Провадження №: 1-кп/752/474/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23.10.2017 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі:
Головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Вендичани, Могилів-Подільського р-ну, Вінницької обл., українця, громадянина України, освіта середня спеціальна, одруженого, маючого на неповнолітню дитину, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
У вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 1 ст. 205-1 КК України
прокурора ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_3
ВСТАНОВИВ:
В подальшому 30.09.2015 року невстановлені особи подали документи, що стосуються ТОВ «Сілті», до Подільської районної у м. Києві Державної адміністрації для проведення реєстраційної дії «Внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах».
В подальшому 01.10.2015 року невстановлені особи подали документи, що стосуються ТОВ «Сілті», до Подільської районної у м. Києві Державної адміністрації для проведення реєстраційної дії «Державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи».
В подальшому 23.10.2015 року невстановлені особи подали документи, що стосуються ТОВ «Сілті», до Подільської районної у м. Києві Державної адміністрації для проведення реєстраційної дії «Внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах».
В подальшому 14.04.2016 року невстановлені особи подали документи, що стосуються ТОВ «Сілті», до Голосіївської районної у м. Києві Державної адміністрації для проведення реєстраційної дії «Державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи».
В подальшому 26.08.2016 року невстановлені особи подали документи, що стосуються ТОВ «Сілті», до Голосіївської районної у м. Києві Державної адміністрації для проведення реєстраційної дії «Державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи».
Тобто, ОСОБА_3 визнається винним за ч. 1 ст. 205-1 КК України, а саме у внесенні в документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації юридичної особи або фізичної-особи підприємця, завідомо неправдивих відомостей.
Обвинувачений ОСОБА_3 після роз`яснення йому обвинувачення, повністю визнав вищенаведені обставини і пояснив, що він перебуваючи у скрутному матеріальному становищі на пропозицію раніше наглядно знайомої йому особи, ім`я якої він не пам`ятає, не маючи наміру бути учасником та директором ТОВ «Сілті», точної дати та часу він не пам`ятає, за грошову винагороду вніс неправдиві відомості у документи. Зокрема про те, що він є учасником і директором Товариства з обмеженою відповідальністю «Сілті», а саме - підписав реєстраційну картку від 29.09.2015 року про внесення змін до відомостей про юридичну особу, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, протокол № 4 загальних зборів учасників ТОВ «Сілті» від 24.09.2015, наказ № 3/К від 25.09.2015 року про призначення його як директора ТОВ «Сілті», хоча учасником і директором вказаного товариства він не був та обов`язки директора ніколи не виконував. Крім того, точної дати та часу він не пам`ятає, підписав реєстраційну картку від 29.09.2015 року на проведення державної реєстрації змін до установчих документів юридичної особи, протокол № 4 загальних зборів учасників ТОВ «Сілті» від 24.09.2015, 2 договори купівлі-продажу частки у статутному капітал ТОВ «Сілті» від 24.09.2015 укладених ОСОБА_3 с ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , статут ТОВ «Сілті» в редакції затвердженій протоколом загальних зборів учасників № 4 від 24.09.2015, хоча учасником і директором вказаного товариства він не був та обов`язки директора ніколи не виконував. Крім того, точної дати та часу він не пам`ятає, підписав реєстраційну картку від 22.10.2015 року про внесення змін до відомостей про юридичну особу, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, хоча учасником і директором вказаного товариства він не був та обов`язки директора ніколи не виконував. Також, підписав заяву від 14.04.2016 року про державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб -підприємців та громадських формувань, форма якої затверджена наказом Міністерства юстиції України від 06.01.2016 № 15/5, протокол № 5 загальних зборів учасників ТОВ «Сілті» від 14.04.2016, статут ТОВ «Сілті», в редакції затвердженій протоколом загальних зборів учасників № 5 від 14.04.2016, хоча учасником і директором вказаного товариства він не був та обов`язки директора ніколи не виконував. Крім того, підписав заяву від 25.08.2016 року про державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, хоча учасником і директором вказаного товариства він не був та обов`язки директора ніколи не виконував. Усі підписані ним документи він передавав наглядно знайомій йому особі, ім`я якої він не пам`ятає. У вчиненому щиро розкаявся. Просив застосувати до нього п. «в» ст. 1 ЗУ «Про амністію у 2016 році» та звільнити від відбування призначеного покарання, оскільки він має на утриманні неповнолітню дитину та не позбавлений батьківських прав, про що надав в розпорядження суду відповідну довідку та письмову заяву.
Суд, враховуючи, що проти цього не заперечували учасники судового провадження, керуючись вимогами ст. 349 КПК України, після допиту обвинуваченого, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Учасники судового провадження, яким було роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їхньої позиції немає.
Аналізуючи досліджені у судовому засіданні докази, суд приходить до висновку про те, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому злочину, повністю доведена у судовому засіданні.
Обставиною, що пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.
Обираючи вид та міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу ОСОБА_3 , який до кримінальної відповідальності притягується вперше, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, має на утриманні неповнолітню дитину та приходить до висновку про те, що йому необхідно призначити покарання у виді штрафу.
Відповідно до ч. 2 ст. 3 ЗУ «Про застосування амністії в Україні» від 01.10.1996 року, установивши на стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.
Відповідно до вимог п. «в» ст. 1 ЗУ «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року, звільняються від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, особи, визнані винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, особи, визнані винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, які не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.
Оскільки на день набрання чинності Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року, ОСОБА_3 має на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (актовий запис № 34 від 15.08.2005 р.н.) та відповідно до довідки із виконкому Вендичанської селищної ради Могилів-Подільського району Вінницької області № 2050 від 20.10.2017 року органом опіки та піклування при виконкомі Вендичанської селищної ради Могилів-Подільського району Вінницької області позову до суду щодо позбавлення ОСОБА_3 , батьківських прав щодо його дітей не подавалось і немає, суд вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_3 п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року та звільнити ОСОБА_3 від призначеного покарання у виді штрафу.
Цивільний позов не заявлений, судові витрати по провадженню відсутні.
Речові докази по провадженню відсутні.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року, суд
ЗАСУДИВ:
Визнати ОСОБА_3 винним за ч. 1 ст. 205-1 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.
На підставі п. «в» ч. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року звільнити ОСОБА_3 від призначеного покарання у виді штрафу.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Вирок суду може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Голосіївський районний суд м. Києва протягом 30 діб з дня проголошення.

Суддя