Провадження №1-кп/127/1363/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 квітня 2018 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці кримінальне провадження, внесене 17.05.2016 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003710 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Дмитрушки Уманського району Черкаської області, українця, громадянина України, не одруженого, на утриманні має неповнолітню дітину, з середньою спеціальною освітою, працюючого водієм ПП «Автомікс-Спецтранс», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 17.05.2016 близько 08:00 год., перебуваючи на будівельному майданчику по вул. Ватутіна 138 в м. Вінниці, в ході раптово виниклого конфлікту з раніше йому незнайомим ОСОБА_5 , що виник на підставі перешкоджання в`їзду автотранспорту до території будівельного майданчику, умисно наніс один удар кулаком правої руки в область правого ока ОСОБА_5 , від чого останній, втративши рівновагу, впав на землю. Після цього ОСОБА_4 , продовжуючи свою незаконну діяльність, маючи на меті нанесення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи настання наслідків, наніс ще удар по голові ОСОБА_5 .

Внаслідок нанесених ОСОБА_4 ударів ОСОБА_5 у останнього, відповідно до висновку експерта № 43/100 утворились тілесні ушкодження у вигляді черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, що за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, а також контузія середнього ступеня правого ока з крововиливами у внутрішні середовища ока забійні рани правого надбрів`я і нижнього повіка правого ока, навколо-орбітальна гематома, гіфема, частковий гемофтальм, перетинальний та кон`юктивальний крововилив, що за ступенем тяжкості відноситься до тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні злочину визнав частково та суду пояснив, що він працює на автомобілі, доставляє грузи. В той день, а саме 17.05.2016 в нього було дві вигрузки: одна в м. Вінниці, а інша в Вапнярці. В м. Вінницю він прибув та приблизно о 08 годині ранку заїхав на будівельний майданчик для вигризки груза, проте кладовщик, який приймав товар, попросив, щоб на будівельний майданчик заїхати на автомобілі заднім ходом, щоб розгрузити причіп. Для того, щоб виїхати та розвернутися він мав проїхати біля арки, але там стояв автомобіль, в який заливали пальне та біля якого перебувало дві особи. Він спочатку подумав, що автомобіль поламався, але коли підійшов, то побачив, що потерпілий заливав в бак автомобіля пальне та на його прохання швидше від`їхати, бо він дуже поспішав, ОСОБА_5 став до нього висловлюватись нецензурною лайкою. Він потерпілого вдарив лише один раз лівою рукою в праве око, більше ударів він не наносив. При вказаній події був потерпілий та ще одна особа, яка стояла поруч з потерпілим. Були ще особи поруч, але вони стояли за автомобілем та не чули, що відбувалося. В ході конфлікту потерпілий йому погрожував, що він більше не зможе перевозити вантажі в м. Вінниці. Просить застосувати до нього ЗУ «Про амністію у 2016 році», оскільки на якого утриманні перебуває неповнолітня дитина.

Потерпілий ОСОБА_5 суду пояснив, що він 17.05.2016 приблизно о 09 годині перебував з іншим молодим водієм на будівельному майданчику, в них не заводився автомобіль, тому стали заливати з каністри пальне. Він тримав лійку лівою рукою, стояв до молодого водія обличчям, а коли підійшов ОСОБА_4 він до нього стояв спиною та повідомив йому, що в них не заводиться автомобіль, тому необхідно почекати хвилинку, щоб залити пальне і вони тоді від`їдуть. ОСОБА_4 наніс йому перший удар в око, а потім наносив ще удари, проте він не пам`ятає куди і скільки. ОСОБА_4 добре бачив молодий водій, який стояв до нього обличчям, він до ОСОБА_4 стояв спиною. На час вказаної події він працював водієм, а на даний час не працює. Щодо міри покарання, просив ОСОБА_4 призначити покарання згідно чинного законодавства. Заперечує проти застосування до обвинуваченого Закону України «Про амністію у 2016 році».

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 суду пояснив, що потерпілий є його знайомим, колись вони разом працювали. Він виїжджав з території будівельного майданчика та в автомобілів закінчилась солярка. Він зупинився та почав заливати в бак солярку, в цей час до нього підійшов ОСОБА_5 та запропонував допомогти. Через деякий час під`їхав автомобіль, підійшов обвинувачений та почав кричати чого вони тут стоять. Він відповів обвинуваченому, що як тільки заллють солярку поїдуть. Тоді обвинувачений ще щось кричав та вдарив ОСОБА_5 , від удару останній впав. Він почав відштовхувати обвинуваченого та останній ще раз наніс потерпілому удар. Він пам`ятає, що обвинувачений наніс два удара потерпілому. Потерпілий стояв до обвинуваченого спиною та обвинувачений вдарив потерпілого в око та розсік брову.

Крім показань самого обвинуваченого, потерпілого та свідка його винуватість доводиться також зібраними в ході досудового розслідування та судового провадження, та дослідженими в судовому засіданні матеріалами даного кримінального провадження, а саме:

Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 17.05.2016, відповідно до якого 17.05.2016 з заявою про вчинення злочину звернувся ОСОБА_5 в якій просить прийняти міри до невідомого чоловіка, який 17.05.2016 приблизно о 08:20 год., перебуваючи на території бази за адресою АДРЕСА_3 під час виниклого конфлікту умисно спричинив йому тілесні ушкодження та витягом з ЄРДР від 31.07.2017, що підтверджує, що заява потерпілого зареєстрована у встановленому порядку 17.05.2016 (а.крим.пров. 64, 65);

висновком експерта № 43/100 від 26.01.2017, відповідно до якого на підставі наданих медичних документів у ОСОБА_7 під час стаціонарного та амбулаторного лікування з 17.05 по 17.08.16 були виявлені тілесні ушкодження: «закрита черепно-мозкова травма струс головного мозку; контузія середнього ступеня правого ока забійні рани правого надбрів`я і нижнього повіка правого ока, навколо-орбітальна гематома, гіфема, частковий гемофтальм, преретинальний та кон`юктивальний крововилив». Вказані тілесні ушкодження у ОСОБА_7 не являлися небезпечними для життя в момент спричинення і не супроводжувались загрозливими для життя явищами, за ступенем тяжкості належать:

Закрита черепно-мозкова травма струс головного мозку до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я;

Контузія середнього ступеня правого ока забійні рани правого надбрів`я і нижнього повіка правого ока, навколо-орбітальна гематома, гіфема, частковий гемофтальм, перетинальний та кон`юктивальний крововилив до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, оскільки спричинила тривалий (понад 21 день) розлад здоров`я.

Вищевказані ушкодження у ОСОБА_7 виникли від дії тупого твердого предмет (предметів), по давності утворення можуть відповідати строку, вказаному в постанові про призначення судово-медичної експертизи 17.05.16 р. Характер і локалізація тілесних ушкоджень у ОСОБА_7 допускають можливість їх утворення за будь-якого положення ОСОБА_7 при доступності контакту травмуючого предмету з відповідними ділянками тіла, за будь-якої послідовності та свідчать про травматичні дії в ділянку голови та правого ока, що не суперечить обставинам, відображеним у показах ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , тобто могли утворитись від ударів руками по голові (а.крим.пров. 66-68);

протоколом проведення слідчого експерименту від 10.09.2016 з додатком, з якого вбачається, що він проводився за участю потерпілого ОСОБА_5 на території будмайданчику за адресою АДРЕСА_3 . В ході слідчого експерименту ОСОБА_5 відтворив послідовність нанесення йому тілесних ушкоджень, зазначив час та місце, де відбувся конфлікт між ним та ОСОБА_4 , вказав на причину конфлікту (а.крим.пров. 69-71);

протоколом проведення слідчого експерименту від 10.09.2016 з додатком, проведеного за участю свідка ОСОБА_6 та в присутності понятих, ОСОБА_6 вказав на обставини, час, місце та причину конфлікту між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , в ході якого ОСОБА_5 були нанесені тілесні ушкодження (а.крим.пров. 72-74).

Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому КПК України порядку, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Суд вважає, що докази, які підтверджують винуватість обвинуваченого є належними та допустимими, отриманими у рамках закону.

Також, суд враховує показання свідка, щодо причетності ОСОБА_4 до вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України. Будь-яких підстав сумніватися у достовірності показань допитаного свідка по кримінальному провадженню немає.

Крім того, судом встановлено та фактично в судовому засіданні обвинуваченим ОСОБА_4 визнано факт того, що в ході виниклого конфлікту, він наніс потерпілому ОСОБА_5 тілесні ушкодження шляхом удару рукою в праве око, що також підтверджується висновком експерта № 43/100 від 26.01.2017.

Данний факт не оспорюється обвинуваченим, підтверджується показаннями потерпілого, свідка та іншими доказами у кримінальному провадженні.

Суд приймає рішення за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку.

Судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.

Аналізуючи за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 повністю знайшла своє підтвердження в ході судового провадження, а тому його дії суд кваліфікує за ч. 1 ст. 122 КК України нанесення умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження.

Обставин, що відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченого під час судового провадження не встановлено.

Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченого під час судового провадження не встановлено.

При вирішенні питання про призначення обвинуваченим покарання суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України, враховує Постанову Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» з послідуючими змінами та доповненнями та виходить із принципів законності, справедливості, обгрунтованності та індивідуалізації покарання.

При обрані виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 у відповідності до ст. 65 КК України, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, що відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, особу обвинуваченого, що не вперше притягується до кримінальної відповідальності (а.крим.пров. 75, 76, 77), згідно довідки з Уманської ЦРЛ ОСОБА_4 на диспансерних обліках у рай.психіатра та рай.нарколога не стоїть та за медичною допомогою останніх 5 років не звертався (а.крим.пров. 80), приймає до уваги його вік, стан здоров`я, сімейні обставини, а саме те, що на його утриманні перебуває неповнолітній син ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.крим.пров. 81, 82), наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

З урахуванням викладеного, конкретних обставин кримінального провадження, особи обвинуваченого ОСОБА_8 , суд вважає, що для виправлення обвинуваченого, а також попередження вчинення ним нових злочинів буде покарання у виді обмеження волі в межах санкції відповідної статті.

Згідно ст. 1 Закону України «Про застосування амністії в Україні», амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили. Амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального кодексу України та цього Закону.

07 вересня 2017 вступив в силу Закон України № 1810-VІІІ від 22.12.2016 «Про амністію у 2016 році».

Відповідно до п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» звільняються від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, особи, визнані винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, особи, визнані винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також особи, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили, не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності вказаним Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України «Про амністію у 2016 році», питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою особи, яка підтримує публічне обвинувачення в суді чи здійснює нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого (підсудного) чи засудженого, їхніх захисників чи законних представників.

Стаття 13 дія цього Закону поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно, і не поширюється на осіб, які вчинили триваючі або продовжувані злочини, якщо вони закінчені, припинені або перервані після набрання чинності цим Законом.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 , вчинив злочин 17.05.2016, тобто до дня набрання чинності Законом України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016, за який передбачено покарання не суворіше ніж позбавлення волі на строк до трьох років, тобто, відповідно до ст. 12 КК України, злочин є середньої тяжкості. Згідно копії свідоцтва про народження від 21.09.2001 серія НОМЕР_1 , ОСОБА_4 має неповнолітнього сина ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 , відносно якого не позбавлений батьківських прав (а.крим.пров. 81, 82, 87, 88), а тому обвинувачений підпадає під дію ст. 1 п. в) вказаного закону, як такий, що на момент вчинення злочину має на утриманні дитину, якій не виповнилося 18 років, щодо якої не позбавлений батьківських прав.

Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлявся.

Речові докази та процесуальні витрати в кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 374, 395 КПК України, ст. 65 КК України, Законом України «Про застосування амністії в Україні», Законом України «Про амністію у 2016 році» суд,-

З А С У Д И В:
Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.
Звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання внаслідок акту амністії п «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році».

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Вінницької області протягом 30 діб з моменту його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.
Суддя: