АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 грудня 2017 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого - суддіОСОБА_2 ,
суддів з секретарем з участю прокурора слідчої скаржника ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтава апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава від 27 листопада 2017 року,

ВСТАНОВИЛА:
Оскаржуваним рішенням слідчий суддя відмовив у відкритті провадження за скаргою потерпілого ОСОБА_8 на бездіяльність слідчого СВ Полтавського РВП Полтавського ВП ГУ НП в Полтавській області в кримінальному провадженні №0001109.

Мотивуючи прийняте рішення слідчий суддя вказав, що вимоги скаржника про зобов`язання слідчого вирішити його клопотання про виконання певних процесуальних дій вже були предметом судового контролю.
В апеляційній скарзі потерпілий ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою задовольнити його скаргу на бездіяльність слідчого. При цьому зазначає, що звернувся до слідчого судді зі скаргою, оскільки слідчий не вирішив у відповідності до вимог КПК України його клопотання в якості потерпілого у кримінальному провадженні про виконання ряду процесуальних дій. Наголошує про наявність, як на підставу звернення до суду, інших обставин, ніж ті, що раніше були предметом розгляду слідчим суддею.
Інші учасники провадження ухвалу не оскаржили.

Заслухавши доповідь судді, пояснення потерпілого ОСОБА_8 на обґрунтування доводів апеляційної скарги, міркування слідчого та прокурора про законність судового рішення, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів приходить до такого.

Підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, що передбачено п.3 ч.1 ст.409 КПК України.
Згідно з ч.1 ст.412 цього Кодексу, істотними є такі порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення і забезпечити права і законні інтереси учасників провадження.
Бездіяльність слідчого або прокурора, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій (крім внесення відомостей до ЄРДР та повернення тимчасово вилученого майна), є комплексним видом бездіяльності, оскарження якої допускається відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України.

Така бездіяльність передбачає три обов`язкові ознаки: 1) слідчий або прокурор наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію; 2) така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК строк; 3) відповідна процесуальна дія слідчим чи прокурором у встановлений строк не вчинена.

Наведеним ознакам відповідає бездіяльність, яка виникає внаслідок невиконання вимог ст.220 КПК України, згідно з якою клопотання потерпілого про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка його заявила. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин надсилається їй.

При цьому відповідна бездіяльність може бути зумовлена не лише невчиненням процесуальної дії в межах встановлених зазначеною нормою строків, а й неналежним розглядом клопотання, зокрема, залишенням його без процесуального реагування або неналежним на нього процесуальним реагуванням.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, потерпілий ОСОБА_8 звернувся до слідчого з клопотанням про виконання певних процесуальних дій під час досудового розслідування.
Проте, про результати розгляду клопотання ОСОБА_8 повідомлений не був і відповідні процесуальні дії слідчим не вчинялися.

Отже, така бездіяльність слідчого підлягає оскарженню слідчому судді відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України.

Відмовляючи у відкритті провадження за скаргою потерпілого, слідчий суддя зазначив, що вимоги скаржника про зобов`язання слідчого вирішити його клопотання про виконання певних процесуальних дій були предметом судового контролю.
Проте таке рішення не узгоджується з приписами ч.4 ст.304 КПК України, відповідно до яких слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню.
Враховуючи викладене, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Оскільки слідчим суддею не приймалось рішення по суті за скаргою ОСОБА_8 , апеляційний суд позбавлений можливості у відповідності до вимог п.2 ч.3 ст.407 КПК України постановити нову ухвалу, а тому скарга підлягає поверненню до суду першої інстанції на новий розгляд слідчим суддею.

Отже, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.422, ст.405 та ст.407 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу ОСОБА_8 задовольнити частково.

Скасувати ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава від 27 листопада 2017 року, а матеріали скарги ОСОБА_8 направити до суду першої інстанції на новий розгляд слідчим суддею.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4