Справа № 314/87/18
Провадження № 1-в/314/314/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22.01.2018 року м. Вільнянськ
Вільнянський районний суд Запорізької області у складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за клопотанням засудженого Державної установи «Дружелюбівський виправний центр (№ 1)» ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: с. Васильківка, Василівський р-н, Дніпропетровська обл., громадянина України, освіта середня, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкав за адресою: АДРЕСА_2 ,

раніше судимого:

1)15.03.1996 року Васильківським районним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 206, ч. 2 ст. 17, ч. 4 ст. 81, ст. 42 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнений 17.06.1998 року умовно-достроково на невідбутий строк, що складає 8 місяців 29 днів.

2)22.09.2003 року Васильківським районним судом Дніпропетровської області за ч. 4 ст. 296, ст. 69 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, звільнений 30.04.2004 року по відбуттю строку покарання.

По даній справі засуджений: 08.11.2006 року вироком Апеляційного суду Дніпропетровської області за п. 2 ч. 2 ст. 115 КК України до покарання у вигляді 14 років позбавлення волі.

Ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області від 09.03.2016 року, на підставі ч. 5 ст. 72 КК України, в строк покарання зараховано строк попереднього ув`язнення з 26.05.2006 року по 30.01.2007 року, із розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.

Ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області від 06.10.2016 року, невідбуту частину покарання у вигляді 2 років 11 місяців 16 днів замінено на обмеження волі, на підставі ст. 72 КК України, зараховано строк знаходження під вартою з дня винесення ухвали до дня прибуття в виправний центр із розрахунку 1 день позбавлення волі відповідає 2 дням обмеження волі.

Початок строку: 26.05.2006 року, кінець строку: 08.09.2019 року,

про умовно-дострокове звільнення,

за участю: прокурора ОСОБА_4 ,

представника колонії ОСОБА_5 ,

захисника засудженого адвоката ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:
До Вільнянського районного суду Запорізької області від засудженого Державної установи «Дружелюбівський виправний центр (№ 1)» ОСОБА_3 надійшло клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Засуджений ОСОБА_3 в судовому засіданні на клопотанні наполягав, просив його задовольнити та звільнити від відбування покарання умовно достроково на підставі ст. 81 КК України на строк який залишився, так як віну скоєному злочині розкаюється, зробив для себе належні висновки, запевнив про недопущення ним порушень закону в майбутньому.
Захисник засудженого адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні клопотання засудженого ОСОБА_3 підтримала, просила суд звільнити останньогоумовно достроково від відбування покарання, так як вважає, що він став на шлях виправлення, вимоги установленого порядку не порушує, працює, стягнень не має, має тридцять заохочень.
Представник адміністрації установи виконання покарань ОСОБА_5 , в судовому засіданні клопотання засудженого підтримав, не заперечував проти його задоволення.
Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання засудженого.

Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши надані йому матеріали, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 81 КК України умовно-достроковому звільненню від відбування покарання підлягають особи, які сумлінною поведінкою та ставленням до праці довели своє виправлення та відбули частину покарання, призначеного залежно від тяжкості вчиненого ними злочину.
Згідно з роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким» рішення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого та доведеності того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. При цьому суд має ретельно з`ясувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправної установи, а також його наміри щодо залучення до суспільно корисної праці.
З матеріалів справи вбачається, що 10.08.2017 року ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області засудженому ОСОБА_3 було відмовлено в задоволенні клопотання про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання на підставі ст. 154 КВК України, так як воно було передчасно подане. На даний час минув строк передбачений ст. 154 КВК України, а тому суд вважає можливим розглянути клопотання засудженого по суті.

З наданих відомостей про особу встановлено, що засуджений ОСОБА_3 20.10.2016 року прибув до Державної установи «Дружелюбівський виправний центр (№ 1)» як особа, яка твердо стала на шлях виправлення. За період відбування покарання характеризується наступним чином, режим відбування покарання порушував, за що мав стягнення, які погашені у встановленому законом порядку, працевлаштований робочим будівельної бригади, до праці ставиться сумлінно, виробничу дисципліну не порушує, зауважень з боку персоналу, за сумлінну поведінку та ставлення до праці тринадцять разів заохочувався, згідно ст. 118 КВК України залучається до робіт по благоустрою установи та житлово-побутових умов засуджених, у взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, відвідує бібліотеку, приймає участь в реалізації програм диференційованого виховного впливу на засуджений «Духовне відродження» та «Підготовка до звільнення».

Оцінивши всі докази, враховуючи вимоги Європейської конвенції з прав людини, вимоги КК України, КВК України, Постанови Верховного Суду України від 26 квітня 2001р № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким», суд дійшов до висновку, що засуджений ОСОБА_3 своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, відбув частину покарання за вироком суду, що відповідно до ст. 81 КК України, дає йому право на умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

На підставі викладеного та керуючись ст. 81 КК України, ч. 1 ст. 537,ст. ст. 539, 395 КПК України, суд -

п о с т а н о в и в:
Клопотання засудженого Державної установи «Дружелюбівський виправний центр (№ 1)» ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , умовно достроково від подальшого відбування покарання, призначеного йому за вироком Апеляційного суду Дніпропетровської області від 08.11.2006 року з урахуванням ухвали Вільнянського районного суду Запорізької області від 09.03.2016 року та ухвали Вільнянського районного суду Запорізької області від 06.10.2016 року, на невідбутий строк, що складає 1 рік 7 місяців 16 днів.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області через Вільнянський районний суд Запорізької області протягом 7 діб з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1
22.01.2018