Справа №-613/1250/17 Провадження №-1-кп/613/202/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 грудня 2017 року Богодухівський районний суд Харківської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Богодухові кримінальне провадження №0000078 від 04 лютого 2017 року по обвинуваченню:
ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, українця, громадянина України, з повною вищою освітою, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, працюючого фізичною особою-підприємцем, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 04 лютого 2017 року близько 15.00 год. керуючи технічно справним автомобілем марки «DAEWOO LANOS», д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по а/д Харків-Охтирка на 67 км + 350 м зі сторони м. Охтирка Сумської області в напрямку м. Богодухів Харківської області зі швидкістю 60 км/год., на шляху прямування грубо порушив Правила дорожнього руху України, а саме: п.12.1 «Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним», не вибрав безпечну швидкість руху, в зв`язку з чим втратив контроль над керованим ним автомобілем, виїхав на зустрічну смугу де допустив зіткнення з автомобілем марки «ЗАЗ - DAEWOO», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_6 . В результаті ДТП пасажирка автомобіля марки «ЗАЗ - DAEWOO», д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_5 1939 року народження, отримала тілесне ушкодження у вигляді перелому тіла лівої клубової кістки, яке за ступенем тяжкості кваліфікується як середньої тяжкості ушкодження, по критерію тривалості розладу здоров`я терміном більше 3 тижнів (більше, ніж 21 день).
Порушення п. 12.1 Правил безпеки дорожнього руху України водієм ОСОБА_4 , відповідно до висновку автотехнічної експертизи № 724/17 від 08 вересня 2017 року, з технічної точки зору, знаходилися у причинному зв`язку з подією ДТП.
ОСОБА_4 в судовому засіданні від дачі свідчень відмовився, в інкримінованому його злочині визнав себе винним в повному обсязі.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що 04 лютого 2017 року вона разом з сином ОСОБА_6 та його дружиною їхали на автомобілі з м. Харків до м. Охтирка Сумської області. Проїхавши м. Богодухів вона задрімала та прокинулась від удару, самої ДТП вона не бачила. Від отриманих в результаті ДТП тілесних ушкоджень два місяці вона знаходилась в лікарні.
Враховуючи те, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду також не оспорювали фактичні обставини справи, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності його позиції, роз`яснивши положення ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку він буде позбавленим права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінальної справи в порядку, передбаченого ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються та розглядає справу у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України.

ОСОБА_4 вірно розуміє зміст обставин справи і у суду немає сумнівів в добровільності та істинності його позицій.

Суд дійшов висновку про доведеність винності обвинуваченого, в межах пред`явленого обвинувачення, в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження і кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 286 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого, те, що скоєний злочин згідно з положенням ч. 2 ст. 12 КК України відноситься до злочинів невеликої тяжкості, те що злочин скоєно з необережності, характеристику особистості обвинуваченого, обумовлену тим, що він раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, працює, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, шкоду відшкодовано.
Обставиною, що пом`якшує покарання, відповідно до вимог ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття обвинуваченого.

Обставиною, що обтяжує покарання, відповідно до вимог ст. 67 КК України, суд визнає вчинення злочину щодо особи похилого віку.
З роз`яснень, які містяться в п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005р. «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» випливає, що при призначенні покарання за відповідною частиною ст.286 КК України суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб, а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, та особу винного.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд виходить з положень ст. 65 КК України, а саме - принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження вчинення нових злочинів як самим обвинуваченим, так і іншими особами, враховує характер та ступінь тяжкості скоєного злочину, який, за змістом ст. 12 КК України, є злочином невеликої тяжкості, його наслідки, обставини, що пом`якшують покарання, особу обвинуваченого, відношення обвинуваченого до скоєного злочину, а також вимоги ст. 50 КК України, що метою покарання є не тільки кара, а також виправлення засудженого, а також попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, суд вважає необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_4 та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень призначити покарання у виді обмеження волі з позбавленням права керувати транспортними засобами, в межах санкцій статті, яка передбачає відповідальність за вчинене, із звільненням обвинуваченого від відбування призначеного покарання з іспитовим строком в порядку ст. 75 КК України при здійсненні контролю за поведінкою засудженого відповідно до положень ст. 76 КК України.

Враховуючи, що ОСОБА_4 на день набрання чинності Закону України «Про амністію у 2016 році» має двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , виданого 19 січня 2001 року міським відділ реєстрації актів громадянського стану м. Харкова та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 , виданого 26 квітня 2006 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану №3 Харківського обласного управління юстиції, відносно яких не позбавлений батьківських прав, вчинив кримінальне правопорушення до дня набрання чинності Закону України «Про амністію у 2016 році», який згідно з положенням ч. 2 ст. 12 КК України відносяться до злочинів невеликої тяжкості, написав заяву зі згодою про застосування до нього амністії, він підлягає звільненню від основного покарання на підставі ст. 1 п. «в» Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року.

Обговорюючи питання про відшкодування процесуальних витрат, які складаються з витрат на залучення експертів в зв`язку з проведенням авто-технічних експертиз у розмірі 7 319 грн. 78 коп., суд вважає за необхідне у відповідності до вимог ст. 124 КПК України, стягнути їх з обвинуваченого.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 373-374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначити покарання у виді обмеження волі строком на 1 /ОДИН/ рік з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 /ОДИН/ рік.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 /ОДИН/ рік.

На підставі ст. 76 КК України, зобов`язати ОСОБА_4 :

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

На підставі п. «в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року, звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання.
Стягнути з ОСОБА_4 (ідентифікаційний номер НОМЕР_5 ) на користь держави (код доходів 24060300, р/р 0005, код банку 37999680, МФО 851011 УДКС України в Комінтернівському районі м. Харкова) витрати на залучення експертів, у зв`язку з проведенням експертиз у розмірі 7 319 грн. 78 коп. (сім тисяч триста дев`ятнадцять гривен 78 копійок).

Скасувати арешт на автомобілі марки «DAEWOO LANOS», д.н.з. НОМЕР_1 , червоного кольору, який належить ОСОБА_9 та «ЗАЗ - DAEWOO», д.н.з. НОМЕР_2 , зеленого кольору, що належить ОСОБА_6 , накладений ухвалою слідчого судді Богодухівського районного суду Харківської області від 07 лютого 2017 року.
Речові докази: автомобілі марки «DAEWOO LANOS», д.н.з. НОМЕР_1 , червоного кольору, який належить ОСОБА_9 та «ЗАЗ - DAEWOO», д.н.з. НОМЕР_2 , зеленого кольору, який належить ОСОБА_6 , що знаходяться на майданчику тимчасового зберігання транспортних засобів Богодухівського ВП ГУНП в Харківській області повернути власникам.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Харківської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору.

Суддя