Справа № 512/647/16-к
Провадження № 1-кп/493/49/17

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 вересня 2017 року м. Балта, Одеська область
Балтський районний суд Одеської області в складі:
головуючої-судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинувачених ОСОБА_4 ,
ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Балта Одеської області кримінальне провадження за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лучинчик Вінницької області, українця, громадянина України, з вищою освітою, не працюючого, пенсіонера, мешканця АДРЕСА_1 , в силу ст.. 89 КК України, не маючого судимості,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Архангельськ Російської Федерації, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України,
09.11.2016 року близько 19-ї години, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, з корисливих мотивів, прийшли до домоволодіння, що належить ОСОБА_6 , розташованого по АДРЕСА_3 . Впевнившись, що їх дії непомічені для сторонніх осіб, шляхом зриву замка таємно проникли до господарського приміщення вищезазначеного господарства, звідки таємно викрали 44 кг. цілих грецьких горіхів, вартістю 40 грн. за кілограм, на загальну вартість 1760,00 грн, після чого з місця скоєння злочину намагалися зникнути, однак злочин не було закінчено з причин, які не залежали від їх волі, оскільки їх злочинні дії були виявлені ОСОБА_7 .
Обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 винними себе у вчинені вказаного кримінального правопорушення визнали повністю та пояснили, що 09.11.2016 року о 18-й годині, спільно прийшли до будинку ОСОБА_6 позичити кошти, однак їм не відчинили, тоді вони зайшли до незачиненого сараю, на якому висів замок, та забрали горіхи в двох мішках та винесли їх на вулицю. В цей час їх помітив сусід, який почав на них кричати, тому вони покинули горіхи і втекли.
Потерпілий надав до суду заяву, в якій просить розглядати справу в його відсутності, претензій до обвинувачених не має, шкода відшкодована йому в повному обсязі, щодо покарання покладається на думку суду.
У скоєному обвинувачені розкаюються, обставини справи розуміють правильно, докази не оспорюють, що відповідно до умов ч. 3 ст. 349 КПК України, дає суду право визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, оскільки проти цього не заперечують учасники судового провадження.
Суд, з`ясувавши, що обвинувачені правильно розуміють зміст обставин справи, переконавшись у добровільності їх позицій, роз`яснивши їм, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати фактичні обставини справи в апеляційному порядку, вважає що дії обвинувачених вірно кваліфіковані ч. 2 ст. 15 за ч.3 ст. 185 КК України, як замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка) поєднаний з проникненням у житло.
Призначаючи покарання обвинуваченим, у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винних та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
В силу ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинувачених судом не встановлено.
В силу ст. 67 КК України обставини, що обтяжують покарання обвинувачених судом не встановлено.
При обранні виду та міри покарання обвинуваченим, суд враховує їх відношення до вчиненого, визнання своєї вини, думку прокурора, і вважає за необхідне обрати ОСОБА_4 та ОСОБА_5 покарання в межах санкції ст. 185 ч. 3 КК України у вигляді позбавлення волі.
Однак, в силу вимог ст. 75 КК України, суд вважає можливим звільнити ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання, якщо вони протягом іспитового строку не скоять нового злочину та виконають покладені на них, в силу ст. 76 КК України, обов`язки. При цьому, суд приходить до висновку, що даний вид покарання є достатнім для їх виправлення та попередження нових злочинів.
Процесуальні витрати по справі відсутні.
Запобіжний захід не обирався.
Долю речових доказів, суд вирішує відповідно до ст.. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 371, 374, 375 КПК України, суд
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді трьох років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк в один рік.
На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;
ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді трьох років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк в один рік.
На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;
Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не обирався.
Ухвалу Савранського районного суду Одеської області від 25.11.2016 про накладення арешту на майно скасувати.
Речові докази по справі повернути за належністю потерпілому.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Одеської області через Балтський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копію вироку вручити обвинуваченим, прокурору, Не пізніше наступного дня після ухвалення вироку надіслати його копію учасникам процесу, які не були присутніми в судовому засіданні.

СУДДЯ