03.03.2018

Справа № 720/17/18
Провадження № 1-кп/720/29/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 березня 2018 року Новоселицький районний суд Чернівецької області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю секретаря ОСОБА_4

прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9

обвинуваченого ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Новоселиця кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000467 від 09 листопада 2017 року за обвинуваченням ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з неповною середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 115 ч. 1 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_10 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, 09 листопада 2017 року вчинив умисне вбивство ОСОБА_11 при наступних обставинах:

09 листопада 2017 року приблизно о 05 годині ОСОБА_10 , перебуваючи у житловому будинку ОСОБА_12 , що розташований по АДРЕСА_1 , в ході спільного та надмірного вживання спиртних напоїв, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, вчинив сварку з ОСОБА_11 , у результаті чого, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, з метою спричинення тілесних ушкоджень наніс декілька ударів кулаками рук в область обличчя та голови ОСОБА_11 ..

У подальшому ОСОБА_11 , уникаючи продовження вчинення протиправних дій ОСОБА_10 , побоюючись за своє життя та здоров`я, вибіг з будинку ОСОБА_12 , перестрибнув через огорожу та потрапив на подвір`я домоволодіння, що розташовано по АДРЕСА_1 , в якому проживає ОСОБА_10 ..

У свою чергу ОСОБА_10 переслідуючи ОСОБА_11 з метою подальшого спричинення йому тілесних ушкоджень, наздогнав потерпілого на території свого господарства, де почав завдавати удари кулаками рук та ногами по голові, обличчю та тулубу, від чого ОСОБА_11 втратив рівновагу та впав на землю та вже не міг чинити опір.

Після вказаних дій у ОСОБА_10 виник умисел, спрямований на протиправне позбавлення життя ОСОБА_11 , у ході якого, бажаючи настання наслідку у вигляді фізіологічної смерті, розуміючи причинний зв`язок між своїми діями та наслідками, накинув на шию ОСОБА_11 зашморг у вигляді мотузки, яку знайшов на подвір`ї свого господарства, з якого сформував петлю та з достатньою силою потягнув мотузку на себе внаслідок чого здійснив стискання органів шиї ОСОБА_11 , у результаті чого умисно, протиправно заподіяв смерть останньому. Смерть ОСОБА_11 настала від механічної асфіксії внаслідок стискання ОСОБА_10 органів шиї зашморгом.

Надалі ОСОБА_10 , з метою приховування слідів вчиненого ним кримінального правопорушення та ухилення від кримінальної відповідальності, за допомогою знайомих ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , використовуючи легковий автомобіль марки «PEUGEOT PARTNER», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , перевіз труп ОСОБА_11 до прибережної зони річки Дністер, що знаходиться на вул. Дністровській в м. Хотин Чернівецької області.

Обвинувачений винним себе визнав частково, зазначив, що визнає кваліфікацію кримінального правопорушення, однак не згідний із обставинами злочину, які викладені в обвинувальному акті. Проте, від дачі показів відмовився пославшись на ст. 63 Конституції України. Цивільні позови не визнав.

Не дивлячись на часткове визнання обвинуваченим своєї вини та відмову від дачі показів, його винність у вчиненні умисного вбивства повністю підтверджується показами потерпілих, свідків та письмовими доказами.

Так, потерпілий ОСОБА_8 показав суду, що померлий ОСОБА_11 був його сином. 09 листопада 2017 року до нього зателефонувала невістка ОСОБА_9 та повідомила, що його син 08 листопада 2017 року пішов з дому о 19 годині в магазин за сигаретами та до свого кума, оскільки у того був день народження. У кума він пробув до 23 години та від кума вийшов і пішов, однак додому так і не повернувся. В подальшому того ж дня, близько 21 години йому знову зателефонувала невістка ОСОБА_15 та повідомила, що його сина ОСОБА_16 , працівники поліції виявили мертвим на березі р. Дністер в м. Хотин. Після цього, він поїхав в м. Хотин, де від працівників поліції дізнався, що його сина вбив житель с. Анадоли Хотинського району ОСОБА_10 , під час спільного розпиття спиртного. Цивільний позов у справі підтримав, оскільки злочином йому завдано матеріальну та моральну шкоду. Просив суд суворо покарати обвинуваченого за вбивство його сина.

Потерпіла ОСОБА_9 показала суду, що померлий ОСОБА_11 був її чоловіком. 08 листопада 2017 року біля 20 години її чоловік ОСОБА_11 пішов до сусіда випити пива. Коли чоловік виходив з дому він сказав, що за 2 години повернеться, однак більше додому він не повернувся. В той вечір близько 23 години вона телефонувала йому на мобільний телефон, однак він не відповів. Вранці прокинулась, чоловіка вдома не було, у зв`язку з чим знову почала телефонувати, однак гудки вже не йшли. Вона подумала, що він міг випити зайвого та залишився ночувати у свого колеги по роботі та з ним вранці міг йти на роботу, однак в обід пішла до нього на роботу, де їй повідомили, що чоловік на роботу не приходив. В подальшому вже після обіду, від працівників поліції їй стало відомо, що її чоловіка виявили мертвим на березі р. Дністер, з ознаками насильницької смерті. Цивільний позов у справі підтримала, посилаючись на те, що після вбивства чоловіка, виховує та утримує двох малолітніх дітей, зазнала значних матеріальних витрат на поховання чоловіка. Крім цього, отримала непоправну моральну шкоду. Просила суворо покарати обвинуваченого.

Свідок ОСОБА_17 показав суду, що 08 листопада 2017 року близько 23 години він на прохання ОСОБА_11 відвіз його та ще двох незнайомих йому чоловіків в с. Анадоли Хотинського району.

Свідок ОСОБА_12 показав суду, що є сусідом обвинуваченого. Увечері 08 листопада 2017 року вони разом після вжиття спиртних напоїв поїхали в м. Хотин, де грали в гральні автомати. Там, коли він вийшов покурити, познайомився із ОСОБА_11 , який також перебував в стані сп`яніння. В ході розмови, він запропонував ОСОБА_11 поїхати до нього та випити по чарці, оскільки у нього вдома стіл вже був накритий. Далі, ОСОБА_11 домовився із таксистом, який відвіз його, обвинуваченого та ОСОБА_11 до нього до дому. Під час розпивання спиртного у нього в будинку, між ОСОБА_11 та ОСОБА_10 виник словесний конфлікт, під час якого обвинувачений наніс декілька ударів руками ОСОБА_11 .. В подальшому, вони випили ще горілки, після чого конфлікт продовжився та він разом з ОСОБА_10 почали бити ОСОБА_11 .. Після побиття ОСОБА_11 в коридорі, де відбувалося застілля, вони затягнули ОСОБА_11 до іншої кімнати, де продовжили його побиття, яке тривало близько 40 хвилин. Після цього, побиття ними ОСОБА_11 продовжилось в ванній кімнаті, куди вони відвели його. В подальшому, вони зайшли перекурити до іншої кімнати. Через декілька хвилин повернулися до ванної кімнати та виявили, що ОСОБА_11 втік. Тоді, ОСОБА_10 вибіг на вулицю за ОСОБА_11 , а він залишився в домі. Що трапилось далі між ОСОБА_10 та ОСОБА_11 він не бачив. Ранком до нього зайшов ОСОБА_10 та повідомив, що увечері він наздогнав ОСОБА_11 та вбив його. Оскільки, він мав їхати на роботу, залишив ключі від будинку ОСОБА_10 , який мав прибрати в будинку та вимити сліди крові в кімнатах, де вони побили ОСОБА_11 .. На другий день до нього прийшли працівники поліції, яким він розповів про вказані обставини.

Свідок ОСОБА_14 показав суду, що ранком 09 листопада 2017 року він перебував вдома із своєю дівчиною ОСОБА_13 .. Близько о 05 годині 30 хвилин на її мобільний телефон зателефонував ОСОБА_10 та попросив приїхати на автомобілі до нього додому. Після розмови з ним, вона повідомила йому, що поїде так як у ОСОБА_10 щось сталося і він потребує допомоги, він у свою чергу сказав що поїде з нею. Після чого, вони сіли у автомобіль, за кермом якого перебувала ОСОБА_13 та поїхали в с. Анадоли Хотинського району. Приїхавши до господарства ОСОБА_10 , де його дівчина вийшла із салону автомобіля, а він залишився в салоні, однак через декілька секунд до нього вона підбігла та повідомила, що там хтось лежить. Він вийшов з автомобіля та підійшов до воріт господарства, де побачив, що на землі лежав чоловік, а біля нього стояв раніше не знайомий йому ОСОБА_10 , якого він до того ніколи не бачив, який стояв з мотузкою у руках, при цьому почав йому говорити, що того хто лежав треба кудись сховати. Потерпілий лежав на животі обличчям до землі, при цьому іноді видавав звуки у виді хропіння, будь-яких інших ознак життя, в тому числі рухів не видавав. Він запропонував везти потерпілого до лікарні, однак ОСОБА_18 сказав, що потерпілий вже мертвий і його треба сховати. В подальшому він разом із ОСОБА_10 завантажили чоловіка до заднього відсіку авто, він сів за кермо автомобіля і вони всі поїхали в м. Хотин в лікарню. ОСОБА_10 розповів, що він побив потерпілого, через то, що він ходив вночі під вікнами. Також, він додав що у потерпілого є двоє дітей, більше він нічого не пояснював. Приїхавши в м. Хотин та доїхавши до лікарні, вони перестали чути храп від чоловіка. ОСОБА_10 сказав, що потерпілий мертвий та не має сенсу вести в лікарню, після чого почав кричати, щоб вони не повертали до лікарні, а їхали вниз до р. Дністер, що вони і зробили, злякавшись та побоючись за своє життя. Доїхавши до р. Дністер, ОСОБА_10 почав говорити, щоб його скинути у воду, на що він сказав що цього робити не буде, після чого ОСОБА_10 витягнув його з автомобіля, він теж вийшов з автомобіля побачив, що чоловік вже лежить на землі. В автомобілі ОСОБА_10 сказав, щоб його відвезти в с. Анадоли, що вони і зробили. В центрі с. Анадоли ОСОБА_10 сказав їм нікому не говорити про побачене, після чого вони поїхали в м. Хотин. Наступного дня він вимив автомобіль від слідів крові.

Свідок ОСОБА_13 показала суду, що під ранок 09 листопада 2017 року вона перебувала разом із своїм хлопцем ОСОБА_14 .. Приблизно о 05 годині 30 хвилин на її мобільний телефон зателефонував її знайомий ОСОБА_10 , який не пояснюючи нічого попросив її щоб вона приїхала до нього до господарства. Вона вирішила під`їхати до нього додому, оскільки він є другом її брата. Після чого, через 10-20 хвилин вона разом із ОСОБА_14 на автомобілі її брата марки «PEUGEOT PARTNER», державний номерний знак НОМЕР_1 поїхали в с. Анадоли, Хотинського району, до господарства ОСОБА_10 . По приїзду до його господарства, вона вийшла із за керма та помітила, як біля хвіртки на території господарства ОСОБА_10 лежить тіло чоловіка, та воно хрипіло, рухів не здійснювало, інших ознак життя не було. Також поруч були плями схожі на кров та біля нього стояв ОСОБА_10 , який повідомив, що треба допомогти йому відвести людину, куди саме не сказав. Вона запитала ОСОБА_10 що сталось, на що він відповів, що даний чоловік переліз через паркан та ходив у нього біля будинку, за що він його побив чи вбив. Перелякавшись від побаченого та почутого вона сіла в автомобіль. В цей час з автомобіля вийшов ОСОБА_14 , який через декілька хвилин разом із ОСОБА_10 помістили тіло потерпілого в багажне відділення автомобіля. В подальшому ОСОБА_14 сів за кермо автомобіля, а ОСОБА_10 присів на заднє сидіння автомобіля. ОСОБА_14 повідомив, що відвезе чоловіка який був побитий ОСОБА_10 в лікарню та вони одразу почали рух в напрямку м. Хотин. Під час руху від тіла доносився хрип. ОСОБА_10 сказав, що тіло треба кудись відвести. Під час того, як вони проїхали певну відстань, від тіла перестав лунати хрип та ОСОБА_10 сказав ОСОБА_14 щоб він не повертав до лікарні, а рухався прямо по вулиці в напрямку р. Дністер. Вони зупинились неподалік лікарні в м. Хотин, де ОСОБА_10 сказав, що у них можуть бути проблеми якщо вони його привезуть до лікарні. ОСОБА_10 наполіг на подальший рух в напрямку р. Дністер, так дорога проходила біля лікарні. Приїхавши до берега річки, ОСОБА_10 та ОСОБА_14 одразу вийшли із автомобіля та витягнули тіло на вулицю. Після цього вони сіли до автомобіля та поїхали в с. Анадоли Хотинського району, де залишили ОСОБА_10 в центрі села. Останній сказав їм щоб про дану ситуацію ніхто не знав і вони нікому нічого не говорили.

З рапорту оперативного чергового Хотинського ВП Кельменецького ВП ГУНП України в Чернівецькій області від 09 листопада 2017 року вбачається, що о 11 годині 26 хвилин вказаного числа до чергової частини надійшло повідомлення про те, що по вул. Дністровській неподалік р. Дністер в м. Хотин Чернівецької області виявлено труп чоловічої статі.

З протоколу огляду місця події від 09 листопада 2017 року та фототаблиці до нього слідує, що на землі неподалік р. Дністер по вул. Дністровській в м. Хотин Чернівецької області виявлено труп ОСОБА_11 із ознаками насильницької смерті. А саме, на трупі зовнішнім оглядом виявлені чисельні садна, рани та кров. Навколо шиї трупа виявлено шнурок, на одній кінцівки якої сформовано петлю.

Згідно висновку експерта № 842 від 18 грудня 2017 року на трупі ОСОБА_11 виявлено чисельні тілесні ушкодження, а саме:

- синці: в кількості до 8-ми по всі лобній ділянці з переходом на орбітальні ділянки та перенісся; на лівій дельтовидній ділянці; на задній поверхні в середній третині лівого плеча; на задній поверхні в нижній третині лівого плеча; на задній поверхні в середній третині лівого передпліччя; на передній поверхні в нижній третині лівого передпліччя; на тильній поверхні лівої китиці, з переходом на дистальні фаланги 2-5пальців; на правій дельтовидній ділянці; на задній поверхні у верхній третині правого передпліччя; на задній поверхні в середній третині, правого передпліччя; на задній поверхні правого ліктьового згину; на тильній поверхні правої китиці, в проекції 1-го пальця; в проекції крила лівої клубової кістки; на передній поверхні грудної клітки в проекції тіла грудини на рівні 3-го міжребір`я, по центру в кількості 2-х; на передній поверхні грудної клітки зліва по середьоключичній лінії, на рівні 8-го міжребір`я; по зовнішній поверхні середньої третини лівого плеча.

- садна: на підборідді по центру; по центру лівої щоки; на переніссі по центру з переходом на кінчик та крило носа; по центру правої щоки; в кількості 4-х по задній поверхні правого ліктьового згину; по задній поверхні лівого передпліччя в верхній третині; по зовнішній поверхні лівого колінного згину; по ліктьовій поверхні правого передпліччя у середній третині.

Дані тілесні ушкодження виникли незадовго до моменту настання смерті (десятки хвилин), від не менш як 35-разової дії тупих твердих предметів або ударів об такі, відносяться до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень та в будь-якому причинному зв`язку з фактом настання смерті не перебувають.

- рани: на підборідді дещо зліва; по правому краю вище описаної рани дві паралельно розташовані рани; в кількості двох в правій тім`яній ділянці; в нижній третині правої скроневої ділянки.

- крововилив в м`які тканини голови з боку внутрішньої її поверхні субтотально з просвітленням на рівні лівої потиличної кістки;

- зони забою головного мозку у кількості 11-ти.

- субарахноїдальні крововиливи в потиличній ділянці правої гемісфери та в скроневій ділянці справа.

Дані тілесні ушкодження виникли незадовго до моменту настання смерті (десятки хвилин), від не менш як 5-ти разової дії тупих твердих предметів або ударів об такі, не виключено з наявністю металу заліза, відносяться до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, що потягли за собою короткочасний розлад здоров`я та в будь-якому причинному зв`язку з фактом настання смерті не перебувають.

- странгуляційні борозни по передній поверхні шиї в середній третині; в косо-висхідному напрямку від середньої третини шиї по верхньому краю підборіддя.

- підслизові крововиливи на рівні верхньої губи по центру; на рівні нижньої губи більше зліва, по центру даного крововиливу рана.

- повний поперечний злам правого великого ріжка під`язикової кістки в середній третині з об`ємним крововиливом в м`які тканини.

Дані тілесні ушкодження виникли за короткий проміжок часу (5-6 хвилин) до моменту настання смерті, є характерними для утворення внаслідок дворазової дії на ділянку шиї зашморгу, мають ознаки ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень та знаходяться у безпосередньому причинному зв`язку з фактом настання смерті.

В крові ОСОБА_11 виявлено етиловий спирт в кількості 2,83 проміле, що стосовно до живих осіб звичайно відповідає важкому алкогольному сп`янінню. Можливість виконання цілеспрямованих дій (самостійно рухатись, говорити, ходити та вживати спиртні напої) після отримання потерпілим тяжких тілесних ушкоджень, які призвели до смерті, виключається. Смерть ОСОБА_11 настала в ніч з 08 на 09 листопада 2017 року. Тілесних ушкоджень, яких могло виникнути до цього часу не виявлено. Зважаючи на різнобічну локалізацію тілесних ушкоджень, виявлених на тілі трупа, експерт прийшов до висновку про те, що при нанесенні ОСОБА_11 тілесних ушкоджень нападник та потерпілий перебували в динамічному русі. Однак, при нанесенні потерпілому тяжких тілесних ушкоджень найбільш ймовірно нападник знаходився позаду потерпілого.

Аналогічне міститься у висновку додаткової судово-медичної експертизи № 842-Д від 18 грудня 2017 року. Крім цього, за результатами проведення додаткової експертизи, експерт прийшов до висновку, що тілесні ушкодження, які призвели до настання смерті ОСОБА_11 могли виникнути внаслідок удушення органів дихання тряпчаним шнурком, в тому чисті тим якій було виявлено на шиї трупа під час проведення огляду місця події 09 листопада 2017 року на березі р. Дністер в м. Хотин. Під час проведення експертизи трупа не виявлено медичних даних, які б унеможливлювали виникнення тілесних ушкоджень за показами ОСОБА_10 ..

З протоколу санкціонованого обшуку господарства ОСОБА_10 від 11 листопада 2017 року слідує, що на заборі господарства, який розмежовує його домоволодіння від господарства ОСОБА_12 , на бетоні біля вхідної хвіртки, на вхідних дверях у будинок, на кросівках, на одежі та на землі у господарстві виявлені пляма бурого кольору схожі на кров. Також виявлений та вилучений мобільний телефон марки «Самсунг».

З протоколу огляду від 21 грудня 2017 року вбачається, що потерпіла ОСОБА_9 підтвердила, що виявлений та вилучений під час обшуку у господарстві ОСОБА_10 мобільний телефон марки «Самсунг» належав вбитому ОСОБА_11 ..

З протоколу санкціонованого обшуку господарства ОСОБА_12 від 11 листопада 2017 року слідує, що на побутових речах в різних кімнатах житлового будинку домоволодіння виявлені чисельні плями бурого кольору схожі на кров.

З протоколу проведення слідчого експерименту із свідком ОСОБА_12 та відеозапису до нього від 13 листопада 2017 року видно, що даний свідок показав на місці в його господарстві, яке розташовано в с. Анадоли Хотинського району, обставини події, а саме побиття ним та обвинуваченим потерпілого ОСОБА_11 , втечу останнього з його будинку та подальше переслідування обвинуваченим ОСОБА_11 .. Свідок показав, що під ранок 09 листопада 2017 року обвинувачений ОСОБА_10 повернувся до нього додому та розповів йому, що він вбив ОСОБА_11 .. В подальшому, ОСОБА_12 залишив обвинуваченому ключі від будинку та останній прибрав в будинку сліди злочину.

З протоколу проведення слідчого експерименту із підозрюваним та відеозапису до нього від 13 листопада 2017 року вбачається, що ОСОБА_10 добровільно у присутності захисника розповів та на місці показав обставини вчинення ним вбивства ОСОБА_11 , а також обставини приховання ним злочину. Так, обвинувачений показав, що під час суперечки у будинку ОСОБА_12 між ним та потерпілим ОСОБА_11 виник конфлікт, під час якого в одній з кімнат він почав наносити удари руками та ногами по тілу та голові ОСОБА_11 .. В подальшому побиття ОСОБА_11 продовжилось у ванній кімнаті, під час чого у побитті потерпілого прийняв участь і ОСОБА_12 .. Далі ОСОБА_11 вибіг з будинку та намагаючись втекти від них, перепригнув паркан його господарства та побіг в сторону городу, де він наздогнав ОСОБА_11 продовжив побиття, а після того як останній фактично припинив супротив, за допомогою шнура, якого знайшов в господарстві задушив ОСОБА_11 шляхом стискання шиї вказаною мотузкою. В подальшому з метою приховання злочину, він за допомогою ОСОБА_13 та ОСОБА_14 перевіз труп ОСОБА_11 на берегу р. Дністер, вимив сліди крові в будинку ОСОБА_12 та спалив на городі власного господарства речі вбитого ОСОБА_11 ..

З висновків судових імунологічних експертиз № 1782, № 1781, № 1780, № 1779, № 1778, № 1777, № 1776, № 1774, № 1787, № 1788, № 1786, № 1784, № 1785, № 1783, № 1772, № 1773, № 1808, № 1790, № 1792, № 1791 від 08 грудня 2017 року вбачається, що в плямах бурого кольору на фрагменті тюлі з будинку ОСОБА_12 , на фрагменті вирізки з ковра з будинку ОСОБА_12 , на фрагментах скатертей з будинку ОСОБА_12 , на змивах з дверях в будинку ОСОБА_12 , на змивах поверхні умивальника, скла та стіни ванної кімнати в будинку ОСОБА_12 , на змивах з поверхні стільця, табуретки та ковриках в будинку ОСОБА_12 , на кофті та кросівках вилучених під час обшуку в будинку ОСОБА_10 , на джинсових штанах виявлених в будинку ОСОБА_12 , на змивах з забору господарства ОСОБА_10 , на змивах з тротуару господарства ОСОБА_10 , на мобільному телефоні марки «Самсунг», вилученому при обшуку у господарстві ОСОБА_10 , на одязі знятого з трупа ОСОБА_11 , на змиві вилученого біля трупа ОСОБА_11 , на кросівках вилучених біля трупа ОСОБА_11 знайдена кров людини та встановлена група крові О з ізогемаглютинінами анти-А та Анти-В, що не виключає походження крові від ОСОБА_11 або від ОСОБА_10 , та виключає походження крові від ОСОБА_12 ..

З висновку судової імунологічної експертизи № 1775 від 08 грудня 2017 року вбачається, що на фрагменті простені з будинку ОСОБА_12 знайдена кров людини та виявлено антигени В та Н, ці плями могли утворитися внаслідок змішування крові ОСОБА_11 , ОСОБА_10 та ОСОБА_12 в різних варіантах комбінації.

З висновку судової цитологічної експертизи № 202 від 30 листопада 2017 року слідує, що в піднігтьовому вмісті правої руки ОСОБА_10 присутні клітини травматичного походження. В піднігтьовому вмісті обох рук виявлені антигени О (Н) та В. Антиген О (Н) міг походити не тільки за рахунок власного нігтьового ложе ОСОБА_10 , а і за рахунок домішка клітин від ОСОБА_11 ..

З висновків судових цитологічних експертиз № 203 та № 204 від 08 грудня 2017 року, № 207 від 14 грудня 2017 року вбачається, що в піднігтьовому вмісті обох рук ОСОБА_11 та змивах з його рук, а також відрізку шнурка виявленого на шиї ОСОБА_11 виявлені антигени О (Н). Антиген О (Н) міг походити не тільки за рахунок власного нігтьового ложе ОСОБА_11 , а і за рахунок домішка клітин від ОСОБА_10 ..

Суд, діючи за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження та оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, вважає, що вина обвинуваченого у вчиненні 09 листопада 2017 року умисного вбивства ОСОБА_11 повністю доказана та його дії вірно кваліфіковані органом досудового розслідування за ст. 115 ч.1 КК України, як вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, оскільки обвинувачений з метою вбивства ОСОБА_11 накинув на шию зашморг у вигляді мотузки, після чого потягнув мотузку на себе чим здійснив стискання органів шиї потерпілого, внаслідок чого умисно заподіяв смерть ОСОБА_11 ..

Часткове визнання обвинуваченим свої вини у вчиненні умисного вбивства, суд вважає обраним ним способом захисту від пред`явленого обвинувачення, з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинений злочин.

Доводи захисника обвинуваченого про те, що в матеріалах кримінального провадження за відсутністю прямих доказав про вчинення обвинуваченим вбивства ОСОБА_11 , недостатньо інших доказів, які свідчать про вчинення ОСОБА_10 даного злочину, суд вважає безпідставними, так як досліджені судом докази є достатніми, належними та допустимими, які у своїй сукупності дають змогу суду дійти висновку про наявність у діях обвинуваченого складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 115 ч.1 КК України, не викликають сумнів суду, оскільки доповнюють один одного та підтверджують пред`явлене ОСОБА_10 обвинувачення.

Слід зазначити, що обвинувачений усвідомлював протиправність своїх дій та умисно бажав настання смерті потерпілого ОСОБА_11 .. Так, з метою подолання супротиву потерпілого, він наніс останньому чисельні удари руками та ногами по голові та тілу, та після того як ОСОБА_11 перестав вчиняти активні дії щодо свого захисту, обвинувачений підшукав у власному господарстві мотузку, з якої зав`язав петлю, накинув на шию потерпілого та здійснив стискання органів шиї, внаслідок чого заподіяв смерть ОСОБА_11 ..

Підшукування обвинуваченим мотузки для вчинення вбивства потребувало спливу певного проміжку часу з моменту коли ОСОБА_11 фактично припинив фізичний супротив, протягом якого на думку суду, обвинувачений мав можливість усвідомити протиправність своїх дій та припинити їх. Однак, обвинувачений відшукавши мотузку продовжив злочині дії та за її допомогою вбив ОСОБА_11 , що свідчить про цілеспрямованість його дії, які були направлені саме на умисне заподіяння смерті потерпілому.

Про умисел обвинуваченого на вчинення вбивства свідчить і його поведінка одразу після скоєння злочину, а саме обвинувачений не викликав швидку медичну допомогу, а навпаки з метою приховання злочину відвіз вбитого ОСОБА_11 у безлюдну місцевість, де залишив на берегу р. Дністер, вимив сліди крові та підпалив речі покійного.

За вказаних обставин, суд приходить до висновку про доведеність поза розумним сумнівом винуватості обвинуваченого у скоєнні умисного вбивства, а приховування злочину на думку суду свідчить про намагання обвинуваченого уникнути відповідальності за вчинене.

При вирішенні питання про призначення покарання суд виходить з загальних засад призначення покарання, виходячи з принципу його законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, а також керується роз`ясненнями, викладеними у п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 12 червня 2009 року про внесення змін та доповнень до постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», відповідно до яких призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

У відповідності до ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Визначаючи вид та розмір покарання суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує ступень тяжкості вчиненого злочину, дані про винну особу, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Зокрема, суд враховує, що обвинувачений вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується по місцю проживання, вчинив злочин у молодому віці, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.

В той же час, слід врахувати тяжкість вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, яке передбачає покарання у виді позбавлення волі від 7 до 15 років, посягнуло на життя - одне з найцінніших благ людини та в кінцевому результаті призвело до непоправимих безповоротних наслідків свавільного позбавлення життя іншої особи.

Суд враховує суспільну небезпеку вчинених обвинуваченим протиправних дій та те, що умисному позбавленню життя потерпілого передувало його тривале та жорстке побиття з боку обвинуваченого, в ході якого вбитому ОСОБА_11 було нанесено не менше сорока ударів руками та ногами по різним частинам тіла, від чого він отримав фізичну біль та багаточисельні тілесні ушкодження.

Також, слід звернути увагу на ставлення обвинуваченого до скоєного та його поведінку після вчинення вбивства, який усвідомлюючи протиправність своїх дій, з метою уникнення відповідальності, вчинив активні дії направлені на приховання вчиненого злочину.

Щодо характеристики особи обвинуваченого, то відповідно до висновку комісійної психолого-психіатричної експертизи № 530 від 21 листопада 2017 року обвинувачений на даний час ознак хронічного психічного захворювання не виявляє, може віддавати собі звіт у своїх діях та керувати ними. На період часу, до якого відноситься інкриміноване йому діяння, обвинувачений ознак хронічного психічного захворювання також не виявляв, міг віддавати собі звіт у своїх діях та керувати ними, в стані фізіологічного афекту не перебував.
Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Зазначені слідчим у обвинувальному акті щире каяття обвинуваченого та активне сприяння розкриттю злочину суд не визнає обставинами, які пом`якшують його покарання, оскільки під час судового розгляду справи обвинувачений вину у вчиненні умисного вбивства визнав частково та відмовився від дачі показів, цивільні позови потерпілих не визнав, не проявив співчуття до потерпілих, не приніс їм вибачення за вчинений особливо тяжкий злочин та не здійснив інших дій, що могло б свідчити про його покаяння. Також, з боку обвинуваченого не було будь-яких активних дій, спрямованих на сприяння розкриттю злочину, а навпаки після вчинення злочину приховав його за допомогою інших осіб та дав слідчому викриваючи себе покази тільки під впливом здобутих по справі безспірних доказів, які підтверджували його винність.

Вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння, суд вважає обставиною, що обтяжує його покарання відповідно до ст. 67 КК України.

Враховуючи у сукупності характер та ступень тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який вчинив умисний особливо тяжкий злочин в стані алкогольного сп`яніння, із урахуванням думки потерпілих щодо міри покарання, суд приходить до висновку, що його виправлення та перевиховання неможливо без призначення покарання у виді позбавлення волі.

Визнаючи строк покарання, суд враховує індивідуальний ступень суспільної небезпечності скоєного обвинуваченим кримінального правопорушення та знаходить обґрунтованим запропонований стороною обвинувачення строк позбавлення волі, який за своїм розміром здатний сприяти виправленню обвинуваченого та попередженню скоєння ним нових правопорушень, а також запобігти вчиненню аналогічних злочинів іншими особами.

Підстав для застосування відносно обвинуваченого вимог ст. 69 КК України судом не встановлено.

Вирішуючи заявлені по справі цивільні позови, суд виходить з того, що відповідно до ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

При цьому, ч. 1 ст. 129 КПК України передбачає, що суд, ухвалюючи обвинувальний вирок, залежно від доведеності підстав і розміру позову, задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє у ньому.

За змістом ст. 91 КПК України доказуванню належними та допустимими доказами у кримінальному провадженні підлягають вид і розмір шкоди. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст.ст. 22, 1166 ЦК України майнова шкода завдана неправомірними діями фізичною особою, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1201 ЦК України особа, яка завдала шкоди смертю потерпілого, зобов`язана відшкодувати особі, яка зробила необхідні витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, ці витрати. Допомога на поховання, одержана фізичною особою, яка зробила ці витрати, до суми відшкодування шкоди не зараховується.

В п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27 березня 1992 року № 6 роз`яснено, що у випадку смерті потерпілого організація або громадянин, відповідальні за заподіяння шкоди, зобов`язані відшкодувати витрати на поховання (в тому числі на ритуальні послуги і обряди) тій особі, яка понесла ці витрати. Тому вимоги про стягнення витрат на поховання можуть пред`являтись як особами, що мають право на відшкодування шкоди у зв`язку зі смертю годувальника, так і сторонніми до потерпілого громадянами і організаціями, що фактично понесли ці витрати.

Стаття 2 Закону України «Про поховання та похоронну справу» визначає поховання померлого як комплекс заходів та обрядових дій, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни з тілом або урни з прахом у могилу або колумбарну нішу, облаштування та утримання місця поховання відповідно до звичаїв та традицій, що не суперечить законодавству.

Під комплексом заходів та обрядових дій розуміється, зокрема, організація поховання померлого і проведення у зв`язку з цим ритуальних послуг відповідно до місцевих умов.

Тобто, виходячи із визначення поняття поховання, відповідно до закону, до таких витрат можна віднести ті, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни з тілом у могилу. До таких витрат слід віднести витрати на ритуальні послуги, оплата вінків, оплата на огорожу могили, оплат на копання могили, оплата надгробного пам`ятника, придбання спеціального одягу для померлого, оплата похоронного транспорту, тощо.

Наведене свідчить про те, що церемонія поминання, а саме поминальні обіди, які проводяться після поховання та придбання продуктів для обіду не відноситься до поховання. Більше того, зі змісту абзаців 8,9,10 статті другої Закону України «Про поховання та похоронну справу» випливає, що церемонія поховання та церемонія поминання є зовсім різними поняттями.

Таким чином, до витрат на поховання відносяться витрати, пов`язані з організацією поховання померлого до поміщення труни з тілом або урни з прахом у могилу або колумбарну нішу та облаштування та утримання місця поховання. Витрати на проведення поминального обіду, відбування 9 та 40 днів, які проводяться після поховання, не відносяться до витрат на поховання, які зобов`язані відшкодувати спадкоємці у відповідності до ст. 1232 ЦК України, а відтак стягненню не підлягають.

Оскільки діями обвинуваченого потерпілим завдані матеріалі збитки у вигляді витрат понесених на поховання вбитого ОСОБА_11 , дані витрати на даний час в добровільному порядку не відшкодовані, суд вважає за необхідне стягнути їх на користь потерпілих в примусовому порядку з обвинуваченого за виключенням витрат понесених на придбання продуктів харчування та поминальні обіди.

А саме, на користь потерпілого ОСОБА_11 слід стягнути витрати за квитанціями від 10 листопада 2017 року на суму 3000 гривень, 11 листопада 2017 року на суму 4030 гривень, 11 листопада 2017 року на суму 960 гривень, 11 листопада 2017 року на суму 800 гривень, 11 листопада 2017 року на суму 3440 гривень, 12 листопада 2017 року на суму 400 гривень, а всього на загальну суму 12630 гривень.

На користь потерпілої ОСОБА_9 слід стягнути витрати за квитанціями від 10 листопада 2017 року на суму 3770 гривень, 10 листопада 2017 року на суму 1375 гривень, 10 листопада 2017 року на суму 2710 гривень, 10 листопада 2017 року на суму 800 гривень, 10 листопада 2017 року на суму 3095 гривень, а всього на суму 11750 гривень.

Крім цього, Пленум Верховного Суду України у вказаній постанові роз`яснив, що витрати на виготовлення пам`ятників і огорож визначаються, виходячи з їх фактичної вартості, але не вище граничної вартості стандартних пам`ятників і огорож у даній місцевості.

Потерпілою ОСОБА_9 долучено накладну від 22 грудня 2017 року, згідно якої нею було замовлено та придбано у приватного підприємця гранітний надмогильний пам`ятник, вартість якого складає 18000 гривень.

Зважаючи на те, що стороною цивільного відповідача не надано суду доказів того, що дана вартість придбаного потерпілою пам`ятника вище граничної вартості стандартних пам`ятників у даній місцевості, суд вважає, що дані витрати також підлягає стягненню з обвинуваченого.

На думку суду понесені потерпілими витрати на поховання ОСОБА_9 є доведеними та відповідають сталим суспільним відносинам, що забезпечують загально прийняті моральні принципи та релігійні традиції щодо поховання померлих.

Щодо позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, суд виходить із наступного.

На підставі ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, яка відшкодовується грішми, іншим майном або в іншій спосіб. Моральна шкода полягає зокрема у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також її ділової репутації. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.

Згідно пунктів 6, 7, 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України за №4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»із змінами та доповненнями обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Вимоги цивільних позовів в частині стягнення моральної шкоди підлягають задоволенню частково, оскільки судом визнається, що неправомірними діями обвинуваченого потерпілим завдано моральні та фізичні страждання, які полягають в перенесеному ними величезному душевному стражданні та нервовому потрясінні, у постійному відчутті нестерпного глибокого душевного болю, який їх ніколи не покине. Вказані обставини призвели до значного погіршення їх морального та фізичного здоров`я, порушено нормальні життєві зв`язки та стосунки з оточуючими людьми.

При визначенні розміру моральної шкоди суд виходить з того, що цінність життя людини не можна виразити в грошах. Тому будь-яка сума на відшкодування моральної шкоди реально не компенсує моральні страждання.

А тому, з врахуванням характеру та тяжкості правопорушення, яке вчинене обвинуваченим, глибини фізичних та моральних страждань потерпілих, вимог розумності та справедливості, матеріального становища сторін, наявності у потерпілої ОСОБА_9 на утриманні двох малолітніх дітей, які позбавлені подальшої підтримки загиблим, суд виходячи з того, що відшкодування моральної шкоди не може бути засобом збагачення вважає за необхідне, визначити розмір грошової суми у рахунок відшкодування моральної шкоди на користь потерпілої ОСОБА_9 у розмірі 400000 гривень та на користь потерпілого ОСОБА_19 у розмірі 200000 гривень.

Обрану обвинуваченому міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу необхідно залишити попередню тримання під вартою.

Долю речових доказів у справі слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України, а згідно ст. 124 КПК України з обвинуваченого на користь держави слід стягнути судові витрати у справі на залучення експертів.

Приймаючи до уваги, що обвинувачений не є власником арештованого автомобіля марки «PEUGEOT PARTNER» державний номерний знак НОМЕР_1 , який не підпадає під спеціальну конфіскацію, яка передбачена ст.ст. 96-1, 96-2 КК України, суд вважає за необхідне зняти арешт з даного автомобіля та повернути його власнику або законному володільцеві.

Керуючись ст.ст. 370, 371, 374 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:
Визнати винуватим ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 115 ч. 1 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 11 (одинадцять) років.

Строк відбуття покарання ОСОБА_10 рахувати з моменту його затримання 22 години 30 хвилин 11 листопада 2017 року.

Міру запобіжного заходу до набрання вироком законної сили залишити ОСОБА_10 тримання під вартою.

Цивільні позови задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_9 завдану злочином матеріальну шкоду в розмірі 29750 (двадцять дев`ять тисяч сімсот п`ятдесят) гривень та моральну шкоду в розмірі 400000 (чотириста тисяч) гривень. В решті заявлених вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_8 завдану злочином матеріальну шкоду в розмірі 12630 (дванадцять тисяч шістсот тридцять) гривень та моральну шкоду в розмірі 200000 (двісті тисяч) гривень. В решті заявлених вимог відмовити.

Долю визнаних по справі постановою слідчого від 22 грудня 2017 року речових доказів, які зберігаються в Хотинському ВП Кельменецького ВП ГУНП в Чернівецькій області, після набрання вироком законної сили, вирішити в наступному порядку:

-біологічні об`єкти та біологічні зразки, відрізок шнурка (п.п. 1-14, 24, 26-30, 32, 33 постанови), знищити;

-чоловічі джинсові штани, коврики, стілець ( п.п. 15-17, 19 постанови), вилучені під час обшуку, повернути володільцеві ОСОБА_12 ;

-кросівки, джинси, ( п.п. 18, 20 постанови), вилучені під час обшуку, повернути володільцеві ОСОБА_10 ;

-чорну куртку, яка належала потерпілому (п. 21 постанови), вилучену під час обшуку, повернути потерпілій ОСОБА_9 ;

-футболку, джинсові штани, спортивні штани, труси та шкарпетки, які зняті з трупа, кросівки знайдені біля трупа (п.п. 22, 23 постанови), повернути потерпілій ОСОБА_9 ;

-мобільний телефон марки «Самсунг», який належав потерпілому (п. 25 постанови), повернути потерпілій ОСОБА_9 ;

-мобільний телефон марки «Леново» (п. 31 постанови), який добровільно здав обвинувачений, повернути володільцеві ОСОБА_10 ;

-автомобіль марки «PEUGEOT PARTNER» державний номерний знак НОМЕР_1 (п. 34 постанови), повернути власнику або законному володільцеві, знявши з нього арешт, накладений постановою слідчого судді Хотинського районного суду Чернівецької області від 15 листопада 2017 року.

Стягнути з ОСОБА_10 на користь держави судові витрати за проведення судових експертиз по справі в розмірі 915 (дев`ятсот п`ятнадцять) гривень 11 копійок.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Чернівецької області через Новоселицький районний суд або безпосередньо до апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою в той же строк з дня вручення їй копії вироку.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3