Справа № 199/6768/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Клопотання обґрунтовано тим, що 27.09.2017 року в ЖЄО АНД ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області було зареєстровано рапорт, про те, що 26.09.2017 року, до ТСЦ № 1249 РСЦ МВС в Дніпропетровській області, за адресою: м. Дніпро, пр. Слобожанський, 31-Д, звернувся гр. ОСОБА_5 , з питання «Перереєстрації ТЗ, укладеному в ТСЦ», автомобіля ОРЕL CALIBRA Купе-В, 1993 року випуску номер кузова НОМЕР_1 . В результаті проведення експертного дослідження, було встановлено, що номер двигуна автомобіля підлягав змінам.
Вказаний транспортний засіб визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні та залишений на зберіганні на парковці АНД ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області за адресою: м. Дніпро, вул. Новоселівська, 17
Підставою для арешту згідно зі ст.. 170 КПК України автомобілю є те, що він є майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.
Метою арешту відповідно до положень статті 170 цього Кодексу є збереження вказаного автомобіля, як речового доказу та його подальше експертне дослідження з метою встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні. Автомобіль є доказом злочину та існує ризик його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, перетворення, пересування, передачі, відчуження або використання автомобіля.
Автомобіль є речовим доказом оскільки є матеріальним об`єктом, який був знаряддям вчинення кримінального правопорушення, та зберіг на собі сліди зміни агрегатів та вузлів.
Враховуючи вище викладене, а також те, що тимчасово вилучені речі і документи мають суттєве доказове значення у кримінальному провадженні для підтвердження або спростування факту вчинення невстановленими особами злочину, відповідальність за яке передбачена ст. 290 КК України, виникла об`єктивна необхідність у накладенні арешту з метою позбавлення можливості розпоряджатися будь - яким чином та використовувати наступне майно, а саме: автомобіль марки ОРЕL CALIBRA Купе-В д/з НОМЕР_2 ; свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 .
Незастосування заборони розпорядження та використання вищезазначеним майном може привести до його зникнення, втрати, пошкодження, або настання інших наслідків, які можуть перешкодити встановленню об`єктивної істини у кримінальному провадженню.
Відповідно до положень ч.1 ст.167 Кримінального процесуального кодексу України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Відповідно до ч.2 ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно на котре було спрямоване кримінальне правопорушення.
Відповідно до положень ч.2 ст.168 КПК України, тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час обшуку, огляду.
Відповідно до положень ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, спеціальної конфіскації, конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно з положеннями ч.11 ст.170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Відповідно до ч.5 ст.171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Статтею 98 КПК України передбачено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Вислухавши думку учасників, вивчивши подане клопотання та надані матеріали, якими обґрунтовується необхідність накладення арешту, слідчий суддя вважає необхідним задовольнити клопотання слідчого СВ АНД ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , виходячи з того, що автомобіль ОРЕL CALIBRA Купе-В д/з НОМЕР_2 має на собі сліди зміни агрегатів та вузлів, він є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, має для кримінального провадження ключове значення, зберіг на собі інформацію та сліди, які може бути використано в ході доказування фактичних обставин вчинення злочину.
Відповідно до ч.1,4 ст.107 КПК України, за відсутності клопотань сторін, під час ухвалення даного рішення, фіксування за допомогою технічних засобів не здійснювалось.
Керуючись ст.ст.28,107,110, 131, 132, 170-173, 369-372 КПК України,-
П О С Т А Н О В И В:
Накласти арешт на майно, а саме: автомобіль ОРЕL CALIBRA Купе-В, 1993 року випуску номер кузова НОМЕР_1 , держаний номер НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_6 , включаючи заборону використовувати, відчужувати та розпоряджатися вказаним майном будь-яким способом, та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу видане на автомобіль марки ОРЕL CALIBRA Купе-В, реєстраційний номер НОМЕР_2 , 1993 року випуску, видане Павлоградським ВРЕР ДАІ УМВСУ в Дніпропетровській області 20.11.2009 року.
На ухвалу може бути подана апеляція безпосередньо до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя: