КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/1267/18
Провадження № 1-кс/552/597/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30.03.2018 року Слідчий суддя Київського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , розглянувши клопотання старшого слідчого з ОВС другого відділу розслідування кримінальних проваджень слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС у Полтавській області ОСОБА_3 , погодженим прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби управління нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності прокуратури Полтавської області ОСОБА_5 про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий з ОВС ГУ ДФС у Полтавській області ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим прокурором прокуратури Полтавської області ОСОБА_5 про арешт майна, а саме транспортних засобів, які зареєстровані за ПрАТ «Управління механізації будівництва №23».

Своє клопотання обґрунтовує наступним.

Прокуратурою Полтавської області здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні №0000046 від 05.12.2016року за ч. 2 ст. 212, ч. 3 ст. 212,ч. 1 ст. 366 КК України. Досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000046 здійснюється слідчим управлінням фінансових розслідувань ГУ ДФС у Полтавській області.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обіймаючи посаду голови правління ПАТ «Управління механізації будівництва №23» (), у період з 01.06.2015 року до 30.06.2016 року, будучи службовою особою, маючи доступ до документів бухгалтерського обліку ПАТ «Управління механізації будівництва №23», внаслідок чого достовірно знаючи результати його фінансово-господарської діяльності, будучи зацікавленим в отриманні найбільшого прибутку і мінімізації витрат підприємства, у тому числі зі сплати податків до бюджету, діючи умисно, з метою ухилення від сплати податків у значних розмірах, достовірно знаючи, що ТОВ «Строй Комплекс Груп» (), ТОВ «Ентерс» (), ТОВ «Фавор Бізнес Групп» (), ТОВ «Поладіс Монтаж» () фактично не поставляли товарно-матеріальних цінностей та не надавали послуги, імітуючи правовідносини з вказаними підприємствами, відобразив їх у бухгалтерському обліку та податковій звітності підприємства, чим безпідставно завищив податковий кредит та валові витрати підприємства.

Таким чином, голова правління ПАТ «Управління механізації будівництва №23» ОСОБА_6 , будучи службовою особою, умисно, шляхом службового підроблення, ухилився від сплати податку на додану вартість та податку на прибуток підприємств на загальну суму 1 650 305,54 грн., що більше ніж 1000 разів перевищує установлений законодавством неоподатковуваний мінімум доходів громадян, що призвело до фактичного ненадходження до бюджетів коштів у значних розмірах, чим вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 212 Кримінального кодексу України.

Крім того, у період з 01.06.2015 року до 30.06.2016 року голова правління ПАТ «УМБ №23» ОСОБА_6 , із корисливих мотивів, достовірно знаючи, що ТОВ «Строй Комплекс Груп», ТОВ «Ентерс», ТОВ «Фавор Бізнес Групп», ТОВ «Поладіс Монтаж» товарно-матеріальних цінностей не поставляли, робіт не виконували та послуг не надавали, а відомості, внесені до первинних документів указаних підприємств є завідомо неправдивими, будучи обізнаним про фактичних постачальників товарів, виконавців робіт та їх вартість, видав шляхом особистого підписання та надання головному бухгалтеру підприємства для обліку завідомо неправдиві первинні документи ПАТ «Управління механізації будівництва №23» по взаємовідносинам з ТОВ «Строй Комплекс Груп», ТОВ «Ентерс», ТОВ «Фавор Бізнес Групп», ТОВ «Поладіс Монтаж».

У подальшому, голова правління ПАТ «Управління механізації будівництва №23» ОСОБА_6 , із корисливих мотивів, з єдиною метою щодо ухилення від сплати податків, видав шляхом особистого підписання власним електронним цифровим підписом та подачі засобами телекомунікаційного зв`язку до Полтавської ОДПІ ГУ ДФС у Полтавській області, на підставі завідомо підроблених первинних документів звітні податкові декларації з податку на додану вартість та податку на прибуток підприємства, які містили неправдиві відомості. Тобто умисними діями, які виразилися у видачі службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вчинив службове підроблення, тобто скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 366 Кримінального кодексу України.

Приватне акціонерне товариство «Управління механізації будівництва №23» () є правонаступником Публічного акціонерного товариство «Управління механізації будівництва №23» ().

Зазначає, що слідчими органами 21.12.2017 року ОСОБА_6 повідомлено про нову підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 212, ч. 1 ст. 366 КК України. Розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням підтверджується актами перевірок, податковими повідомленнями рішеннями за результатами перевірок та складає 1997201,73 грн.

В межах даного кримінального провадження Прокуратурою Полтавської області заявлено цивільний позов 12.10.2017 року до ПрАТ «Управління механізації та будівництва №23» на суму збитків 1650305,54 грн. та штрафні фінансові санкції у розмірі 346896,19 грн.

Ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 08.12.2017 року накладено арешт на суму заборгованості ПДВ - ПАТ «Управління механізації та будівництва №23» в розмірі 693792,38 грн., але оскільки накладеним арештом на рахунки не забезпечено цивільний позов, просив слідчого суддю накласти арешт на майно, а саме транспортні засоби, що зареєстровані за ПрАТ «Управління механізації та будівництва»: КРАЗ 6510, (1997), жовтий, №дв.97025685, №шас. НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , КРАЗ 6510, (1997), білий, №дв.97020194, №шас.V0785658, д.н.з. НОМЕР_3 , КРАЗ 6510, (1997), білий, №дв.97020243, №шас.V0785865, д.н.з. НОМЕР_4 , КРАЗ 256Б1, (1989), жовтий, №дв.05205, №шас. НОМЕР_5 , д.н.з. НОМЕР_6 , КРАЗ 256Б1, (1989), жовтий, №дв.07656, №шас. НОМЕР_7 , д.н.з. НОМЕР_8 . з позбавленням права розпорядження вказаним майном.

Слідчий суддя, розглянувши матеріали клопотання, заслухавши слідчого, який клопотання підтримав та просив його задовольнити, думку представника адвоката ОСОБА_4 , яка заперечувала проти заявленого клопотання, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди

Відповідно до ч. 6 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.
Згідно ч.8 ст. 170 КПК України вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою.

Так, з наданих до слідчого судді матеріалів вбачається, що кримінальне провадження №0000046 від 05.12.2016 року порушене за ч. 2 ст. 212, ч. 3 ст. 212, ч. 1 ст. 366 КК України, при цьому ОСОБА_6 21.12.2017 року повідомлено про нову підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 212, ч. 1 ст. 366 КК України.

В межах даного кримінального провадження Прокуратурою Полтавської області заявлено цивільний позов 12.10.2018 року до ПрАТ «Управління механізації будівництва №23» на суму збитків 1650305,54 грн. та штрафні фінансові санкції у розмірі 346896,19 грн.

У своєму клопотанні слідчий просить накласти арешт на майно підприємства ПрАТ «Управління механізації будівництва №23», а саме на КРАЗ 6510, (1997), жовтий, №дв.97025685, №шас.V0787289, д.н.з. НОМЕР_2 , КРАЗ 6510, (1997), білий, №дв.97020194, №шас.V0785658, д.н.з. НОМЕР_3 , КРАЗ 6510, (1997), білий, №дв.97020243, №шас.V0785865, д.н.з. НОМЕР_4 , КРАЗ 256Б1, (1989), жовтий, №дв.05205, №шас. НОМЕР_5 , д.н.з. НОМЕР_6 , КРАЗ 256Б1, (1989), жовтий, №дв.07656, №шас. НОМЕР_7 , д.н.з. НОМЕР_8 . з позбавленням права на розпорядження вказаним майном. Крім того, до клопотання надано відомості з Регіонального сервісного центру у Полтавській області, згідно яких станом на 31.08.2018 року за підприємством ПрАТ «Управління механізації будівництва №23» зареєстровані також інші транспорті засоби. При цьому слідчим надано дані про середню вартість автомобіля КРАЗ, але не надано даних про оцінку транспортних засобів на які просить накласти арешт, а тому при вирішенні питання про накладення арешту на майно слідчий суддя позбавлений можливості оцінити співмірність розміру завданої шкоди і вартості майна.

Крім того на даний час податкові повідомлення-рішення за наслідком актів перевірки, якими встановлено завдану шкоду у кримінальному провадженні оскаржені, позов знаходяться на розгляді у Харківському апеляційному адміністративному суді, тобто розмір спричиненої шкоди взагалі не встановлено, що свідчить про необґрунтованість розміру заявленого цивільного позову у кримінальному провадженні.
Згідно ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала не доведе необхідність такого арешту, а також наявності ризиків, передбачених абзацом 2 ч. 1 ст. 170 цього кодексу.
З урахуванням вище викладеного слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим не надано доказів необхідності накладення такого арешту, а також відсутні ризики зазначені ст. 170 КПК України.
За таких обставин слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. ст. 170-173 КПК України, -

У Х В А Л И В:
У задоволенні клопотання старшого слідчого з ОВС ГУ ДФС у Полтавській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів безпосередньо до апеляційного суду Полтавської області.

Слідчий суддя ОСОБА_1