Номер провадження 1-в/556/220/2017
У Х В А Л А
іменем України
02.11.2017 року.
Володимирецький районний суд Рівненської області
в складі головуючої судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
представника Полицької ВК-76 ОСОБА_4 ,
засудженого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Володимиирець в режимі відеоконференції заяву про застосування Закону України «Про амністію в 2016 році» від 22.12.2016 року засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Здолбунів, Рівненської області, жителя АДРЕСА_1 , до арешту не працювавшого, не одруженого, раніше судимого 09.12.2014 року Дубенським міськрайонним судом Рівненської області за ч.1 ст.190, ч.2 ст.190, ч.2 ст.185, ст.70, ст.75, ст.76 КК України 1 року 6 місяців обмеження волі з іспитовим строком 1 рік.
Засудженого Здолбунівським районним судом Рівненської області 13.07.2016 року за ч.2 ст.185, ч.2 ст.186, ч.1 ст.70, ч.4 ст.71 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі, частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Дубенського міськрайонного суду Рівненської області 09.12.2014 року.
03.10.2016 року ухвалою Апеляційного суду Рівненської області вирок Здолбунівського районного суду від 13.07.2016 року змінено, вважати засудженим за ч.2 ст.185, ч.4 ст.70, ч.2 ст.186, ст.71 КК України 4 роки 1 місяць позбавлення волі, частково приєднано невідбуте покарання за вироком суду від 09.12.2014 року,-
Засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду з заявою про застосування до нього Закону України «Про амністію в 2016 році» від 22.12.2016 року. В судовому засіданні підтримав дану заяву.
В судовому засіданні представник адміністрації колонії та прокурор проти задоволення заяви заперечили, мотивуючи це тим, що на засудженого ОСОБА_5 дія закону про амністію не поширюється.
Заслухавши пояснення засудженого, думку представника Полицької ВК-76 та прокурора, суд приходить до висновку, що заява засудженого про застосування амністії задоволенню не підлягає.
Так, у відповідності до п.в) ст.8 Закону України «Про амністію в 2016 році» амністія не застосовується до осіб, які звільнені судом від відбування покарання з випробуванням і до закінчення визначеного судом іспитового строку знову вчинили умисний тяжкий або особливо тяжкий злочин.
Вивченням матеріалів особової справи ОСОБА_5 встановлено, що він 09.12.2014 року засуджений за ч.1 ст.190, ч.2 ст.190, ч.2 ст.185, ст.70, ст.75, ст.76 КК України до 1 року 6 місяців обмеження волі з іспитовим строком 1 рік.
Під час вказаного іспитового строку засуджений ОСОБА_5 знову вчинив злочин, передбачений ч.2 ст.186 КК України, і засуджений за цей та інші злочини вироком Здолбунівського районного суду Рівненської області 13.07.2016 року до 4 років 01 місяця позбавлення волі.
У відповідності до ст.12 КК України, злочин, передбачений ч.3 ст.186 КК України відноситься до тяжких злочинів.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що дія Закону України «Про амністію в 2016 році» не може бути застосована до засудженого ОСОБА_5 , оскільки він раніше звільнявся від відбування покарання і до закінчення визначеного судом іспитового строку знову вчинив умисний тяжкий злочин.
Керуючись ст. 9 Закону України «Про амністію в 2016 році» від 22.12.2016 року, суд,-
Відмовити в задоволенні заяви засудженого ОСОБА_5 про застосування до нього положень Закону України "Про амністію у 2016 році".
На ухвалу суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Рівненської області протягом 7 діб з моменту проголошення через Володимирецький районний суд.
Суддя: ОСОБА_1