до них та без будь-яких пояснень ударив ОСОБА_9 кулаком в обличчя, від чого останній присів на коліна. В цей момент до нього підійшов ОСОБА_13 та почав наносити ОСОБА_9 удари ногами по тулубу та голові, потім він почав його бити кулаками. Після цього вони перейшли за паркан, де ОСОБА_13 продовжив побиття ОСОБА_23 . Після цього він бачив, що у ОСОБА_9 була розсічена губа та все обличчя було в крові.
Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_24 надала показання, що 27.02.2015 року вона гуляла в компанії друзів в районі швейної фабрики, а саме: із ОСОБА_25 , ОСОБА_15 , ОСОБА_18 , ОСОБА_26 , були також присутні ОСОБА_27 та ОСОБА_28 . До них підійшов малознайомий ОСОБА_16 , який знаходився в стані алкогольного сп?яніння. В цей час ОСОБА_13 почав безпідставно їх ображати та висловлюватись нецензурною лайкою. ОСОБА_9 заступився за них та попросив його не ображати їх. Потім ОСОБА_13 підійшов до нього та вдарив його в обличчя, між ними зав`язалась бійка та вони впали на землю, після цього хлопці їх розтягнули. Потім вони цією компанією пішли на подвір`я загальноосвітньої школи №65, а ОСОБА_13 пішов в іншу сторону. Через деякий час ОСОБА_13 прийшов на подвір`я школи, із ним був незнайомий хлопець. Цей хлопець відразу підійшов до ОСОБА_9 та вдарив його в обличчя, від чого останній упав на землю. Потім ОСОБА_13 підбіг до ОСОБА_9 та почав бити його руками та ногами, більше їх ніхто не намагався розійняти. Після цього вона бачила, що у ОСОБА_9 було розбите обличчя, та він пішов додому.
Окрім показань потерпілого ОСОБА_9 та свідків ОСОБА_20 , ОСОБА_14 , ОСОБА_22 та ОСОБА_24 , судом досліджено письмові докази та висновки судово-медичних експертиз, якими підтверджується винність обвинуваченого ОСОБА_13 у спричиненні середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_9 .
Згідно заяви законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_10 від 28.02.2015 року, яка подана до Жовтневого РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області, він просить вжити заходів до осіб, які 27.02.2015 року приблизно о 21 годині поблизу школи №65 спричинили тілесні ушкодження його неповнолітньому сину ОСОБА_9 (к/п а.с.6).

Висновком судово-медичного експерта №692-ая/15 від 24.03.2015 року підтверджується, що у ОСОБА_9 мали місце наступні тілесні ушкодження: закритий перелом правої скулової кістки без зміщення, що відноситься до середньої тяжкості тілесного ушкодження, за критерієм тривалості розладу здоров`я; закритий перелом кісток носа є легким тілесним ушкодженням, яке призвело до короткочасного розладу здоров`я; скол коронки третього зуба на верхній щелепі справа, першого і другого зубів на нижній щелепі справа, першого зуба на нижній щелепі з ліва, синець білкової оболонки в зовнішньому відділі правого ока, гематома правої виличної, периорбитальної області відносяться до легких тілесних ушкоджень (к/п а.с.36-37).
Відповідно до протоколу слідчого експерименту від 25.03.2015 року та фототаблиці до нього, під час проведення зазначеної слідчої дії потерпілий ОСОБА_9 розповів та на статисті показав механізм та спосіб спричинення йому тілесних ушкоджень, а саме: спочатку ОСОБА_14 наніс йому один удар кулаком правої руки в ніс зліва, від якого він впав на правий бік, при цьому втратив свідомість на декілька секунд. Після цього ОСОБА_13 наносив йому удари в обличчя (в верхню частину щелепи з правого боку, в праве око та ліве око) обома ногами, а саме: носками і ступнями. Всього йому було нанесено приблизно 6-7 ударів. Після отриманих ударів потерпілий самостійно встав та йому також було спричинено удар кулаком правої руки в верхню частину щелепи з лівої сторони, один удар кулаком лівої руки в область верхньої щелепи з правої сторони, а також останній удар кулаком правої руки в ніс (к/п а.с.62-68).

Висновком судово-медичного експерта №1031-ая/15 від 26.03.2015 року підтверджується, що тілесні ушкодження у потерпілого ОСОБА_9 утворились від дії тупих твердих предметів та можливо у строк, при тому способі та механізмі, на який вказує неповнолітній потерпілий ОСОБА_9 в своїх показаннях(к/п а.с.71-73).

Достовірність та об`єктивність наведених доказів у суду сумніву не викликає, адже вони отримані без порушення закону, узгоджуються один з одним, відносні, допустимі та достатні, у зв`язку з чим суд вважає можливим прийняти вказані докази. Суд вважає безпосередньо досліджені докази належними, допустимими, достовірними, і в сукупності достатніми для належної правової оцінки дій підсудного та визнання його винуватості.

Показання обвинуваченого ОСОБА_13 про часткове визнання вини у вчиненні інкримінованого злочину, оцінюються судом критично як такі, що надані з метою уникнення кримінальної відповідальності, оскільки зазначені показання спростовуються показаннями потерпілого ОСОБА_9 та показаннями свідків ОСОБА_22 , ОСОБА_24 , ОСОБА_20 та ОСОБА_14 , які безпосередньо допитані судом під час судового розгляду.

Таким чином, враховуючи послідовність показань потерпілого ОСОБА_9 , які підтверджуються висновками судово-медичних експертиз та узгоджуються із показаннями свідків, томупоказання потерпілого визнаються судом достовірними та правдивими.

Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що своїми умисними та протиправними діями ОСОБА_13 вчинив злочин, передбачений ч.1 ст.122 КК України, тобто умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.
Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_13 встановлено, що він обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, є інвалідом ІІІ групи по зору, неодружений, офіційно не працевлаштований, неповнолітніх дітей чи непрацездатних осіб на утриманні не має, має постійне місце проживання, за яким характеризується задовільно, раніше не судимий (к/п а.с.77-83).

Відповідно до ст.66 КК України обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_13 , під час судового розгляду не встановлено.

Згідно п.13 ч.1 ст. 67 КК України обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_13 , є вчинення злочину особою, яка перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_13 , суд виходить із положень ст.ст.50, 65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості, відсутність пом`якшуючих та наявність обтяжуючої покарання обставини, дані про особу винного, у зв`язку з чим суд вважає необхідним і достатнім призначити йому покарання у виді позбавлення волі, згідно санкції ч.1 ст.122 КК України.

На підставі ст.75 КК України суд вважає можливим звільнити ОСОБА_13 від відбування покарання у виді позбавлення волі, оскільки виправлення та перевиховання підсудного можливо без ізоляції від суспільства, із покладенням на нього обов`язків, передбачених п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України.

Під час розгляду справи обвинувачений ОСОБА_13 звернувся до суду із заявою про застосування до нього акту амністії та звільнення його від відбування покарання на підставі п. «г» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році».

Враховуючи викладене, суд вважає за можливе звільнити ОСОБА_13 від відбування покарання у виді позбавлення волі, оскільки він є інвалідом ІІІ групи по зору з дитинства (безстроково), що підтверджується довідкою до акту огляду МСЕК від 29.02.2012 року, тобто він підпадає під дію п. «г» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році».

В порядку ст.128 КПК України цивільний позов прокурора про стягнення із обвинуваченого ОСОБА_13 на користь держави витрат на лікування потерпілого у розмірі 2375,24 грн., підлягає задоволенню у повному обсязі.

Судом враховується, що витрати на стаціонарне лікування потерпілого є документально підтвердженим, згідно довідки КЗОЗ «Обласна дитяча клінічна лікарня №1» №31-юр від 11.03.2015 року, за 7 днів перебування на лікуванні ОСОБА_9 вартість лікування складає 2375,24 грн., тобто вказані витрати понесені за рахунок держави та підлягають стягненню з обвинуваченого по справі (к/п а.с.32).

При вирішенні заявленого цивільного позову законним представником - ОСОБА_10 , який подано в інтересах неповнолітнього ОСОБА_9 , суд виходить із наступних обставин.
Згідно ч.2 ст.127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову у кримінальному провадженні.
Відповідно до ч.2 ст.128 КПК України, на захист інтересів неповнолітніх осіб та осіб, визнаних у встановленому законом порядку недієздатними чи обмежено дієздатними, цивільний позов може бути пред`явлений їхніми законними представниками.
Відповідно до ч.1 ст.129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд, в залежності від доведеності підстав і розміру позову, задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
Цивільний позов по даному кримінальному провадженню заявлено ОСОБА_10 як батьком в інтересах неповнолітнього сина - ОСОБА_9 , в якому він просить стягнути на його ( ОСОБА_29 ) користь, спричинену матеріальну шкоду у розмірі 4109,72 грн. та моральну шкоду у розмірі 20 000 грн.
Разом із цим, під час судового розгляду потерпілий ОСОБА_9 з 03 квітня 2017 року досяг повноліття, тобто 18-річного віку, тому згідно ч.1 ст.34 ЦК України на даний час він має повну цивільну дієздатність та має право самостійно здійснювати свої цивільні права.

Законним представником потерпілого ОСОБА_10 до суду не надано документів про призначення лікаря на придбання медичних препаратів, а із наданих розрахункових документів не можливо визначити суми витрачених коштів на придбання лікарських препаратів.
Таким чином, у задоволенні позову ОСОБА_10 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди необхідно відмовити, за недоведеністю.
При цьому, потерпілому ОСОБА_9 судом роз`яснюється право звернення до суду із позовом про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, спричиненої кримінальним правопорушенням, в порядку цивільного судочинства.
Крім цього, ОСОБА_10 понесені процесуальні витрати на правову допомогу у розмірі 3000 грн., що підтверджується квитанцією №1133 від 01.04.2016 року, які були сплачені адвокату за договором про надання правової допомоги.
Згідно ч.1 ст.118 КПК України, процесуальні витрати складаються зокрема із: 1) витрат на правову допомогу.
Відповідно до ч.1 ст.124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати.
Враховуючи викладене, з обвинуваченого ОСОБА_13 на користь законного представника потерпілого ОСОБА_10 необхідно стягнути процесуальні витрати по кримінальному провадженню, які є документально підтвердженими, а саме: витрати на правову допомогу на суму 3000 грн., у зв`язку з чим в цій частині цивільний позов підлягає задоволенню.
Речових доказів по кримінальному провадженню не має.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_13 не обирався та підстав для його обрання немає.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст.370, 371, 373, 374, 376, 392, 393, 395 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:
ОСОБА_13 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.
Відповідно до ст.75 КК України ОСОБА_13 звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки.
На підставі п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_13 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

На підставі п. «г» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» №1810-VIII від 22.12.2016 року звільнити ОСОБА_13 від відбування покарання за цим вироком у виді позбавлення волі, призначеного із застосуванням ст. 75 КК України.
Стягнути із ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави витрати на лікування потерпілого у розмірі 2375,24 грн. (дві тисячі триста сімдесят п`ять гривень 24 коп.).

Стягнути із ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , витрати на правову допомогу у сумі 3 000 грн. (три тисячі гривень 00 коп.).

У задоволенні інших позовних вимог ОСОБА_29 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди відмовити за недоведеністю.
Роз`яснити повнолітньому потерпілому ОСОБА_9 право звернення до суду із позовом про відшкодування матеріальної та моральної шкоди - в порядку цивільного судочинства.
Вирок може бути оскаржений в порядку статті 392 КПК України до апеляційного суду Харківської області через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1