Справа № 577/4052/17
Провадження № 1-кс/577/1424/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"02" жовтня 2017 р. м. Конотоп

Конотопський міськрайонний суд Сумської області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Конотопі Сумської області клопотання старшого слідчого СВ Конотопського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Конотопа Сумської області, українця, громадянина України, освіта професійно-технічна, одруженого, непрацюючого, на хронічні захворювання не страждає, інвалідності не має, пільгами не користується, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

1) 12 жовтня 1984 року Конотопським міським судом Сумської області за ч. 2 ст. 140, ч. 3 ст. 81, ст. 42 КК України 1960 року до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки з конфіскацією ? частини належного йому майна;

2) 18 липня 1988 року Конотопським міським судом Сумської області за ч. 2 ст. 208, ч. 1 ст. 140, ст. 69, ст. 206, ст. 42 КК України 1960 року до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки;

3) 9 грудня 1991 року Конотопським міським судом Сумської області за ч. 2 ст. 140 КК України 1960 року до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки з конфіскацією всього особистого майна;

4) 12 червня 1998 року Конотопським міським судом Сумської області за ч. 2 ст. 140 КК України 1960 року до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років з конфіскацією майна;

5) 21 квітня 2001 року Конотопським міським судом Сумської області за ч. 3 ст. 185, ст. 15, ст. 42 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців;

6) 16 грудня 2010 року Конотопським міськрайонним судом Сумської області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289, ч. 5 ст. 185, ст. 70 КК України до покарання у виді 7 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією ? частини належного йому особистого майна. Звільнений з місць позбавлення волі 23 лютого 2016 року на підставі ухвали Роменського міськрайонного суду Сумської області від 15 лютого 2016 року умовно-достроково на невідбутий строк 8 місяців 24 дні, судимості не зняті та не погашені у встановленому законом порядку

який підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

В С Т А Н О В И В :

2 жовтня 2017 року старший слідчий СВ Конотопського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_5 звернулася до суду з клопотанням, яке погоджено з прокурором, про застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Своє клопотання обгрунтовує тим, що 30 вересня 2017 року близько 22 години ОСОБА_6 перебував біля сміттєвих баків поблизу ринку «Олександрівський», розташованого по вул. Олександрівській в м. Конотопі Сумської області.

В цей час до нього підійшли раніше незнайомі йому ОСОБА_7 , ОСОБА_8 і ОСОБА_9 та запитали, що він шукає у смітнику. У відповідь ОСОБА_6 висловився на їх адресу нецензурною лайкою та пішов у напрямку вул. Ярмаркової в м. Конотопі Сумської області.

ОСОБА_7 пішов слідом за ОСОБА_6 та, наздогнавши останнього неподалік від входу до ринку по вул. Ярмарковій в м. Конотопі Сумської області, схопив ОСОБА_6 за одяг, намагаючись зупинити. У цей час ОСОБА_6 , розвернуся до ОСОБА_7 та, тримаючи у руках кухонний ніж, несподівано для останнього умисно наніс йому один удар лезом ножа у грудну клітину ліворуч, спричинивши тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя у момент заподіяння, у виді проникаючого ножового поранення грудної клітини зліва з пошкодженням лівого передсердя та нижньої долі лівої легені, відкритого гемопневматораксу.

Після нанесення удару ОСОБА_6 з місця вчинення злочину втік, а ОСОБА_7 був невідкладно госпіталізований до лікарні та екстрено прооперований.

Таким чином, ОСОБА_6 , наносячи удар колючо-ріжучим предметом в область розташування життєво-важливих органів людини, усвідомлював можливість настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді тяжких тілесних ушкоджень, передбачав та бажав їх настання.

Відомості про вказане кримінальне правопорушення були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 1 жовтня 2017 року за № 0001313 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

1 жовтня 2017 року ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Обґрунтованість повідомленої ОСОБА_6 підозри доводиться зібраними у кримінальному провадженню доказами, а саме показаннями самого підозрюваного ОСОБА_6 , який визнав факт заподіяння ОСОБА_7 тяжких тілесних ушкоджень, водночас зазначивши, що він діяв у межах необхідної оборони. Проте вказані пояснення спростовується показаннями свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , іншими доказами у їх сукупності.

Слідчий для обґрунтовання підстав застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою посилається на п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, а також, що під час досудового розслідування встановлені ризики, передбачені у п.п. 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які дають обґрунтовані підстави для застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так як підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню, а також вчинити інші кримінальні правопорушення.

Про існування вказаних ризиків свідчать такі обставини: ОСОБА_6 підозрюється у вчинення тяжкого насильницького злочину, за який згідно санкції ч. 1 ст. 121 КК України йому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років. Раніше ОСОБА_6 неодноразово судимий та за вказаними вироками відбував тривалі терміни ув`язнення, лише 23 лютого 2016 року звільнився з місць позбавлення волі, але на шлях виправлення не став та вчинив новий умисний злочин, що характеризує його як особу, схильну до вчинення кримінальних правопорушень. ОСОБА_6 ніде не працює, існує за рахунок збирання сміття, веде антигромадський спосіб життя. Після скоєння злочину підозрюваний вжив активних дій, направлених на приховування слідів злочину, зокрема втік з місця скоєння злочину та викинув знаряддя нанесення тілесних ушкоджень ¬- ніж на значній відстані від місця події, з метою перешкоджання розкриттю злочину.

За таких обставин, жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти зазначеним у клопотанні ризикам, а тому до підозрюваного ОСОБА_6 слід застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який виправдає потреби досудового розслідування і судового провадження та вказаний ступінь втручання у його права і свободи.

В судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали і прохають його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_6 заперечує обґрунтованість пред`явленої йому підозри у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, так як вважає, що він діяв у стані необхідної оборони, а також заперечує щодо застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, прохає застосувати до нього більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Захисник ОСОБА_4 підтримує думку підозрюваного.

Суд, вислухавши пояснення учасників судового розгляду та дослідивши матеріали справи, приходить висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_6 1 жовтня 2017 року повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, за вчинення якого передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років.

Суд вважає, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є достатні дані, що підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, а саме: рапорт чергового сектору реагування патрульної поліції № 4 Конотопського ВП ГУНП в Сумській області від 1 жовтня 2017 року про те, що 1 жовтня 2017 року в 00 год. 32 хв. до Конотопського ВІП ГУНП в Сумській області надійшло повідомлення від чергової медичної сестри комунального закладу «Конотопська центральна районна лікарня ім. академіка М. Давидова», відповідно до якого з різаною раною грудної клітини звернувся ОСОБА_7 , який госпіталізований до хірургічного відділення медичного закладу; протокол прийняття заяви ОСОБА_10 про кримінальне правопорушення від 1 жовтня 2017 року, довідка комунального закладу «Конотопська центральна районна лікарня ім. академіка М. Давидова» від 1 жовтня 2017 року, відповідно до якої ОСОБА_7 знаходиться у відділенні реанімації з діагнозом «Проникаюче ножове поранення грудної клітини зліва з пошкодженням лівого передсердя та нижньої долі лівої легені. Відкритий гемопневматоракс»; протокол огляду місця події від 1 жовтня 2017 року; протокол допиту підозрюваного ОСОБА_6 ; протокол допиту свідка ОСОБА_9 .

На думку суду вагомість наявних доказів вчинення підозрюваним кримінального правопорушення доведена слідчим та не викликає сумнівів щодо їх достатності.

Також суд враховує, що за визначенням Європейського суду з прав людини «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 § 1(с) Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин».

Крім того у п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13 листопада 2007 року - Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 § 1 (с), поліція не зобов«язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

З положень п. 1 ч. 1 ст. 178 КПК України вбачається, що при обранні запобіжного заходу слідчий суддя перш за все має переконатися у наявності доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, в якому він підозрюється, закон не вимагає, щоб докази були повними, але вони повинні бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у обранні того чи іншого запобіжного заходу.

Крім того, оцінка доказів, які підтверджують винуватість чи невинуватість підозрюваного, які будуть покладені в основу обвинувального вироку чи навпаки виправдувального вироку, згідно ст. 368 КПК України є предметом судового розгляду кримінального провадження по суті.

Суд враховує, що підозрюваний ОСОБА_6 раніше неодноразово судимий, має не зняті та непогашені судимості, звільнившись з місць позбавлення волі 15 лютого 2016 року на шлях виправлення не став, підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, не працює, не має постійного доходу та стійких соціальних зв`язків, а також враховує поведінку підозрюваного після скоєння ним злочину, а саме, що він залишив місце скоєння злочину, не викликав потерпілому швидку медичну допомогу, не повідомив про скоєння злочину органи поліції, викинув ніж, яким заподіяв тілесні ушкодження ОСОБА_7 , тому вважає, що наведені слідчим ризики, повністю доведені.

У зв`язку з вищевикладеним, суд вважає, що ОСОБА_6 в якості запобіжного заходу слід обрати саме тримання під вартою, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний призначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених ч. 4 цієї статті.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст. ст. 177, 178 КПК України, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Оскільки ОСОБА_6 підозрюється у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, а саме у вчиненні умисного тяжкого тілесного ушкодження, слідчий суддя вважає за необхідне не визначати підозрюваному розмір застави.

Керуючись ст.ст. 176-178, 183, 193, 194, 197 КПК України,-

У Х В А Л И В:

Клопотання старшого слідчого СВ Конотопського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_5 про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави на строк до 28 листопада 2017 року до 24 год. 00 хв.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Сумської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним протягом 5 днів з моменту вручення йому копії ухвали.

Слідчий суддяОСОБА_1