БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 497/244/15-к
Провадження № 1-кп/497/29/15
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25.03.2015 року м. Болград

Болградський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Болград клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 про звільнення від кримінальної відповідальності

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Болград, Одеської області, громадянина України, українця за національністю, вільно володіючого українською мовою, маючого вищу освіту, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , особу якого встановлено згідно паспорту громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий 03 грудня 2003 року Болградським РВ ГУМВС України в Одеській області, раніше не судимого,
який обвинувачується у скоєнні кримінального злочину, передбаченого ст. 191 ч.2 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 в період часу з 27.09.2010 року по 03.12.2013 року обіймав посаду державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Болградського районного управління юстиції Одеської області. 29.05.2012 року державним виконавцем ДВС Болградського районного управління юстиції ОСОБА_4 на підставі виконавчого листа №2-3307/11 від 18.05.2012 року, виданого Київським районним судом м. Одеси, відкриті виконавчі провадження ВП №33107755, ВП №33103458, ВП №33104284 про стягнення з боржника ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 матеріального збитку в сумі 23134 гривень, витрати на правову допомогу 1 500 гривен, державного мита 248.00 гривен, витрати на ІТЗ судового процесу 12.000 гривен.

17.11.2012 року ОСОБА_8 за усною домовленістю зі своєю сестрою ОСОБА_9 , яка є матір`ю боржника ОСОБА_6 , домовилися про те, що ОСОБА_8 буде сплачувати матеріальний збиток, завданий ОСОБА_7 діями ОСОБА_6 , та після сплати боргу ОСОБА_9 поверне гроші ОСОБА_8

ОСОБА_4 , обіймаючи посаду державного виконавця ВДВС Болградського РУЮ Одеської області 20.12.2012 року в процесі виконання виконавчого провадження ВП №33107755, ВП №33104284 про стягнення з боржника ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 матеріального збитку та витрат на правову допомогу, отримав від ОСОБА_8 грошові кошти в розмірі 1000 гривен в рахунок погашення вищезазначеної заборгованості. Після отримання зазначеної грошової суми, ОСОБА_4 , відповідно до Інструкції з організації примусового виконання рішень, склав офіційний документ: акт державного виконавця про вилучення готівки від 20.12.2012 року на ім`я боржника ОСОБА_6 , який вручив ОСОБА_8 . Аналогічним чином, під час виконання зазначених виконавчих проваджень, ОСОБА_4 вилучив у ОСОБА_8 наступні грошові кошти зі складанням відповідних актів їх вилучення: акт від 01.02.2013 року про вилучення у ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 1 000 грн.; акт від 14.02.2013 року про вилучення у ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 700 грн.; акт від 28.03.2013 року про вилучення у ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 800 грн.; акт від 17.05.2013 року про вилучення у ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 800 грн.; акт від 27.06.2013 року про вилучення у ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 800 грн.; акт від 20.08.2013 року про вилучення у ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 800 грн.; акт від 03.10.2013 року про вилучення у ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 800 грн.; акт від 29.10.2013 року про вилучення у ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 800 грн., а всього на суму 7 500.00 грн.

Таким чином ОСОБА_4 в період часу з 20.12.2012 року по 29.10.2013 року заволодів грошовими коштами ОСОБА_6 на загальну суму 7 500.00 гривен, які в порушення п.4.1.6. Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженого Наказом МЮ України № 512/5 від 02.04.2012 року, не вніс в передбачений законом строк на відповідний рахунок ДВС, а використовував з корисливих мотивів не за призначенням на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду в розмірі 7 500.00 гривен із загальної отриманої суми в розмірі 7500 грн.

ОСОБА_4 з метою запобігання відкриття його протиправний дій, після користування грошовими коштами на протязі більш ніж 8 місяців, 09.08.2013 року вніс на депозитний рахунок відділу ДВС Болградського РУЮ від імені ОСОБА_6 кошти в розмірі 2000 гривен, а 14.01.2014 року, будучи звільненим з займаної посади, ще вніс 1600 гривен для подальшогозаарахування на рахунок стягувача.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ст.191 ч.2 КК України за кваліфікуючими ознаками: заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєнні вказаного кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 191 ч.2 КК України - визнав повністю, та надав пояснення суду.

Захисником обвинуваченого ОСОБА_4 адвокатом ОСОБА_5 під час судового слідства подано клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст. 48 КК України в зв`язку зі зміною обстановки (а.п.152).

Обвинувачений підтримав дане клопотання, наполягав на його задоволенні.

Прокурор заперечував щодо задоволення клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, оскільки в такому разі має бути обов`язково заслухано думку потерпілого. Втім, розгляд названого обвинувального акту здійснювався без участі потерпілого, який подав заяву про розгляд справи у його відсутність (а.с.11).

Суд відкладав розгляд справи двічі, та намагався вжити заходи для виклику потерпілого в судове засідання, однак усі поштові повідомлення поверталися без вручення з відміткою листоноші, що адресат ОСОБА_6 за вказаною адресою: АДРЕСА_2 - не проживає (а.с.154-156, 158-159).

Як вбачається зі змісту ч.4 ст. 286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до ст. 48 КК України особу, яка вперше вчинила злочин невеликої або середньої тяжкості, може бути звільнено від кримінальної відповідальності, якщо буде визнано, що на час кримінального провадження внаслідок зміни обстановки вчинене нею діяння втратило суспільну небезпечність або ця особа перестала бути суспільно небезпечною.

Стаття 288 КПК України визначає вимоги, що стосуються розгляду питання про звільнення від кримінальної відповідальності.

Згідно ч.2 цієї статті суд зобов`язаний з`ясувати думку потерпілого щодо можливості звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

З огляду на викладене, враховуючи, що в судовому засіданні не була заслухана думка потерпілого ОСОБА_6 щодо заявленого клопотання, і суд позбавлений можливості в розумні строки належним чином повідомити потерпілого, місце перебування якого достовірно сторонам кримінального провадження не відомо, а також з урахування наявності заяви потерпілого про розгляд справи у його відсутність, суд дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання.

Керуючись ст.ст. 283-286, 369, 372, 395 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:
В задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 - ОСОБА_5 про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності за ст. 191 ч.2 КК України відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області протягом семи днів з дня її проголошення через Болградський районний суд Одеської області.

Суддя: ОСОБА_1