н/п 1-кс/640/6858/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" серпня 2017 р. слідчий суддя Київського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , дослідивши клопотання ОСОБА_2 про арешт майна, -
встановив:
Слідчий суддя, дослідивши клопотання ОСОБА_2 , доходить наступного:
За змістом ст. 131 КПК України, арешт майна відноситься до заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.
Згідно ст. 214 КПК України досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі:ЄРДР)
У відповідності до ч.1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Таким чином, арешт майна, як захід забезпечення, допускається в межах конкретного кримінального провадження, зареєстрованого у встановленому порядку в ЄРДР.
Однак, у клопотанні ОСОБА_2 посилання на здійснення досудового розслідування у конкретному кримінальному провадженні, в межах якого він порсить арештувати майно, - відсутнє.
Відповідно ч. 1 ст. 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутись прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.
Згідно ч. 3 ст. 171 КПК України, у клопотанні цивільного позивача у кримінальному провадженні про арешт майна підозрюваного, обвинуваченого, юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, третіх осіб для відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, повинно бути зазначено: розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір позовних вимог; докази факту завдання шкоди і розміру цієї шкоди.
Втім, у клопотанні ОСОБА_2 посилання на докази наявності у нього статусу цивільного позивача у конкретному кримінальному провадженні, як статус учасника кримінального провадження, майно якого він просить арештувати, - не вказані.
Також, всупереч ч. 3 ст. 171 КПК України, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, розмір позовних вимог, як докази факту завдання шкоди та її розмір - не зазначені.
Відповідно до ч. 3 ст. 172 КПК України, слідчий суддя, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.
З урахуванням викладеного, клопотання про арешт майна підлягає поверненню ОСОБА_2 для усунення визначених недоліків у строк 72 години.
Керуючись ст. ст. 170-172, 309, 372 КПК України, слідчий суддя
ухвалив:
Клопотання ОСОБА_2 про арешт майна, - повернути та встановити строк в сімдесят дві години для усунення недоліків.
Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.
Слідчий суддя ОСОБА_1