Справа № 461/6660/17 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/783/798/17 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 та

його захисника адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу прокурора відділу процесуального керівництва управління нагляду прокуратури Львівської області ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000590 на ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 29 вересня 2017 року про відмову в застосуванні до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання,

в с т а н о в и л а :

ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 29 вересня 2017 року відмовлено в задоволенні клопотання слідчого СУ ГУ НП у Львівській області ОСОБА_9 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 .

Обрано ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Суми, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покладено на підозрюваного ОСОБА_7 наступні обов`язки: прибувати до слідчого, у провадженні якого перебуватиме дане кримінальне провадження, прокурора та суду за першим викликом; не відлучатись з населеного пункту, в якому він фактично проживає чи проходить військову службу, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи (військової служби); здати на зберігання до відповідного органу державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, у разі наявності таких.

Роз`яснено підозрюваному зміст ч.5 ст.181 КПК України.

Встановлено строк дії ухвали 2 місяці - до 29.11.2017 року.

На ухвалу слідчого судді прокурор прокуратури Львівської області ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 29 вересня 2017 року та постановити нову ухвалу, якою підозрюваному ОСОБА_7 обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги прокурор зазначає, що ухвала слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 29 вересня 2017 року є необґрунтованою у зв`язку з невідповідністю висновків слідчого судді фактичним обставинам провадження.

Так, при ухваленні даного рішення слідчим суддею не взято до уваги твердження слідчого про те, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, так як останній неодноразово викликався для проведення слідчих та процесуальних дій за його участі, однак на виклики уповноваженої особи не прибував та причини не повідомляв, а також у разі визнання винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 332, ч.2 ст. 342, ст. 293 КК України, ОСОБА_7 загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 7 років з позбавленням права обіймати посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років і це може стимулювати підозрюваного до втечі.

Крім того, слідчим суддею не дано належної оцінки ризику щодо можливості ОСОБА_7 знищити, сховати або спотворити документацію, яка підтверджує його незаконну діяльність, оскільки на даний час встановлюються місце знаходження мобільних телефонів, номерів, за допомогою яких учасники акції координували свої дії та планували свою незаконну діяльність.

Крім того, у підозрюваного буде реальна можливість незаконно впливати на свідків, потерпілого та інших підозрюваних у даному кримінальному провадженні шляхом їх переконання та схилити їх до зміни даних ними показань.

Заслухавши доповідь судді, виступ прокурора ОСОБА_6 на підтримання доводів апеляційної скарги, пояснення підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_8 на заперечення доводів апеляційної скарги, обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи й перевіривши матеріали судової справи та матеріали досудового розслідування, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

10 вересня 2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000590 внесені відомості про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 332, ч.2 ст. 342, ч.2 ст. 345, ст. 293, ч.3 ст. 296, ч.1 ст. 263 КК України.
25 вересня 2017 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 293, ч.2 ст. 332, ч.2 ст. 342 КК України, а саме: активна участь у групових діях, що призвели до суттєвого порушення роботи установи; незаконне переправлення осіб через державний кордон України усуненням перешкод за попередньою змовою групою осіб; опір працівникам правоохоронних органів під час виконання ними службових обов`язків.
Судове рішення про обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання постановлене з дотриманням вимог ст. ст. 177, 178, 179, 194 КПК України.
В силу ст. ст. 131, 132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Згідно з ч.1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, як того вимагає ч. 1 ст. 194 КПК України, слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
При прийнятті оскаржуваного рішення слідчим суддею в повній мірі з`ясовані обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу (ст. 178 КПК України), а також перевірено, чи наявні зазначені у клопотанні ризики, передбачені ст. 177 КПК України.
Приймаючи рішення про відмову в задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, слідчий суддя виходив з того, що при розгляді клопотання прокурор не довів обставин недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.
Доводи апеляційної скарги прокурора про те, що підозрюваний ОСОБА_7 , перебуваючи на волі, може незаконно впливати на свідків, потерпілого та інших підозрюваних у даному кримінальному провадженні з метою зміни ними показань, а також може знищити, сховати або спотворити документацію, яка підтверджує його незаконну діяльність, тим самим перешкоджаючи кримінальному провадженню, є необґрунтованими та матеріалами кримінального провадження не підтверджуються.

Посилання слідчого та прокурора на ту обставину, що підозрюваний ОСОБА_7 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, так як неодноразово викликався для проведення слідчих та процесуальних дій за його участі, однак на виклики уповноваженої особи не прибував та причини не повідомляв, не є підставою застосування найбільш суворого запобіжного заходу, крім того у матеріалах кримінального провадження відсутні дані про належне повідомлення ОСОБА_7 про виклики до слідчого.

Крім того, слідчий суддя вірно встановив, що ОСОБА_7 є військовослужбовцем Збройних Сил України та на даний час виконує службові (бойові) завдання і є учасником антитерористичної операції, позитивно характеризується по місцю роботи та проживання.

Тяжкість злочинів (на яку як на підставу застосування запобіжного заходу тримання під вартою покликається слідчий та прокурор), сама по собі, не може бути безумовною обставиною для застосування найбільш суворого запобіжного заходу.

Разом з тим надані стороною обвинувачення докази свідчать про наявність обгрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ст. 293, ч.2 ст. 332, ч.2 ст. 342 КК України.

Відповідно до положень ч.1 ст. 179 КПК України, особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.
Згідно ч.1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Щодо обставини, яка б свідчила про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику, то така прокурором не доведена й доказами не підтверджується.

Відповідно до ч.4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені п. 1, п. 2 ч. 1 ст. 194 КПК України, але не доведе обставини, передбачені п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні.

Оскільки прокурором доведено обгрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 293, ч.2 ст. 332, ч.2 ст. 342 КК України, однак не доведена недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу, колегія суддів вважає рішення слідчого судді законним та обгрунтованим.

При цьому колегія суддів враховує також обставини, передбачені п.8 ч.1 ст. 178 КПК України, а саме відсутність судимостей у підозрюваного ОСОБА_7 .

Колегія суддів приходить до переконання, що запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання буде достатнім для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігатиме спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 29 вересня 2017 року про відмову в застосуванні до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора відділу процесуального керівництва управління нагляду прокуратури Львівської області ОСОБА_6 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4