Справа № 752/5551/18
Провадження №: 1-кп/752/1037/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06.04.2018 року м. Київ
Голосіївський районний суд міста Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженця смт Фрунзе Слов`яносербський район Луганської області, українця, громадянина України, освіта середня, неодруженого, який працював неофіційно, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий: 25.11.2008 року Славяносербським районним судом Луганської області, за ч. 1 ст. 296, ч. 1 ст. 299, ст. 70 КК України до арешту строком на 20 днів; 25.09.2009 року Славяносербським районним судом Луганської області, за ч. 3 ст. 187, ч. 1 ст. 345, ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на 8 років з конфіскацією 1/2 майна; 26.05.2011 року Краснолуцьким міським судом Луганської області за ч. 1 ст. 309 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки;
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Житомир, громадянина України, освіта середня - спеціальна, не одруженого, який працював не офіційно, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий: 28.04.2010 року Корольовським районним судом м. Житомира, за ч. 2 ст. 186 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки, на підставі ст. 75,76 п.3,4, ст. 104 КК України від відбування покарання звільнений з випробувальним терміном строком на 1 рік 6 місяців; 24.03.2011 року Корольовським районним судом м. Житомира, за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 71 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців; 21.03.2014 року Корольовським районним судом м. Житомира за ч. 1 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки;
обвинувачених у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України,
з участю сторін кримінального провадження та інших учасників судового провадження
обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
ОСОБА_3 , будучи особою, яка раніше вчинила розбій, маючи не зняту та непогашену у встановленому законом порядку судимість, та ОСОБА_4 , будучи раніше судимим, маючи не зняту та непогашену у встановленому законом порядку судимість, 07.01.2018 приблизно о 23:40 год., перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись за адресою: м. Київ, вул. Антоновича, 155, помітили раніше незнайомих їм жінок ОСОБА_7 та ОСОБА_6 та те, що в останньої на плечі знаходиться сумка марки «Zara» червоно-чорного кольору, вартість якої 1 500 грн. 00 коп., в якій знаходився мобільний телефон марки «IPhone 7», рожевого кольору, 128 gb, вартість якого 24 000 грн. В цей момент у ОСОБА_3 та ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на вчинення нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із застосування насильства, яке є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого (розбій).
Розподіливши між собою ролі та реалізуючи свій злочинний умисел направлений на вчинення нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із застосування насильства, яке є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого (розбій), ОСОБА_4 , діючи згідно до розподілу ролей, передав предмет схожий на газовий балончик, який завчасно взяв із собою, ОСОБА_3 , та разом з ним попрямували на зустріч ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . В момент коли потерпілі перебували на перехресті вул. Ковпака та Антоновича у м. Києві, до них підбігли ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , після чого ОСОБА_3 ставши прямо перед потерпілими на відстані близько одного метра від них почав розпилювати їм в обличчя вміст предмета схожого на газовий балончик. Від дії даної речовини потерпілі відчули різке печіння в області очей, носа та рота. В свою чергу ОСОБА_4 скориставшись моментом, коли потерпілі, не могли чинити опору, почав виривати сумку, що знаходилася на плечі потерпілої ОСОБА_6 . Користуючись перевагою у фізичній силі ОСОБА_4 вирвав сумку з рук ОСОБА_8 та після цього відповідно до раніше розподілених ролей почав тікати з викраденим майном у напрямку вул. Велика Васильківська, у м. Києві. В свою чергу ОСОБА_6 почала переслідувати ОСОБА_4 та ОСОБА_3 та бігти у їхньому напрямку, викрикуючи вимогу повернути викрадене майно, на що останні не відреагували та продовжили тікати, після чого ОСОБА_8 втратила їх з поля зору.
З метою доведення злочинного умислу до кінця ОСОБА_3 та ОСОБА_4 із місця вчинення злочину зникли, завдавши потерпілій ОСОБА_6 матеріальної шкоди в розмірі 25 500 грн.
Таким чином, ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 187 КК України, а саме вчинення нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаним із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи (розбій), яка зазнала нападу, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, будучи особою, яка раніше вчинила розбій. ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 187 КК України, а саме вчинення нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаним із застосування насильства, небезпечним для життя та здоров`я особи (розбій), яка зазнала нападу, вчиненого за попередньою змовою групою осіб.
Допитаний в суді обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю та підтвердив, що дійсно 7.01.2018 року о 23 год. 40 хв. на вул. Антоновича він разом із ОСОБА_4 побачили двох жінок потерпілих та вирішили вкрасти їх сумку. Домовились, що він бризне їм в обличчя з балончика, який йому дасть ОСОБА_4 , а останній, в свою чергу, забере сумку та втечуть у різні боки. Так в подальшому вони і зробили. Він підійшов до потерпілих, бризнув в обличчя з балончика, а ОСОБА_4 вирвав у них сумку. Вони втекли в різні боки, на наступний день його затримали. У вчиненому щиро кається, чому знову вчинив злочин, не розуміє, після звільнення працював, проте в цей період роботи було мало, грошей також, не було чим платити за житло. Після звільнення додому він поїхати не зміг, оскільки там війна. Шкодує про вчинене, обіцяє стати на шлях виправлення, просить суворо не карати. Алкоголь в той день вживав, але не багато. Різновид та вартість викраденого не оспорює.
Допитаний в суді обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю та підтвердив, що дійсно 7.01.2018 року о 23 год. 40 хв. на вул. Антоновича він разом із ОСОБА_3 побачили двох жінок потерпілих та вирішили вкрасти їх сумку. Домовились, що він віддасть ОСОБА_3 свій балончик, який він перед цим взяв з собою, щоб той бризнув потерпілим в обличчя, а він забере сумку. Так в подальшому вони і зробили. ОСОБА_3 підійшов до потерпілих, бризнув в обличчя з балончика, а він вирвав у них сумку. Вони втекли в різні боки, через декілька годин його затримали. Сумку він викинув у сміттєвий бак, телефон заховав, але в подальшому показав працівникам поліції, де він, і його повернули потерпілій. Також він вказав на особу, з якою вчинив злочин. У вчиненому щиро кається, після звільнення працював, проте в цей період роботи було мало, грошей також, не було чим платити за житло, тому вирішили таким чином вирішити свої проблеми. Шкодує про вчинене, просить пробачення у потерпілих, обіцяє стати на шлях виправлення, просить суворо не карати. Алкоголь в той день вживав, але не багато.
Враховуючи те, що обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в повному обсязі визнали свою вину у вчиненні інкримінованому їм органом досудового слідства злочину при обставинах, викладених у обвинувальному акті та вироку суду, та беручи до уваги, що інші учасники судового провадження також не оспорювали фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачені, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.
Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинувачених та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особи обвинувачених, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого їм злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті та вироку суду, доведена повністю.
При призначенні ОСОБА_3 покарання суд враховує тяжкість вчиненого злочину, який відноситься відповідно до вимог ст. 12 КК України до тяжких злочинів, обставини вчинення злочину, відсутність тяжких наслідків від вчиненого, відсутність претензій з боку потерпілих, які в судовому засіданні вибачили обвинувачених та просили суд призначити їм покарання у виді 5 років позбавлення волі, дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий за аналогічні злочини, має постійне місце реєстрації, яке знаходиться в зоні проведення АТО, за місцем відбування покарання характеризується посередньо, працював не офіційно, обставини, що пом`якшують покарання - щире каяття у вчиненому, активне сприяння в розкритті злочину, обставину, що обтяжує його покарання вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
При призначенні ОСОБА_4 покарання суд враховує тяжкість вчиненого злочину, який відноситься відповідно до вимог ст. 12 КК України до тяжких злочинів, обставини вчинення злочину, відсутність тяжких наслідків від вчиненого, відсутність претензій з боку потерпілих, які в судовому засіданні вибачили обвинувачених та просили суд призначити їм покарання у виді 5 років позбавлення волі, дані про особу підсудного, який раніше судимий, має постійне місце реєстрації та проживання, за місце відбування покарання характеризується посередньо, працював не офіційно, обставини, що пом`якшують покарання - щире каяття у вчиненому, активне сприяння в розкритті злочину, обставини, що обтяжують покарання - вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, повторність.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі.
При визначенні строку покарання суд вважає за необхідне та доцільне застосувати вимоги ст. 69 КК України та призначити обвинуваченим покарання нижче від найнижчої межі, передбаченої санкцією ч. 2 ст. 187 КК України.
Відповідно до вимог ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, тому беручи до уваги викладене вище, а також те, що потерпілі не мають претензій матеріального характеру, повернення потерпілій викраденого телефону, позицію потерпілих, які вибачили в судовому засіданні обвинувачених та просили суд призначити останнім 5 років позбавлення волі, дані про особи підсудних, які хоча і судимі неодноразово, проте працювали не офіційно, вчинили злочин внаслідок збігу тяжких матеріальних обставин, їх молодий вік, те, що вони мають постійне місце реєстрації, соціальні зв`язки, які активно підтримували під час відбування покарання, ряд обставин, що пом`якшують покарання, зокрема, їх щире каяття, яке проявилось в осуді вчиненого, визнання вини та проханні вибачення у потерпілих, та активне сприяння в розкритті злочину, що проявилось у визнанні вини, видачі викраденого майна, вказівці на співучасть.
Та обставина, що обвинувачені раніше судимі за вчинення аналогічних злочинів та наявність обставин, що обтяжують їх покарання, враховуючи наведене вище та думку потерпілих не є перешкодою для застосуванням судом при призначенні покарання підсудним вимог ст. 69 КК України.
З огляду на викладене, враховуючи принцип індивідуалізації та співмірності заходу примусу характеру вчинених дій, вважаю, що призначене судом підсудним реальне покарання із застосуванням вимог ст. 69 КК України у виді позбавлення волі є справедливим, необхідним та достатнім для їх виправлення і запобігання вчинення нових злочинів.
Питання щодо речових доказів та процесуальних витрат вирішити в порядку, передбаченому ст.ст. 100, 124 КПК України.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд
ухвалив:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, і призначити йому покарання із застосуванням вимог ст. 69 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п"ять) років з конфіскацією майна.
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, і призначити йому покарання із застосуванням вимог ст. 69 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п"ять) років з конфіскацією майна.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 обчислювати з 6.04.2018 року.
Речовий доказ у кримінальному провадженні: мобільний телефон марки «IPhone 7», який переданий під зберігальну розписку ОСОБА_8 залишити останній за належністю.
Стягнути солідарно із ОСОБА_3 та ОСОБА_4 документально підтверджені витрати на залучення експертів в розмірі 3591 гривня 60 копійок на користь держави.
Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу залишити у виді тримання під вартою.
Зарахувати ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в строк призначеного покарання строк досудового тримання під вартою з 8.01.2018 року по 5.04.2018 року включно.
Вирок суду може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Голосіївський районний суд м. Києва протягом 30 днів з моменту проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1