н/п 1-кп/640/273/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11.12.2017 року Київський районний суд м. Харкова у складі:
головуючої судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
представника потерпілого ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
адвоката ОСОБА_7 ,
В С Т А Н О В И В :
03.06.2016 р. приблизно о 18:45 год., ОСОБА_6 керував технічно справним автомобілем «ВАЗ 2107», д/н. НОМЕР_1 , на якому рухався по вул. Пушкінській м. Харкова зі сторони вул. Мистецтв в напрямку вул. Весніна, зі швидкістю 20 км/год.
В ході руху по вказаній вулиці, на перехресті нерівнозначних доріг вул. Пушкінська та вул. Іванова, ОСОБА_6 виконуючи маневр повороту ліворуч на вул. Іванова, грубо порушивши вимоги п.п. 10.1, 16.13 Правил дорожнього руху України, допустив зіткнення із мотоциклом «Suzuki TL 1000R» д/н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_4 , який рухався по головній дорозі по вул. Пушкінській у зустрічному напрямку зі сторони вул. Весніна в напрямку вул. Мистецтв.
Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, згідно висновку судово-медичної експертизи № 709-А/16 від 27.06.2016 р., ОСОБА_4 спричинено середньої тяжкості тілесне ушкодження за критерієм тривалості розладу здоров`я у вигляді закритого перелому зовнішньої кісточки правого гомілковостопного суглобу без суттєвого зміщення, садна на правому колінному та лівому ліктьовому суглобах.
Порушення п.п. 10.1, 16.13 Правил дорожнього руху України ОСОБА_6 , які згідно висновку судової автотехнічної експертизи № 1022/16 від 24.11.2016 р., знаходяться в причинному зв`язку з подією та наслідками, виразилися в тому, що він, керуючи технічно справним автомобілем «ВАЗ 2107», проявив неуважність, при зміні напрямку свого руху не переконавшись, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху та виконуючи поворот на ліво не надав дорогу мотоциклу «Suzuki TL 1000R» д/н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4 , який рухався у зустрічному напрямку по своїй полосі руху по головній дорозі та допустив з ним зіткнення, що спричинило вказані наслідки.
ОСОБА_6 у скоєному кримінальному правопорушенні винним себе визнав повністю, підтвердив обставини зіткнення з мотоциклом «Suzuki TL 1000R» д/н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4 . Заявив клопотання про застосування у відношенні нього Закону України «Про амністію у 2016 році».
Оскільки учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, судовий розгляд кримінального провадження було проведено у відповідності до вимог ч.3 ст.349 КПК України. При цьому судом їм було роз`яснено, що в цьому випадку будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Своїми діями ОСОБА_6 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому ОСОБА_4 середньої тяжкості тілесне ушкодження.
При призначенні покарання ОСОБА_6 , суд бере до уваги і визнає обставинами, які пом`якшують покарання його щире каяття. Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого судом не встановлено.
З урахуванням обставин справи, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у виді обмеження волі в межах санкції ч. 1 ст. 286 КК України, оскільки вважає, що саме таке покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.
При цьому, враховуючи приведені обставини, позицію сторін даного кримінального провадження, суд приходить до висновків про можливість призначення покарання ОСОБА_6 без застосування додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, передбаченого санкцією ч.1 ст. 286 КК України.
Суд задовольняє клопотання ОСОБА_6 про звільнення його від покарання на підставі п. «в» ст. 1 Закону України "Про амністію у 2016 року" та зазначає наступне:
Відповідно до положень ч. 2 ст. 86 КК України, ч.2 ст. 3 Закону України "Про застосування амністії в Україні", який набрав чинності 07.09.2017 року, установивши на стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.
Як встановлено судом, ОСОБА_6 вчинив злочин середньої тяжкості, має на утриманні малолітню доньку ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відносно якої не позбавлений батьківських прав, а тому він підпадає під дію п. «в» ст. 1 вищевказаного Закону.
Наведене свідчить про наявність підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_6 положень Закону України "Про амністію у 2016".
У відповідності до вимог ст. 128 КПК України особа, якій правопорушенням завдано шкоди, має право під час кримінального провадження пред`явити цивільний позов до обвинуваченого. Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України.
Суд, розглянувши позов ОСОБА_4 , вважає, що матеріальні збитки на відшкодування витрат на лікування у сумі 2443,05 грн., понесені витрати на транспортування транспортного засобу у сумі 3056,24 грн. та на відновлення ремонту мотоцикла у сумі 160884,23 грн. необхідно стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 , оскільки відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України, шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Позовні вимоги потерпілого ОСОБА_4 про стягнення суми втраченого заробітку у розмірі 9429,13 грн. суд залишає без розгляду, оскільки підтвердження з якого періоду і по який позивач знаходився на лікуванні суду не надано.
Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів…
Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, процесуальні витрати на залучення експерта по даному кримінальному провадженню підлягають стягненню з ОСОБА_6 на користь держави у сумі 6010,02 грн.
Керуючись ст. ст. 349, 368, 370, 374, 376 КПК України, п. «в» ст. 1 ЗУ «Про амністію у 2016 році», суд, -
З А С У Д И В :
Визнати виним ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у вигляді обмеження волі строком на 1 (один) рік без позбавлення права керувати транспортними засобами.
На підставі п. «в» ст. 1 Закон України "Про амністію у 2016" - звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання.
Запобіжний захід ОСОБА_6 не обирався.
Вирок може бути оскаржений в судову палату з кримінальних справ апеляційного суду Харківської області через Київський районний суд м.Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення, а засудженим в той же строк з моменту отримання копії вироку.
Суддя