ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
справа №201/1841/18
№1-кс/201/2273/2018
У Х В А Л А

іменем України

26 лютого 2018 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у м. Дніпрі скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого в особливо важливих справах першого слідчого відділу СУ прокуратури Дніпропетровської області радника юстиції ОСОБА_4 від 29 січня 2018 року про закриття кримінального провадження №0000838 від 23.10.2016 року,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся зі скаргою до слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська в порядку ст. 303 КПК України, на вказану постанову слідчого про закриття вказаного кримінального провадження, оскільки, на його переконання, ця постанова винесена передчасно, без всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин, а тому просила постанову скасувати та досудове розслідування відновити в загальному порядку.

У скарзі ОСОБА_3 посилається на те, що 23.10.2015 року згідно з ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 28 вересня 2015 року було відкрито кримінальне провадження №0000838 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 382 КК України. 05.04.2016 року за ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 28 березня 2016 року відкрито кримінальне провадження №0000319 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 382 КК України. 31.05.2016 року постановою прокурора відділу процесуального керівництва прокуратури Дніпропетровської області дані кримінальні провадження були об`єднані в одне під єдиним №0000838. 10.11.2016 року відповідно до ухвали Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 07 вересня 2016 року відкрито кримінальне провадження №0000909 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 364 КК України. Того ж дня постановою прокурора відділу процесуального керівництва прокуратури Дніпропетровської області кримінальне провадження №0000838 та кримінальне провадження №0000909 були об`єднані в одне провадження під єдиним №0000838. 30.01.2016 року кримінальне провадження було закрито постановою прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих органів прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 . 31.03.2016 року ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_6 постанова прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих органів прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 була скасована і разом з матеріалами кримінального провадження направлена до прокуратури Дніпропетровської області для організації продовження досудового розслідування. Але, постановою слідчого в особливо важливих справах першого слідчого відділу СУ прокуратури Дніпропетровської області радника юстиції ОСОБА_4 від 29 січня 2018 року кримінальне провадження №0000838 від 23.10.2015 року знову було закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку з відсутністю в діях посадових осіб Управління МВС України на Придніпровській залізниці та членів ліквідаційної комісії Управління МВС України на Придніпровській залізниці складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 382, ч.1 ст. 364 КК України. Заявник вказує на те, що у межах кримінального провадження не були допитані свідки ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 . Крім того, на думку заявника у постанові про закриття даного провадження неточно відображені реальні факти. Так, слідчий ОСОБА_4 вказує, що судове рішення стосовно виплати заявнику грошового забезпечення за час вимушеного прогулу було виконане у повному обсязі, що спростовується рішенням Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 26.04.2016 року по справі №804/445/16. Також ОСОБА_4 у своїй постанові від 29.01.2018 року вказує, що неможливим є повторний допит у якості свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 через те, що вони змінили місце роботи. Хоча, як відомо заявнику, вони і мешкають і працюють у м. Дніпро, що не перешкоджає їх допиту. Тобто, на думку заявника, у постанові про закриття кримінальне провадження №0000838 від 29 січня 2018 року слідчий в особливо важливих справах першого слідчого відділу СУ прокуратури Дніпропетровської області радника юстиції ОСОБА_4 не надав жодної правової аргументації щодо причин його закриття.

Заявник у судове засідання не з`явився, надав до суду письмову заяву, відповідно до якої просив справу розглядати без його участі та без фіксації судового засідання технічними засобами, скаргу підтримує в повному обсязі, просить задовольнити, що з урахуванням ч.6 ст.9 КПК України, дозволяє слідчому судді застосувати загальні засади кримінального провадження, передбачені ст.28 КПК України та розглянути дану скаргу без участі заявника, з метою прийняття процесуального рішення по ній в розумні строки.

Представник прокуратури Дніпропетровської області в судове засідання не з`явився, надав до суду письмову заяву, у якій просить розглядати справу без аудіофіксації судового засідання та без його участі, постанову про закриття кримінального провадження вважає обґрунтованою та заперечує проти задоволення заяви ОСОБА_3 , що відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.

Відповідно до ст. 107 КПК України за відсутності учасників кримінального провадження, фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснюється.

Слідчий суддя, вивчивши та проаналізувавши скаргу та додані до неї матеріали, приходить до наступного.

Як убачається з матеріалів справи та кримінального провадження №0000838, слідчим в особливо важливих справах першого слідчого відділу СУ прокуратури Дніпропетровської області радника юстиції ОСОБА_4 здійснювалось розслідування кримінального провадження №0000838 від 23.10.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 382, ч.1 ст.364 КК України. Відповідно до наявних протоколів допитів у матеріалах кримінального провадження №0000838 від 29.01.2018 року були проведені допити свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_10 . Протоколів допитів інших наведених у заяві осіб ( ОСОБА_8 та ОСОБА_11 ) у якості свідків у матеріалах кримінального провадження немає, що свідчить про неповноту проведених слідчим ОСОБА_4 слідчих дій у межах провадження.

Водночас, слід звернути увагу на наступне.

Так, частиною 2 статті 9 КПК України визначено, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Аналогічні положення відображені і у ч. 4 ст. 38 КПК України щодо зобов`язань самого органу досудового розслідування, які вказують, що останній має застосувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Згідно ст. ст. 2, 284 КПК України, закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів, крім того до кожного учасника кримінального провадження має бути застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 25 КПК України прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Тобто, повнота дослідження кримінального провадження означає встановлення всього кола фактичних обставин, що можуть суттєво вплинути на рішення у кримінальному провадженні; використання такої сукупності доказів, яка обґрунтовує зроблені висновки як такі, що не залишають місця сумнівам.

Неупередженість означає пізнання органами, що ведуть процес, обставин кримінального провадження у точній відповідності з дійсністю, неупередженість їх у збиранні, перевірці та оцінці доказів, безсторонність щодо всіх учасників процесу та інших осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, оскільки на прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого покладається обов`язок надати доказам належну правову оцінку за правилами ч. 1 ст. 94 КПК, та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

У відповідності до положень ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

З норм ст. 26 КПК України випливає, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

З положень ст. 83 КПК України слідує, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Відповідно до вимог ст. 110 КПК України, постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Згідно положень ст. 94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

У свою чергу, слідчий, прокурор під час досудового розслідування, зобов`язаний детально та всебічно перевірити доводи особи, що подала таку заяву.

Зокрема, якщо слідчим закрито провадження за відсутністю в діях особи складу злочину чи самої події, то він має звернути увагу на те, що б така постанова у обов`язковому порядку містила детальний виклад обставин, за яких заявник вважав, що особою (особами) вчинено злочин, а у разі, якщо особі (особам) ставилося в вину декілька протиправних діянь, які підпадають під ознаки різних статей кримінального закону, то чи містить вона висновки щодо відсутності вини особи (осіб) у вчиненні кожного з них.

Згідно ч. 2 ст. 91 КПК України, доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Практика Європейського Суду з Прав Людини щодо проведення ефективного офіційного розслідування кримінальних справ є сталою та вказує на те, що згідно з мінімальними критеріями ефективності, які Суд визначив у своїй практиці, таке розслідування має бути незалежним, безстороннім і підлягати громадському контролю, а компетентні органи повинні діяти зі зразковою ретельністю та оперативністю. Розслідування … має бути ретельним. Це означає, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, зокрема, показання свідків та висновки судових експертиз тощо. Будь-який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення причини … або винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту (див. рішення у справі «Мута проти України», «Карабет та інші проти України»).

А в рішенні ЄСПЛ у справі «Бучинська проти України» Суд констатував факт того, що не може дійти висновку, що органи влади зробили усе від них залежне для забезпечення оперативного та всебічного вжиття заходів для збору доказів, встановлення місцезнаходження та притягнення до відповідальності винних (див. рішення у справі «Бучинська проти України» заява № 35493/10 від 30.04.2015, п. 49), бо за потреби зростаючих високих стандартів у сфері захисту прав людини та основоположних свобод, неминуче вимагається більша рішучість при оцінці порушень основоположних цінностей демократичного суспільства (див. рішення у справі «Сельмуні проти Франції, заява № 235803/94, параграф 95, «Нечипорук і Йонкало проти України», заява № 42310/04, параграфи 148, 149), оскільки тягар доведення можна покласти на органи влади, адже саме вони мають надати задовільні та переконливі пояснення (див. рішення у справі «Салман проти Туреччини, заява № 21986/93, п. 100, «Нечипорук і Йонкало проти України», заява № 42310/04, параграф 150).

Постанова про закриття кримінального провадження повинна містити достатні відомості, які б свідчили про те, що усім обставинам справи у порядку ст. 94 КПК України було надано необхідну правову оцінку в сукупності, що свідчить про те, що встановлена, на даний час, органом досудового розслідування сукупність доказів, якою обґрунтовуються зроблені ним висновки, не може вважатися такою, що не залишає місце сумнівам, а наявність останніх (сумнівів) не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року, (ч. 2 ст. 8, ч. 5 ст. 9 КПК України).

В той же час, за наведеними у скарзі доводами, орган досудового розслідування не провів всі необхідні заходи та закрив кримінальне провадження передчасно, що дає підстави для висновку про те, що скарга підлягає задоволенню, а постанова скасуванню для відновлення досудового розслідування та його проведення у загальному порядку.

При цьому, слідчий суддя, виходячи з ч. 5 ст. 40 КПК України, позбавлений змоги надати конкретні вказівки (зобов`язання) слідчому щодо проведення конкретних слідчих дій, адже слідчій є самостійним у своїй процесуальній діяльність, а слідчий суддя наділений лише правом судового контролю та оцінки зібраних слідством доказів на етапі розслідування, однак він не може переймати на себе функції слідства (п. 18 ч. 1 ст. 3, ч. 3 ст. 22 КПК України). Однак, слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити, що слідство зобов`язане провести у провадженні такий комплекс дій, який би не залишав місце сумнівам, а зроблені ним висновки випливали б зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту, а не ґрунтувались на припущеннях.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 25, 303-307 КПК України,

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого в особливо важливих справах першого слідчого відділу СУ прокуратури Дніпропетровської області радника юстиції ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження №0000838 від 23.10.2016 року задовольнити.

Постанову слідчого в особливо важливих справах першого слідчого відділу СУ прокуратури Дніпропетровської області радника юстиції ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження №0000838 від 23.10.2016 року скасувати, направивши матеріали кримінального провадження до Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області для продовження досудового розслідування.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1