Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-кп/781/683/17 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 367 Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07.11.2017 року м. Кропивницький
Колегія суддів Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретар ОСОБА_5 ,
за участі прокурора ОСОБА_6 ,
адвоката ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,
переглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 вирок Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 12 липня 2017 року, за яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Олександрії Кіровоградської області, громадянина України, з вищою освітою, не одруженого, безробітного, без утриманців, такого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,
визнано винуватим та засуджено за ч. 2 ст. 367 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк два роки з позбавленням права обіймати посади в державних органах та органах місцевого самоврядування, пов`язаних з державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень на строк два роки зі штрафом в розмірі 250 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 4 250 гривень. На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування призначеного основного покарання з випробуванням, встановлено іспитовий строк тривалістю два роки.
Ухвалено стягнути на користь держави процесуальні витрати у розмірі 491 гривня 04 копійки.

ОСОБА_8 судом першої інстанції визнаний винуватим за вчинення службової недбалості, тобто неналежного виконання службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що спричинило тяжкі наслідки охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян.
Кримінальне правопорушення вчинене при наступних обставинах.
ОСОБА_8 , будучи службовою особою - державним службовцем дванадцятого рангу, обіймаючи посаду начальника відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно - державного реєстратора Реєстраційної служби Олександрійського міськрайонного управління юстиції, , професійна діяльність якого спрямована на забезпечення виконання функцій з державної реєстрації речових прав на нерухоме майно , здійснює організаційно-розпорядчі функції у відповідності до Положення про відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Олександрійського міськрайонного управління юстиції Кіровоградської області, затвердженого начальником Олександрійського міськрайонного управління юстиції Кіровоградської області 30 липня 2013 року та Посадової інструкції начальника відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Олександрійського міськрайонного управління юстиції Кіровоградської області, затвердженої начальником Олександрійського міськрайонного управління юстиції Кіровоградської області в 2013 році; а також здійснює спеціальні повноваження, якими він наділений статтею 9 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно», Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майна та їх обтяжень, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2013 року № 868, зокрема щодо: встановлення відповідності заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяжень; прийняття рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, про відмову в державній реєстрації, про її зупинення, внесення змін до Державного реєстру прав.
О 16 годині 07 хвилин 02 липня 2014 року ОСОБА_8 , виконуючи функції державного реєстратора, прийняв заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від ОСОБА_10 про реєстрацію права власності останнього на квартиру АДРЕСА_2 та зареєстрував її у базі даних про реєстрацію заяв і запитів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень за номером 6196957.
Згідно з карткою прийому заяви № 14162952 заявником додано до заяви: рішення Олександрійського міськрайонного суду від 15 травня 2013 року у справі № 2-3310-13 щодо визнання дійсним договору купівлі-продажу від 01 квітня 2013 року та визнання за ОСОБА_10 права власності на квартиру АДРЕСА_2 ; копію технічного паспорту від 6 липня 2011 року № 9294/125 та копії особистих документів.
ОСОБА_8 , будучи службовою особою, здійснюючи функції державного реєстратора, будучи обізнаним, що згідно ч. ч. 1, 2 ст.19 Закону «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року № 1952-ІV, підставою для державної реєстрації прав та їх обтяжень, зокрема, є рішення суду, що набрало законної сили, прийняв до виконання рішення Олександрійського міськрайонного суду від 15 травня 2013 року у справі № 2-3310-13 щодо визнання дійсним договору купівлі-продажу від 01 квітня 2013 року та визнання за ОСОБА_10 права власності на квартиру АДРЕСА_2 , на якому не було зазначено, що воно набрало законної сили. Маючи реальну можливість виконати належним чином свої обов`язки та перевірити подані йому для реєстрації документи, будучи зобов`язаним встановити відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, неналежно виконав свої службові обов`язки через несумлінне ставлення до них, та не перевіривши чи набрало дане рішення законної сили, відразу після отримання документів здійснив державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_2 за ОСОБА_10 , що спричинило тяжкі наслідки охоронюваним законом правам, свободам та інтересам ОСОБА_11 , як спадкоємця на час здійснення даної реєстрації ОСОБА_12 , а саме щодо можливості реалізувати своє право на спадкування і отримати у власність в порядку спадкування дану квартиру вартістю 314 000 гривень.
Прокурор в апеляційній скарзі просить вирок суду першої інстанції скасувати через невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_8 визнати винуватим за ч. 2 ст. 364 КК України, призначити покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років, з позбавленням права обіймати посади в державних органах та органах місцевого самоврядування, пов`язаних із державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень на строк три роки зі штрафом в розмірі 800 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
В мотивувальній частині вироку зазначити обставину, яка обтяжує покарання ОСОБА_8 вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.
В обґрунтування зазначених вимог наводить наступні доводи.
На переконання сторони обвинувачення, судом першої інстанції, при оцінці доказів у кримінальному провадженні, не належно оцінено такі докази як: показання потерпілого ОСОБА_11 , з приводу того, що його дружина успадкувала квартиру після смерті у 2009 році ОСОБА_13 , та ніяким чином не могла укласти договір купівлі-продажу із ОСОБА_10 ; показання свідка ОСОБА_14 на підтвердження показань потерпілого; показання свідка ОСОБА_10 щодо того, що ним надавані грошові кошти за виготовлення підробленого судового рішення та відсутності черги у державного реєстратора; висновок судово-технічної експертизи № 122 від 09.04.2015 року, яким встановлено, що рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 15.05.2013 року, на підставі якого здійснена реєстрація, виготовлене повністю із застосуванням копіювальної техніки; протокол огляду предметів від 27.03.2015 року, яким оглянуто реєстраційну справу № 03 ДРРП від 02.07.2014 року щодо об`єкта нерухомого майна (квартири АДРЕСА_2 ); ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 23.12.2015 року про залишення без змін постанови Кіровоградського окружного адміністративного суду від 26.10.2015 року у справі № П/811/1323/15 за позовом прокурора м. Олександрії Кіровоградської області в інтересах ОСОБА_11 до начальника відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Олександрійського міськрайонного управління юстиції в Кіровоградській області ОСОБА_8 , якою визнано протиправним та скасовано рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень № 14163060 від 02.07.2014 року.
При проведенні державної реєстрації державний реєстратор, у разі виникнення сумнівів при перевірці документів, може зупинити розгляд заяви про державну реєстрацію.
Однак, ОСОБА_8 при проведенні державної реєстрації, при наявності рішення суду без відмітки про набрання законної сили і того, що це рішення видано певній особі, не вчинено дій з перевірки достовірності поданих документів та, усвідомлюючи, що дане рішення не відповідає вимогам законодавства, - умисно внесено неправдиві відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень про реєстрацію права власності за ОСОБА_10 .
Крім того, як зазначає прокурор, ОСОБА_8 , зловживаючи своїми службовими повноваженнями, розуміючи характер та наслідки своїх дій, спричинив шкоду особі похилого віку ОСОБА_11 , позбавивши законного власника квартири можливості користування належним йому майном.
Також, на переконання прокурора, суд першої інстанції недостатньо критично віднісся до показань обвинуваченого, зокрема, того, що останній намагається уникнути кримінальної відповідальності, не бажає стати на шлях виправлення, й надані ним показання спростовуються дослідженими в суді доказами.
Внаслідок означеного, судом першої інстанції надано неправильну оцінку діям обвинуваченого і безпідставно кваліфікував дії останнього за ч. 2 ст. 367 КК України.
До того ж, потерпілим у кримінальному провадженні є ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який є особою похилого віку, проте судом першої інстанції, при призначенні обвинуваченому покарання, не враховано таку обставину, яка обтяжує обвинуваченому покарання, як вчинення злочину щодо особи похилого віку.
Вислухавши доповідь судді-доповідача, у дебатах думку прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу прокурора у повному обсязі, просила вирок суду першої інстанції скасувати, ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_8 визнати винуватим за ч. 2 ст. 364 КК України, призначити покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років, з позбавленням права обіймати посади в державних органах та органах місцевого самоврядування, пов`язаних із державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень на строк три роки зі штрафом в розмірі 800 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, думку обвинуваченого ОСОБА_8 та в його інтересах адвоката ОСОБА_7 , які заперечили задоволення апеляційної скарги прокурора, просили, залишити оскаржуваний вирок суду першої інстанції без змін, дослідивши матеріали кримінального провадження, зваживши доводи апеляційної скарги прокурора, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Викладені у вироку суду висновки про винуватість ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, за що його засуджено, ґрунтуються на сукупності зібраних у провадженні доказів, які у повному обсязі досліджені судом першої інстанції під час судового розгляду провадження, та є взаємоузгодженими між собою і відповідають фактичним обставинам справи.

Обвинувачений ОСОБА_8 , будучи допитаним в судовому засіданні суду першої інстанції свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення не визнав, надав наступних показань.

До ОСОБА_8 , 02 липня 2014 року , звернувся з комплектом документів ОСОБА_10 . До заяви надав рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області, рішення Олександрійської міської ради та копію технічного паспорту на квартиру.
Рішення суду зовні відповідало всім вимогам, на рішенні була печатка суду, підпис судді .На рішенні не було відмітки, що рішення набрало законної сили. Але він не повинен перевіряти судові рішення.
Державному реєстратору надається відповідний термін для проведення державної реєстрації, але він намагається проводити реєстрацію відразу.
Спочатку рішення суду не викликало сумніву, а потім вже після того, як він здійснив реєстрацію права власності, він виявив, що на рішенні не мокра печатка, а кольорова копія.
Фактично заявник ввів його в оману, надавши йому підроблене рішення Олександрійського міськрайонного суду, але у нього не було умислу підроблювати документи або отримувати будь-яку вигоду від здійснення реєстраційних дій.
З заявником ОСОБА_10 він не був знайомий і не мав умислу допомагати йому. Визнає, що йому потрібно було бути більш уважним до поданих йому на реєстрацію документів.
Не зважаючи на не визнання винуватості обвинуваченим ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, його вина підтверджується сукупністю наступних доказів, що їх належно досліджено та правильно оцінено судом першої інстанції.

Відповідно до показань потерпілого ОСОБА_11 , наданих в судовому засіданні суду першої інстанції, квартира АДРЕСА_2 належала ОСОБА_13 , племінниці його дружини. Після смерті останньої в 2009 році його дружина після судових спорів, пов`язаних з спадщиною, почала оформлювати спадщину, але в процесі оформлення спадщини виявилося, що в даній квартирі живуть невідомі люди. Від сусідів дізнався, що квартиру забрав ОСОБА_10 , який проживає поряд. Він звертався в міліцію та прокуратуру. Дружина перехвилювалася через те, що не може оформити спадщину, і в 2014 році померла, не встигнувши оформити спадщину Після смерті дружини він став єдиним спадкоємцем даної квартири, проте і по даний час не може оформити спадщину на дану квартиру, так як по документам квартира належить чужим людям, а саме ОСОБА_10 .
Згідно із показаннями, наданими в ході судового слідства суду першої інстанції, свідком ОСОБА_14 , - вона являється сестрою дружини потерпілого; ОСОБА_13 була власницею спірної квартири і померла в 2009 році, в квартирі ніхто не жив. Дружина потерпілого, як спадкоємець померлої ОСОБА_13 , почала оформлювати спадщину, але не встигла оформити. Після смерті дружини в 2014 році потерпілий звернувся до нею за допомогою в оформленні спадщини. Коли вони з працівниками Олександрійського МБТІ прийшли до квартири АДРЕСА_2 , то не змогли попасти в дану квартиру. Від сусідів дізналися, що там проживають інші люди.
Як встановлено наданими суду першої інстанції показаннями свідка ОСОБА_10 , він купив квартиру АДРЕСА_2 . Після смерті власниці квартири, там ніхто не проживав. Коли він прийшов до житлової контори, щоб дізнатися чи хтось зареєстрований в даній квартирі, то йому таку інформацію не надали. Там він зустрів юриста, який назвався ОСОБА_15 і запропонував йому допомогу в придбані даної квартири. Він погодився, надав йому свою адресу. Потім під`їхав до юриста і заплатив йому 5 тисяч доларів. Через місяць до нього приїхав цей юрист разом з необхідними документами і вони разом з цим юристом під`їхали до реєстраційної служби. Він зайшов до реєстратора і все зареєстрував. Черги не було. Реєстратора, який проводив реєстрацію, він раніше не знав. Він не знав, що документи, які він дав на реєстрацію, були підробленими, йому про це не казали. Юристу він заплатив потім ще 5 тисяч доларів. Реєстратору коштів за виконану роботу не платив.
У відповідності до наданих в суді першої інстанції показань свідка ОСОБА_16 , який працює начальником реєстраційної служби Олександрійського міськрайонного управління юстиції та який пояснив, що державний реєстратор не зобов`язаний перевіряти достовірність документів, які йому надають на реєстрацію, відповідальність несе заявник. Він не має права втручатися в роботу реєстратора. Коли у реєстратора виникають питання при проведені реєстрації, то вони звертаються за методичною допомогою в м. Кіровоград. Претензій до обвинуваченого не було.
Крім наведених доказів, винуватість ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується й наступними доказами матеріалів кримінального провадження, дослідженим у сукупності судом першої інстанції:
-витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно № 31180096 від 02.09.2011 року, згідно змісту якого квартира АДРЕСА_2 зареєстрована за ОСОБА_13 на підставі дубліката свідоцтва про право на спадщину від 22.08.2006 року ( т.1 а.с. 243);
-копією свідоцтва серії НОМЕР_1 від 26.06.2009 року про смерть ОСОБА_13 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 ( т.2 а.с. 210);
-повідомленням завідуючої Олександрійської міської державної нотаріальної контори № 1 ОСОБА_17 від 14.01.2015 року про те, що після смерті ОСОБА_13 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 , заведена спадкова справа № 1033/2009, спадкоємцем по якій є тітка спадкодавця ОСОБА_12 (третя черга спадкоємців) ( т.2 а.с. 207);
-копією свідоцтва про смерть ОСОБА_12 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 (свідоцтво серії НОМЕР_2 від 27.10.2014 року) ( т.2 а.с. 209);
-копією свідоцтва про одруження серії НОМЕР_3 від 20.06.1970 року ОСОБА_11 та ОСОБА_18 , згідно з яким шлюб був укладений 20 червня 1970 року, після укладення шлюбу прізвище у дружини та чоловіка ОСОБА_19 ( т.2 а.с. 213);
-протоколом огляду предметів від 27.03.2015 року, за змістом якого в ході проведення даної слідчої дії в приміщенні кабінету № 4 прокуратури м. Олександрії Кіровоградської області за адресою: вул..Чіжевського 1 а у м. Олександрії Кіровоградської області проводиться огляд речей та документів, які були отримані на запит від процесуального прокурора у кримінальному провадженні № 0000122. Предметом огляду є паперовий пакет зеленого кольору, посвідчений підписами понятих ОСОБА_20 та ОСОБА_21 . При розпечатуванні пакету, в ньому знаходиться реєстраційна справа № 03 ДРРП від 2.07.2014 року щодо об`єкту нерухомого майна, а саме квартири АДРЕСА_2 на 20 аркушах. В справі наявні наступні документи: 1.Квитанція №35 від 26.06.2014 року на 1 арк., посвідчена печаткою відділення ПАТ « Імексбанк» на суму платежу 120 грн., код платника: , ПІБ : ОСОБА_10 ; 2. Квитанція № 34 від 26.06.2014 року на 1 арк., посвідчена печаткою відділення ПАТ «Імексбанк» на суму платежу 120 грн., код платника: , ПІБ : ОСОБА_10 ; 3.Заява про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на 1 аркуші, яка являє собою заповнений бланк, заявник: ОСОБА_10 , паспорт серії НОМЕР_4 , виданий 28.11.1995 року, заява підписана заявником; 4. Картка прийому заяви № 14162952 від 2.07.2014 року, 2 примірники на 1 аркуші кожний, підписані реєстратором ОСОБА_8 , містить запис «документи отримав» , дату 02.07.2014 року а також особистий підпис особи та ПІП ОСОБА_10 ; 5. Копії паспорта громадянина України серії НОМЕР_5 , виданого Олександрійським МВ УМВС 28.11.1995 року на ім.»я ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та облікової картки фізичної особи-платника податків- ОСОБА_10 , копії посвідчені підписом заявника; 6. Рішення Олександрійського міськрайонного суду від 15 травня 2013 року у справі № 2-3310-13, ухвалене суддею ОСОБА_22 за позовом ОСОБА_10 до ОСОБА_13 про визнання дійсним договору купівлі-продажу та визнання права власності. Рішення виготовлене на аркуші паперу формату А 4, друкований текст виготовлено на першій та зворотній стороні аркушу. На першій стороні аркушу у правому нижньому куті міститься штрих-код « НОМЕР_6 », на зворотній стороні аркушу штрих-код відсутній. У реєстраційній справі рішення міститься на аркуші «8». З резолютивної частини рішення вбачається, що договір купівлі-продажу трикімнатної квартири по АДРЕСА_3 площею 52.1 кв.м. між ОСОБА_13 та ОСОБА_10 від 01 квітня 2013 року визнано дійсним та визнано за ОСОБА_10 право власності на дану квартиру. Рішення посвідчено підписом судді Олександрійського міськрайонного суду О.М. Квітки з відміткою « З оригіналом згідно». Рішення не містить відмітки суду про набрання рішенням законної сили; 7. Копія технічного паспорту на приватизовану квартиру АДРЕСА_4 , що знаходиться у власності громадянина на 3 аркушах, підписаний начальником БТІ Замікулою. Особою, що склала паспорт зазначено Щур, посвідчено особистим підписом. На титульній стороні технічного паспорту зазначено Адреса: АДРЕСА_5 .Власник: ОСОБА_13 - закреслено, нижче дописано ОСОБА_10 ; 8. Копія рішення п`ятдесят сьомої сесії шостого скликання Олександрійської міської ради від 12.04.2014 року № 964 «про надання згоди на експлуатацію перепланованої квартири АДРЕСА_2 та визнання права власності на неї» без підпису міського голови ОСОБА_23 , посвідчена печаткою управління справами Олександрійської міської ради, на 1 арк.; 9. Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна на 3 арк., параметри запиту за адресою об`єкту нерухомого майна: АДРЕСА_3 .Інформація посвідчена підписом державного реєстратора ОСОБА_8 ; 10. Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна на 2 арк., параметри запиту за особою: ОСОБА_10 , документ, що посвідчує особу паспорт громадянина України серії НОМЕР_5 . Інформація посвідчена підписом державного реєстратора ОСОБА_8 ; 11. Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 14163060 від 2.07.2014 року на 1 арк., посвідчене підписом та печаткою державного реєстратора ОСОБА_8 ; 12. Свідоцтво про право власності на 1 арк. від 02.07.2014 року , індексний номер 23721474, виготовлене на бланку серії САК № 243872, посвідчене підписом державного реєстратора ОСОБА_8 .Адреса об`єкту нерухомого майна: АДРЕСА_3 ., загальною площею 52.1 кв.м., житловою площею 35.5 кв.м. Форма власності: приватна. Власник ОСОБА_10 , реєстраційний номер облікової картки фізичної особи-платника податків НОМЕР_7 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_5 , виданого Олександрійським МВ УМВС 28.11.1995 року; 13. Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 02.07.2014 року на 1 арк., посвідчене підписом державного реєстратора ОСОБА_8 . Підстава виникнення права власності: Свідоцтво про право власності серія та номер НОМЕР_8 , видане 02.07.2014 року. Підстава внесення запису: Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 14163060 від 2.07.2014 року. Адреса об`єкту нерухомого майна: АДРЕСА_3 ., загальною площею 52.1 кв.м., житловою площею 35.5 кв.м. Форма власності: приватна. Власник ОСОБА_10 , реєстраційний номер облікової картки фізичної особи-платника податків НОМЕР_7 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_5 , виданого Олександрійським МВ УМВС 28.11.1995 року ( т.2 а.с. 3-7);
-протоколом огляду місця події від 23.06.2015 року з фототаблицею, за змістом якого місцем огляду є п`ятиповерховий житловий будинок за адресою: АДРЕСА_5 . В першому під`їзді даного будинку знаходиться квартира АДРЕСА_4 (т.2 а.с.29-32);
-висновком експерта № 122 від 09.04.2015 року з фототаблицею, згідно з яким предметом дослідження було рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 15 травня 2013 року по справі № 2-3310-13, яке знаходиться в реєстраційній справі № 03 ДРРП від 2.07.2014 року. Проведеним дослідженням встановлено, що всі реквізити, друкований текст, зображення підписів, розташовані в графі «Головуючого судді З оригіналом згідно» та графі «Суддя Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області ОСОБА_22 », зображення відтиску круглої печатки « Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області», розташовані в рішенні Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 15 травня 2013 року по справі № 2-3310-13( а.с.8) виконані струменево-крапельним способом із використанням кольорової копіювально-множильної техніки ( т.2 а.с.51-55);
-копією ухвали Апеляційного суду Кіровоградської області від 10.03.2015 року, згідно з якою відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_11 на рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 15.05.2013 року по справі № 2-3310-13за позовом ОСОБА_10 до ОСОБА_13 про визнання дійсним договору купівлі-продажу та визнання права власності та повернуто апеляційну скаргу ОСОБА_11 . Ухвала мотивована тим, що дана цивільна справа в провадженні Олександрійського міськрайонного суду не перебувала, що підтверджується актом службової перевірки від 23.01.2015 року, проведеної в Олександрійському міськрайонному суді на підставі наказу керівника апарату Олександрійського міськрайонного суду від 17.01.2015 року№6-од ( т.2 а.с. 232);
-висновком оцінювача від 24.09.2015 року, відповідно до якого ринкова вартість трикімнатної квартири АДРЕСА_6 станом на 24.09.2015 року складає 314000 грн. ( т.3 а.с. 53-66);
-протоколом обшуку від 25.09.2015 року з фототаблицею , проведеного на підставі ухвали слідчого судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 24.09.2015 року в присутності понятих та ОСОБА_10 . В ході обшуку оглядається квартира АДРЕСА_2 , в якій виявлені меблі, техніка.( т.3 а.с. 67-73);
-ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 23.12.2015 року, якою залишено без змін постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 26 жовтня 2015 року у справі № П/811/1323/15 за позовом прокурора м. Олександрії Кіровоградської області в інтересах ОСОБА_11 до начальника відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно - Державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Олександрійського міськрайонного управління юстиції в Кіровоградської області ОСОБА_8 , якою визнано протиправним та скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 14163060 від 2.07.2014 року, прийняте державним реєстратором РС Олександрійського МРУЮ ОСОБА_8 ( т.4 а.с. 175-180).
Таким чином, на підставі досліджених доказів, ОСОБА_8 обґрунтовано визнано винуватим у вчиненні службової недбалості, тобто неналежного виконання службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що спричинило тяжкі наслідки охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян, а дії обвинуваченого правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 367 КК України.

Доводи сторони обвинувачення з приводу неправильності кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 367 КК України свого підтвердження не знайшли.
Судом першої інстанції під час судового слідства належно надано оцінку обставинам та доказам кримінального провадження, що їх наведено та проаналізовано вище, внаслідок чого обґрунтовано кваліфіковано дії обвинуваченого за ч. 2 ст. 367 КК України.
Зокрема, суд першої інстанції правильно зазначив, що вина при вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, а саме вчинення зловживання службовим становищем з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для іншої фізичної особи, використання службовою особою влади чи службового становища всупереч інтересам служби, що спричинило тяжкі наслідки охоронюваним законом правам окремих громадян, - має форму умислу.
Вказівка в тексті статті на мету вчинення посягання (одержання будь-якої неправомірної вигоди) дає підставу вважати: умисел має бути лише прямим.
При вчиненні злочину, передбаченого ст.364 КК України, прямий умисел має місце лише при сукупності таких ознак: 1) особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння; 2) особа передбачала суспільно небезпечні наслідки діяння; 3)особа бажала настання наслідків.
Тобто, відповідні наслідки є метою діяльності винного.
Бажання настання наслідків має місце тоді, коли службова особа прагнула заподіяти істотну шкоду (тяжкі наслідки) правам і інтересам фізичних чи юридичних осіб, суспільству, державі.
За задумом законодавця, це буває завжди, коли особа має за мету одержати неправомірну вигоду від використання влади чи службового становища всупереч інтересам служби.
Іншими словами: якщо використання службовою особою влади чи службового становища всупереч інтересам служби завдало істотної шкоди (тяжких наслідків), але мети одержати неправомірну вигоду винний не мав, то склад злочину, передбачений ст. 364 КК України відсутній.
В примітці до ст. 364-1 КК України під неправомірною вигодою слід розуміти грошові кошти або інше майно, переваги, пільги, послуги, нематеріальні активи, будь-які інші вигоди нематеріального чи не грошового характеру, які пропонують, обіцяють, надають або одержують без законних на те підстав.
Доказами кримінального провадження не доведено, що обвинувачений, вчиняючи дії по реєстрації права власності, мав за мету одержати неправомірну вигоду від використання влади чи службового становища всупереч інтересам служби.
Тож, оцінка кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 367 КК України судом першої інстанції обґрунтована, і колегія суддів погоджується із таким висновком суду першої інстанції.
Доводи апеляційної скарги прокурора з приводу того, що судом першої інстанції під час судового розгляду кримінального провадження не взято до уваги показань ряду осіб, як потерпілого, свідків, а також і ряду документів у справі, - свого підтвердження не знайшли, оскільки, як те убачається безпосередньо з вироку суду першої інстанції, - вказані докази (зокрема показання потерпілого ОСОБА_11 , свідка ОСОБА_14 , свідка ОСОБА_10 , висновок судово-технічної експертизи № 122 від 09.04.2015 року, ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 23.12.2015 року) належно досліджені судом першої інстанції та їм надано належної юридичної оцінки (том 4 аркуші провадження 235-237).
Посилання сторони обвинувачення на доведеність показаннями потерпілого того, що його дружина успадкувала квартиру після смерті у 2009 році ОСОБА_13 , та ніяким чином не могла укласти договір купівлі-продажу із ОСОБА_10 , як на доказ винуватості обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, - є безпідставними, адже належних та достовірних доказів на те, що обставина смерті ОСОБА_13 у 2009 році, була відома та встановлена ОСОБА_8 при здійсненні ним у 2014 році як державним реєстратором своїх службових обов`язків та вчиненні державної реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_2 за ОСОБА_10 не встановлено.
Доводи прокурора в апеляційній скарзі як на доказ винуватості ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, на те, що показаннями свідка ОСОБА_10 встановлено, що при поданні ним заяви про реєстрацію нерухомого майна черги у приміщенні реєстраційної служби під час відвідування не було, - колегією суддів оцінюються критично, оскільки уособлено факт відсутності черги у приміщенні реєстраційної служби під час відвідування з метою подання заяви про реєстрацію майна, - не доводить наявність у діях обвинуваченого ОСОБА_8 ознак складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, і є припущенням сторони обвинувачення.
Крім того, слід зважати на те, що доказами кримінального провадження встановлено, що обвинувачений ОСОБА_8 та свідок ОСОБА_10 до подання останнім заяви про реєстрацію нерухомого майна знайомі не були.
Доводи сторони обвинувачення на те, що при проведенні державної реєстрації державний реєстратор, у разі виникнення сумнівів при перевірці документів, може зупинити розгляд заяви про державну реєстрацію; ОСОБА_8 при проведенні державної реєстрації, при наявності рішення суду без відмітки про набрання законної сили і того, що це рішення видано певній особі, не вчинено дій з перевірки достовірності поданих документів, - і вказане свідчить про те, що обвинуваченим вчинено саме зловживання службовим становищем з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для іншої фізичної особи, використання службовою особою влади чи службового становища всупереч інтересам служби, що спричинило тяжкі наслідки охоронюваним законом правам окремих громадян, - є такими, що піддаються критичній юридичній оцінці колегією суддів.
Аналогічно те відноситься й доводів про те, що судом першої інстанції не достатньою мірою враховано того, що обвинувачений ОСОБА_8 спричинив шкоду особі похилого віку ОСОБА_11 , позбавивши законного власника квартири можливості користування належним йому майном.
Вказані обставини, а саме те, що: обвинувачений ОСОБА_8 , маючи реальну можливість виконати належним чином свої обов`язки та перевірити подані йому для реєстрації документи, будучи зобов`язаним встановити відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, неналежно виконав свої службові обов`язки через несумлінне ставлення до них, та не перевіривши чи набрало дане рішення законної сили, відразу після отримання документів здійснив державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_2 за ОСОБА_10 , що спричинило тяжкі наслідки охоронюваним законом правам, свободам та інтересам ОСОБА_11 , як спадкоємця на час здійснення даної реєстрації ОСОБА_12 , а саме щодо можливості реалізувати своє право на спадкування і отримати у власність в порядку спадкування дану квартиру вартістю 314 000 гривень, - й встановлено судом першої інстанції при судовому розгляді даного кримінального провадження,
Проте, саме вказані обставини є складовими ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України.
Щодо доводів прокурора про те, що судом безпідставно не враховано такої обставини, яка обтяжує покарання обвинуваченому, як вчинення злочину щодо особи похилого віку, - у конкретному кримінальному провадженні обвинувачений об`єктивно був позбавлений фактичної можливості усвідомлення віку потерпілої особи; крім того даний злочин характеризується необережною формою вини.
Тож, доводи апеляційної скарги прокурора свого підтвердження не знайшли, а тому задоволенню не підлягають.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_8 покарання, суд першої інстанції дотримався вимог ст. 65 КК України та належно врахував тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії кримінальних правопорушень середньої тяжкості, особу обвинуваченого, який не судимий, на обліку у лікарів психолога та нарколога не перебуває, задовільно характеризується, відсутність обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання.
На підставі вказаного суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_8 можливе за умови його ізоляції від суспільства, призначив йому покарання, в межах санкції частини статті обвинувачення, визначив покарання у виді позбавлення волі на строк два роки з позбавленням права обіймати посади в державних органах та органах місцевого самоврядування, пов`язаних з державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень на строк два роки зі штрафом в розмірі 250 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 4 250 гривень.
Вид та міру призначеного судом першої інстанції покарання колегія суддів визнає необхідними та достатніми для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів, таким, що відповідає меті покарання, визначеній ст. 50 КК України.
Доцільним та виправданим у конкретному кримінальному провадженні і за даних обставин, є й звільнення обвинуваченого ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, і з даним рішенням суду першої інстанції колегія суддів також погоджується.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, або за яких судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, під час апеляційного перегляду оскаржуваного вироку суду першої інстанції - не виявлено.
Відтак, враховуючи зазначене вище, з огляду на те, що доводи апеляційної скарги свого підтвердження не знайшли, колегія суддів залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуваний вирок суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 418, 419, 424 КПК України, -
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Вирок Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 12 липня 2017 року стосовно ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала Апеляційного суду Кіровоградської області набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом трьох місяців з дня проголошення судом апеляційної інстанції.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4