Номер провадження 1-в/631/79/17
Справа 624/610/17

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 грудня 2017 року селище міського типу Нова Водолага
Нововодолазький районний суд Харківської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю
з боку сторони обвинувачення
прокурора ОСОБА_3
з боку сторони захисту:
засудженого ОСОБА_4
а також:
представника персоналу органу пробації ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 1 приміщення Нововодолазького районного суду Харківської області кримінальне провадження за поданням начальника Нововодолазького районного відділу з питань пробації Північно-Східного межрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції майора внутрішньої служби ОСОБА_6 щодо:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженця села Парасковія Нововодолазького району Харківської області, громадянина України, із середньою освітою, неодруженого,
без утриманців, офіційно не працевлаштованого, не військовозобов`язаного,
який перебуває у фактичних шлюбних відносинах, є інвалідом 3 групи,
зареєстрований та мешкає за адресом:
АДРЕСА_1 ;
раніше судимого:
?20 жовтня 2017 року Кегичівським районним судом Харківської області за частиною 1 статті 185 Кримінального кодексу України, до двох років позбавлення волі, зі звільненням на підставі статті 75 цього ж кодексу від відбування покарання з випробуванням на строк 1 рік;
про застосування Закону України «Про амністію у 2016 році»,-
в с т а н о в и в:
05.12.2017 року у порядку, передбаченому частиною 2 статті 35 Кримінального процесуального кодексу України № 4651-VІ від 13.04.2012 року (із змінами та доповненнями), начальник Нововодолазького районного відділу з питань пробації Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції майор внутрішньої служби ОСОБА_6 звернуласьдо суду із поданням, зареєстрованим за вхідним № 3771/17-вх, про застосування Закону України «Про амністію у 2016 році», на обґрунтування якого зазначила, щовідділом під її керуванням як уповноваженим органом з питань пробації здійснюється контроль за поведінкою засудженого ОСОБА_4 , який за час перебування на обліку характеризується задовільно, виконує обов`язки, покладені на нього судом,більш до кримінальної відповідальності не притягувався й, оскільки є інвалідом 3 групи, підпадає під дію пункту «ґ» статті 1 Закону України «Про амністію у 2016 році», у зв`язку із чим направила матеріали для розгляду за суттю.
Представник уповноваженого органу з питань пробації - Нововодолазького районного відділу з питань пробації Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції - провідний інспектор ОСОБА_5 , який діяв на підставі довіреності, виданої 07.12.2017 року начальником відділу майором внутрішньої служби ОСОБА_6 , у судовому засіданні подання підтримав та просив його задовольнити, застосувавши до засудженого ОСОБА_4 положення пункту «ґ» статті 1 Закону України «Про амністію у 2016 році».
Засуджений ОСОБА_4 у судовому засіданні проти задоволення подання начальника Нововодолазького районного відділу з питань пробації Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції майора внутрішньої служби ОСОБА_6 щодо застосування до нього Закону України «Про амністію у 2016 році» не заперечував тапросив звільнити його від відбування кримінального покарання на підставі цього закону, надавшиу порядку, передбаченому частиною 2 статті 35 Кримінального процесуального кодексу України, відповідну власноручно написану заяву, зареєстровану за вхідним № 3852/17-вх від 07.12.2017 року.
Прокурор Нововодолазького відділу Первомайської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , яка підтримує публічне обвинувачення в суді і здійснює нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, у судовому засіданні вважала за можливе задовольнити подання начальника Нововодолазького районного відділу з питань пробації Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції майора внутрішньої служби ОСОБА_6 з урахуванням того, що засуджений ОСОБА_7 дійсно є інвалідом 3 групи та на нього розповсюджуються приписи Закону України «Про амністію у 2016 році».
Заслухавши думку учасників судового провадження, всебічно, повно, неупереджено й безпосередньо з`ясувавши всі обставини, встановлені в судовому засіданні у їхні сукупності й оцінені з точки зору належності, допустимості, достовірності, достатності й взаємозв`язку, сумлінно і принципово здійснюючи свої повноваження, діючи у межах і відповідно до вимог процесуального та матеріального законів, ураховуючи відомості про поведінку засудженого за час відбування покарання, а також ретельно перевіривши матеріали особової справи ОСОБА_4 № 40/2017, наданої уповноваженим органом з питань пробації,суд вважає, що подання слід задовольнити повністю з наступних підстав.
Вироком Кегичівського районного суду Харківської області, постановленим 20.10.2017 року, ОСОБА_4 засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 185 Кримінального кодексу України, до двох років позбавлення волі із звільненням від відбування основного покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку на один рік та покладенням на нього обов`язків, передбачених частиною 1 статті 76 Кримінального кодексу України, а саме: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.
Питання звільнення особи від відбування покарання на підставі закону про амністію регламентується нормами Кримінального кодексу України № 2341-ІІІ від 05.04.2001 року (із змінами та доповненнями), Кримінального процесуального кодексу України № 4651-VІ від 13.04.2012 року (із змінами та доповненнями), Кримінально-виконавчого кодексу України № 1129-ІVвід 11.07.2003 року (із змінами та доповненнями), Закону України «Про застосування амністії в Україні» № 392/96-ВР від 01.10.1996 року в редакції Закону України № 3465-ІVвід 02.06.2011 року (із змінами та доповненнями), а також Закону України «Про амністію у 2016 році» № 1810-VІІІ від 22.12.2016 року.
Так, згідно змісту статті 85 та частини 1 статті 86 Кримінального кодексу України, на підставі закону про амністію, яка оголошується стосовно певної категорії осіб, засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарання.
Крім того, як роз`яснює абзац 2 частини 1 статті 152 й частина 1 статті 154 Кримінально-виконавчого кодексу України, підставою звільнення від відбування покарання може бути в тому числі й Закон України про амністію, яка застосовується до громадян, засуджених судами України, не залежно від місця відбування покарання.
При цьому амністією визнається повне (повна амністія) або часткове (часткова амністія) звільнення від відбування покарання певної категорії осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, яка оголошується законом про амністію, що приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального кодексу України та цього Закону (статті 1 та 2 Закону України «Про застосування амністії в Україні»).
Отже, засуджену особу за вчинення певного кримінального правопорушеннядо кримінального покарання може бути повністю або частково звільнено від його відбування на підставі закону про амністію за наявності встановлених діючим законодавством України матеріально-правових підстави та умов для такого звільнення.
При цьому під матеріально-правовою передумовою звільнення особи від відбування кримінального покарання у цьому випадку є вчинення нею певного злочину, визначеного Кримінальним кодексом України, за який вона притягнута до відповідної кримінальної відповідальності у виді кримінального покарання, а матеріально-правовою підставою наявність закону України про амністію, що набрав законної сили.
22.12.2016 року керуючись принципом гуманізму, відповідно до положень статті 92 Конституції України, положень Кримінального кодексу України і Закону України «Про застосування амністії в Україні», Верховною Радою України прийнятий Закон № 1810-VІІІ «Про амністію у 2016 року», що набрав у відповідності із приписами його статті 18 чинності з дня, наступного за днем його опублікування, тобто з 07.09.2017 року, і підлягає виконанню протягом трьох місяців.
Таким чином, на час звернення начальником Нововодолазького районного відділу з питань пробації Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції майором внутрішньої служби ОСОБА_6 із поданням, що розглядається, дійсно на підставі Закону України «Про амністію у 2016 році`в Україні оголошено амністію.
Положеннями частин 1 - 3 та 10 статті 10 зазначеного Закону передбачено, що виконання Закону України «Про амністію у 2016 році» покладається на суд, який питання про застосування амністії вирішує в тому числі за поданням органу виконання покарань, що здійснює контроль за поведінкою засудженого, щодо осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням, та осіб, яких засуджено до покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, крім покарання у виді штрафу, й допускається тільки за наявності згоди такої особи, яке дається безпосередньо суду в усній чи письмовій формі з обов`язковим зазначенням про це в журналі судового засідання.
З огляду на приписи пункту «г» статті 1 Закону України «Про амністію у 2016 році», звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, підлягають особи, визнані винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також особи, визнані винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 вище зазначеного кодексу, а також особи, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили, зокрема, особи, яких на день набрання чинності цим Законом в установленому порядку визнано інвалідами першої, другої чи третьої групи.
При цьому обмеження щодо застосування амністії до таких осіб визначені у статті 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» й статті 9 Закону України «Про амністію у 2016 році».
Як вбачається з особової справи № 40/2017, 20.10.2017 року вироком Кегичівського районного суду Харківської ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні умисного злочину, передбаченого частиною 1 статті 185 Кримінального кодексу України, й засуджено до покарання у виді позбавлення волі зі звільненням від його відбування з випробуванням (а. с. 2 - 3).
Санкція зазначеної норми права передбачає покарання за вчинення злочину, передбаченого частиною 1 статті 185 Кримінального кодексу України, у виді штрафу від 50 до 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадських робіт на строк від 80 до 240 годин, або виправних робіт на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або позбавленням волі на строк до трьох років.
Класифікація злочинів залежно від ступеня їх тяжкості наведена у статті 12 Кримінального кодексу України (в редакції Закону України № 4025-VI від 15.11.2011 року), відповідно до якого:
а) злочином невеликої тяжкості є злочин, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років, або інше, більш м`яке покарання за винятком основного покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (частина 2 цієї статті);
б) злочином середньої тяжкості є злочин, за який передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років (частина 3);
в) тяжким злочином є злочин, за який передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше двадцяти п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше десяти років (частина 4);
г) та особливо тяжким злочином є злочин, за який передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі понад двадцять п`ять тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, позбавлення волі на строк понад десять років або довічного позбавлення волі (частина 5).
При цьому згідно із частиною 6 цієї норми кримінального права, якщо за вчинення злочину передбачене одночасно основне покарання у виді штрафу та позбавлення волі, ступінь його тяжкості визначається виходячи зі строку покарання у виді позбавлення волі, передбаченого за цей злочин.
Проводячи системний аналіз зазначених норм права, суд приходить до висновку про те, що ОСОБА_4 засуджений до покарання у виді позбавлення волі на певний строк за вчинення кримінального правопорушення, яке на підставі частини 2 статті 12 Кримінального кодексу України за ступенем тяжкості відноситься до злочинів невеликої тяжкості.
Відповідно до діючого законодавства України інвалідність встановлюється на підставі висновків медико-соціальної експертизи, яка проводиться медико-соціальними експертними комісіями у відповідності із приписами Положення про медико-соціальну експертизу, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1317 від 03.12.2009 року (із змінами та доповненнями).
Так, з Довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією № 1331 (що видається інваліду) серії 12 ААА № 455543, вбачається, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 23.11.2016 року повторно до 01.12.2018 року визнаний інвалідом третьої групи за загальним захворюванням із встановленням дати чергового переогляду 17.11.2018 року (а. 14 особової справи).
Крім того, за час перебування на обліку в Нововодолазькому районному відділі з питань пробації Північно-Східного межрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції засуджений ОСОБА_4 характеризується задовільно,виконує обов`язки, покладені на нього судом, нових злочинівне вчинив й до кримінальної відповідальності більш не притягувався(а. 12, 30 особової справи).
Також, обмежень щодо застосування амністії до ВершковаМ. М, вичерпний перелік яких наведений у статті 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» й статті 9 Закону України «Про амністію у 2016 році», у судовому засіданні не встановлено.
Одночасно із цим, в ході розгляду подання, суд переконався в тому, що ОСОБА_9 зрозумілі правові наслідки звільнення його від кримінального покарання за амністією з нереабілітуючих підстав, а також в тому, що він бажає бути звільненим від призначеного йому судом кримінального покарання у виді позбавлення волі на певний строк, про що надав суду свою письмову згоду, викладену у власноручно написаній заяві, зареєстрованій за вхідним № 3852/17-вх від 07.12.2017 року й долученій до матеріалів кримінального провадження.
Разом з тим, суд враховує, що положеннями статей 5 і 6 Закону України «Про застосування амністії в Україні» й статей 13 і 15 Закону України «Про амністію у 2016 році» передбачено, що дія закону про амністію поширюється на злочини, вчинені до дня набрання ним чинності включно, й особи, на яких поширюється дія закону про амністію, можуть бути звільнені від відбування як основного, так і додаткового покарання, призначеного судом, крім конфіскації майна, в частина вироку, яка не була виконана на день набрання чинності законом про амністію, не пізніше ніж протягом трьох місяців з дня опублікування Закону України «Про амністію у 2016 році».
Таким чином, ОСОБА_4 є особою, який визнаний винним у вчинені 29.07.2017 року, тобтодо набрання чинності Законом України «Про амністію у 2016 році», умисного злочину, який в розумінні статті 12 Кримінального кодексу України не є тяжким або особливо тяжким, станом на вказану дату визнаний інвалідом третьої групи у встановленому порядку, а тому є особою, на яку розповсюджується дія пункту «г» статті 1 Закону України «Про амністію у 2016 році».
За таких обставин, приймаючи до уваги факт звернення із поданням до належного суду належним органом з питань виконання кримінальних покарань та наявність письмової згоди засудженого, наданої безпосередньо суду, щодо застосування до нього положень закону про амністію, ураховуючи, що на час вирішення питання строки дії цього закону не сплинули й покарання повністю не відбуте, суд приходить до переконання, що ОСОБА_10 може бути звільнений від відбування покарання, призначеного йому судом, на підставі пункту «г» статті 1 Закону України «Про амністію у 2016 році».
Отже, перевіривши подання начальника Нововодолазького районного відділу з питань пробації Північно-Східного межрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції майора внутрішньої служби ОСОБА_6 щодо застосування Закону України «Про амністію у 2016 році» стосовно ОСОБА_11 на його відповідність вимогам матеріального та процесуального діючого законодавства України щодо звільнення від відбування покарання на підставі закону про амністію, встановивши відсутність перешкод та наявність підстав для застосування амністії, - суд вважає за можливе задовольнити подання та звільнити ОСОБА_11 на підставі пункту «г» статті 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від подальшого відбування покарання, призначеного вироком Кегичівського районного суду Харківської області, постановленим 20.10.2017 року у зв`язку із вчиненням ним кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 185 Кримінального кодексу України, у виді двох років позбавлення волі зі звільненням від відбування основного покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку на один рік та покладенням на нього обов`язків, передбачених частиною 1 статті 76 Кримінального кодексу України, а саме: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.
На підставі викладеного, керуючись статтями 12, 85, 86 та частиною 1 статті 185 Кримінального кодексу України № 2341-ІІІ від 05.04.2001 року (із змінами та доповненнями), статтями 152 та 154 Кримінально-виконавчого Кодексу України № 1129-ІV від 11.07.2003 року (із змінами та доповненнями), статями 1, 2 та 4 - 6 Закону України «Про застосування амністії в Україні» № 392/96-ВР від 01.10.1996 року в редакції Закону України № 3465-ІV від 02.06.2011 року (із змінами та доповненнями), пунктом «г» статті 1, статтями 10, 11, 13, 15 та 18 Закону України «Про амністію у 2016 році» № 1810-VІІІ від 22.12.2016 року, Положенням про медико-соціальну експертизу, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1317 від 03.12.2009 року (із змінами та доповненнями), статтями 31, 35 - 37, 367, 369 372, 375 376, 392, 393, пунктом 2 частини 2 статті 395, статтями 532, 533, 535, 537 та 539 Кримінального процесуального кодексу України № 4651-VІ від 13.04.2012 року (із змінами та доповненнями), -
у х в а л и в:
Подання начальника Нововодолазького районного відділу з питань пробації Північно-Східного межрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції майора внутрішньої служби ОСОБА_6 про застосування до засудженого ОСОБА_4 Закону України «Про амністію у 2016 році`задовольнити повністю.
На підставі пункту «ґ» статті 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» № 1810-VІІІ від 22.12.2016 року звільнити засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від подальшого відбування покарання, призначеного вироком Кегичівського районного суду Харківської області, постановленим 20.10.2017 року у зв`язку із вчиненням ним кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 185 Кримінального кодексу України,у виді двох років позбавлення волі зі звільненням від відбування основного покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку на один рік та покладенням на нього обов`язків, передбачених частиною 1 статті 76 Кримінального кодексу України, а саме: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Копію ухвали негайно після її проголошення вручити засудженому та прокурору.
Копію цього судового рішення не пізніше наступного дня після його ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні при його проголошенні.
Роз`яснити учасникам судового провадження, що вони мають право отримати в суді копію ухвали суду.
На ухвалу може бути подана апеляція в Апеляційний суд Харківської області через Нововодолазький районний суд протягом семи днів з дня її проголошення.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а у разі її подання - ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Ухвала суду, що набрала законної сили, є обов`язковою для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, підлягає виконанню на всій території України й звертається до виконання не пізніш як через три дні з дня набрання нею законної сили або повернення матеріалів кримінального провадження до суду першої інстанції із суду апеляційної чи касаційної інстанції або Верховного суду України.

Повний текст ухвали було постановлено, виготовлено шляхом комп`ютерного набору, підписано суддею в одному примірнику та оголошено у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 1 приміщення суду 12.12.2017 року о 17 годині 30 хвилин.

Суддя: ОСОБА_1