АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/293/18 Справа № 192/1814/17 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 січня 2018 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю:

секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 (в режимі відоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі, матеріали клопотання засудженого ОСОБА_8 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням, за апеляційною скаргою останнього на ухвалу Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 14 листопада 2017 року, -

В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 14 листопада 2017 року в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням відмовлено.

Мотивуючи ухвалене рішення, суд першої інстанції посилався на те, що засуджений має чотирнадцять заохочень, останні з яких застосовані до нього 05 січня 2017 року, 20 липня 2017 року, 01 листопада 2017 року, та чотири стягнення, останнє з яких 05 грудня 2013 року у виді поміщення до дисциплінарного ізолятора. За вказаних обставин суд дійшов висновку про те, що наявні матеріали справи не підтверджують позитивні зміни в особистості засудженого за весь період відбування покарання, оскільки останній неодноразово порушував режим утримання за весь період відбування покарання. При цьому, при визначенні ступеня поведінки засудженого, судом враховано, що засуджений приймає участь в програмах диференційованого виховного впливу «Духовне відродження», «Фізкультура і спорт», «Освіта», але не бере участь в роботі самодіяльних організацій, не проявляє соціально корисну активність в організації їх роботи, в організації виховних заходів, які проводяться в установі.

В апеляції засуджений просить ухвалу суду скасувати і застосувати відносно нього ст. 82 КК України. На думку засудженого, суд першої інстанції не надав належної оцінки даним про його особу, безпідставно посилався на неприйняття участі в діяльності самодіяльних організацій, як на підставу для залишення без задоволення його клопотання, та необґрунтовано залишив поза увагою ту обставину, що стягнення, які він має, носять характер особистої неприязні. Засуджений зазначає, що визнав свою вину, розкаявся, добросовісно працює на виробництві та не порушує режим утримання.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, думку прокурора, що підтримує державне обвинувачення у суді апеляційної інстанції, який заперечував проти задоволення апеляції засудженого, доводи засудженого, який підтримав свою апеляцію, перевіривши матеріали клопотання та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Згідно з вимогами ст. 82 КК України, особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням.

Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і вчинила новий умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.

Колегією суддів встановлено, що засуджений має чотирнадцять заохочень, останні з яких застосовані до нього 05 січня 2017 року, 20 липня 2017 року, 01 листопада 2017 року, та чотири стягнення, останнє з яких 05 грудня 2013 року у виді поміщення до дисциплінарного ізолятора. Крім того, ОСОБА_8 приймає участь в програмах диференційованого виховного впливу «Духовне відродження», «Фізкультура і спорт», «Освіта», але не бере участь в роботі самодіяльних організацій, не проявляє соціально корисну активність в організації їх роботи, в організації виховних заходів, які проводяться в установі. При цьому, за весь час відбування покарання засуджений характеризувався посередньо, добре, задовільно.

Надаючи оцінку вказаним обставинам та доказам на їх підтвердження, що містяться в матеріалах провадження, колегія суддів погоджується з висновками суду щодо відсутності підстав для задоволення клопотання засудженого.

На переконання колегії суддів, та обставина, що ОСОБА_8 має чотири стягнення, не може свідчити про те, що останній став на шлях виправлення.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції та також вважає, що застосування до ОСОБА_8 положень ст. 82 КК України є передчасним.

При цьому, доводи засудженого про те, що стягнення, які він має, носять характер особистої неприязні, колегія суддів розцінює як необґрунтовані, оскільки останні не підтверджуються жодними доказами. До того ж, такі стягнення у встановленому законом порядку засудженим не оскаржені.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення, яке зміні чи скасуванню з викладених в апеляції мотивів не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 14 листопада 2017 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням, залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.
Судді: