Справа № 755/1335/18
№ 1-кп/755/582/18
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"05" лютого 2018 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Луганськ, українця, громадянина України, працюючого не офіційно вантажником, перебуваючого в цивільному шлюбі, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 31.07.2007 року Жовтневим районним судом Луганської області за ч. 3 ст. 185 КК України на 3 роки 7 місяців позбавлення волі, звільнений 17.10.2010 року по відбуттю строку покарання; 17.11.2016 року Деснянським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений з іспитовим строком 2 роки; 15.06.2017 року Деснянським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 185 КК України на 2 роки 6 місяців, на підставі ст. 71 КК України призначено покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 , 01 грудня 2017 року, о 19 годині 00 хвилин, перебував неподалік гаражного кооперативу «Дачний 2», що розташований за адресою м. Київ, вул. Черемшини, 1та в цей час, перебуваючи поблизу вхідних воріт до вказаного кооперативу, у нього виник злочинний умисел, спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна і обернення його у свою користь. Внаслідок цього, ОСОБА_5 зайшов на територію даного гаражного боксу, після чого, на відстані приблизно 20 метрів від вхідних воріт побачив припаркований автомобіль марки Ауді А6, р/н НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_6 , у якого був відчинений багажник, після чого, обрав об`єктом свого злочинного посягання чуже майно, що знаходилось у багажнику вказаного автомобіля.Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, ОСОБА_5 , переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, підійшов до багажника автомобіля марки Ауді А6, p/н НОМЕР_2 , звідки дістав ящик, всередині якого знаходились інструменти на загальну вартість 4200 гривень, після чого, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, а саме намагався продати невідомому для нього чоловіку та був затриманий.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 винним себе за ч. 2 ст. 185 КК України визнав повністю та показав, що дійсно 01 грудня 2017 року у вечірній час доби перебував неподалік гаражного кооперативу «Дачний 2», що розташований за адресою: м. Київ, вул. Черемшини, 1, побачив припаркований автомобіль марки Ауді, у якого був відчинений багажник. Він підійшов до нього, розуміючи, що його ніхто не бачить, дістав ящик, в якому були інструменти, та викрав їх. У подальшому був затриманий. У скоєному щиро кається, жалкує, що так сталося, пояснив, що було скрутне матеріальне становище, все викрадене було повернуто потерпілому та просить суворо його не карати. Зокрема, зазначив, що всі обставини, викладені в обвинувальному акті, а саме: дата, час та місце скоєння ним кримінального правопорушення, відповідають дійсності.

Покази ОСОБА_5 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності їх позиції.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому, суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Положення ч. 3 ст. 349 КПК України, роз`яснено судом у судовому засіданні учасникам кримінального провадження.

За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини справи, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що вони вірно розуміють зміст обставин кримінального провадження, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, суд, у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням письмових документів, а саме: письмових документів, що стосуються речового доказу, протоколу огляду місця події з фототаблицями від 01 грудня 2017 року, а також документів, які характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_5 .
Вина обвинуваченого ОСОБА_5 повністю підтверджується його показаннями, щирим каяттям у скоєному та дослідженими письмовими документами.

Аналізуючи наведене, суд вважає доведеною вину ОСОБА_5 у тому, що він своїми умисними діями вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, й тому знаходить правильною кваліфікацію його дій за ч. 2 ст. 185 КК України.

Суд, відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 виду та міри покарання, приймає до уваги характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, який, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії середньої тяжкості, конкретні обставини кримінального провадження, дані про його особу, а саме: під наглядом у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, раніше судимий.

Згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає пом`якшуючою обставиною щире каяття обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненому.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

З урахуванням ступеня тяжкості вчиненого ОСОБА_5 , вищезазначених даних про його особу, конкретних обставин кримінального провадження, суд вважає, що його перевиховання і виправлення неможливо без ізоляції від суспільства і не знаходить підстав для застосування ст. 75 КК України.

Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлявся.

Процесуальні витрати у кримінальному проваджені відсутні.

Речові докази у кримінальному проваджені вирішено, відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:
ОСОБА_5 визнати винним за ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків до покарання за цим вироком частково приєднати ОСОБА_5 невідбуту частину покарання за вироком Деснянського районного суду м. Києва від 15 червня 2017 року та остаточно призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років 8 (восьми) місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Київського слідчого ізолятора» Міністерства юстиції України- залишити без зміни до набрання вироком законної сили.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з 01 грудня 2017 року.
Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлявся.

Процесуальні витрати у кримінальному проваджені відсутні.

Речові докази у кримінальному проваджені, а саме: пластиковий ящик чорного кольору з надписом «Yato», у середині якого знаходиться набір інструментів, виготовлених з металевих деталей, що переданий на зберігання потерплому ОСОБА_7 залишити в його власності.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, захиснику та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя