УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 квітня 2018 року

м. Київ
справа № 725/3013/16-к
провадження № 51-4231ск18
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати

Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу адвоката ОСОБА_4 , в інтересах потерпілої ОСОБА_5 на ухвалу Апеляційного суду Чернівецької області від 16 січня 2018 року щодо ОСОБА_6
встановив:
Вироком Першотравневого районного суду м. Чернівці від 11 жовтня 2016 року ОСОБА_6 засуджено за ч. 1 ст. 137 КК до покарання у виді штрафу в розмірі 1700 грн. без позбавлення права обіймати посади, пов`язані з виконанням адміністративно-господарських обов`язків.
Цивільний позов законного представника потерпілої ОСОБА_7 задоволено частково та стягнуто на його користь з ОСОБА_6 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 5585 грн. 91 коп., а також 1000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.
Не погодившись з вказаним судовим рішенням, адвокат ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_6 та законний представник потерпілої ОСОБА_7 оскаржили вирок в апеляційному порядку.
Ухвалою Апеляційного суду Чернівецької області від 13 грудня 2016 року в задоволенні апеляційної скарги захисника ОСОБА_8 відмовлено, а апеляційну скаргу законного представника потерпілої ОСОБА_7 задоволено частково.
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 вересня 2017 року касаційну скаргу захисника ОСОБА_8 задоволено частково. Ухвалу Апеляційного суду Чернівецької області від 13 грудня 2016 року в частині залишення без змін вироку Першотравневого районного суду м. Чернівці від 11 жовтня 2016 року щодо ОСОБА_6 скасовано та призначено новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Ухвалою Апеляційного суду Чернівецької області від 16 січня 2018 року апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 задоволено, а вирок Першотравневого районного суду м. Чернівці від 11 жовтня 2016 року щодо ОСОБА_6 за ч.1 ст. 137 КК скасовано, кримінальне провадження закрито, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 137 КК.
У касаційній скарзі адвокат ОСОБА_4 просить ухвалу Апеляційного суду Чернівецької області від 16 січня 2018 року щодо ОСОБА_6 скасувати, а вирок місцевого суду в частині визнання винуватості та засудження ОСОБА_9 залишити без змін, а в частині вирішення цивільного позову направити на новий судовий розгляд.
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 КПК, колегія суддів дійшла висновку, що скаргу подано без додержання вимог зазначеної статті.
Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК касаційна скарга повинна містити обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.
Відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судових рішень судом касаційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК), неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК), невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК).
Отже, посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, що подає скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування судового рішення, і які, на її думку, були допущенні судом при винесенні судового рішення, і навести конкретні аргументи на обґрунтування кожної позиції.
При цьому слід враховувати положення ч. 1 ст. 433 КПК, якою передбачені межі перегляду кримінального провадження судом касаційної інстанції. Так, суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Однак, всупереч наведеним положенням процесуального закону, адвокат ОСОБА_4 , порушуючи питання про скасування ухвали апеляційного суду, не вказав, як допущені, на його думку, апеляційним судом істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, вплинули на законність й обґрунтованість постановленого цим судом судового рішення, та чому їх слід відносити до безумовних підстав для скасування оскаржуваної ухвали апеляційного суду касаційним судом, відповідно до ст. 438 КПК з огляду на положення статей 370, 404, 412, 419 КПК.
Крім того, адвокат не конкретизував, у чому саме полягало неправильне застосування апеляційним судом закону України про кримінальну відповідальність, враховуючи положення ст. 413 КПК.
Доводи касаційної скарги адвоката ОСОБА_4 містять посилання на неповноту судового розгляду, надання власної оцінки доказам та заперечення правильності встановлених фактичних обставин кримінального провадження, що в силу статей 433, 438 КПК не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.
Крім того, викладені ОСОБА_4 у скарзі вимоги до суду касаційної інстанції не відповідають змісту ст. 436 КПК, щодо повноважень суду касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги. Зокрема, цією нормою визначено, що суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення; скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; змінити судове рішення.
Оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, які до неї ставляться, її потрібно залишити без руху та встановити строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків.
Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Верховний Суд
постановив:
Залишити касаційну скаргу адвоката ОСОБА_4 без руху і встановити семиденний строк із дня отримання ухвали на усунення зазначених у ній недоліків.
У разі невиконання викладених в ухвалі вимог касаційну скаргу буде повернуто скаржникові.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3