АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Апеляційне провадження № 11сс/790/544/18 Головуючий 1ї інстанції ОСОБА_1
Справа № 624/147/18 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія : у порядку КПК України
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 квітня 2018 року колегія судді судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:
головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря - ОСОБА_5 ,
прокурора - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові матеріали за апеляційною скаргою процесуального керівника у кримінальному провадженні прокурора Кегичівського відділу Первомайської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Кегичівського районного суду Харківської області від 16 березня 2018 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання слідчого СВ Кегичівського ВП Сахновщинського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_8 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000072 від 02.03.2018 року за ознаками ч. 1 ст. 190 КК України , -
ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою слідчого судді Кегичівського районного суду Харківської області від 16 березня 2018 року відмовлено в задоволенні клопотання слідчого СВ Кегичівського ВП Сахновщинського ВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_8 , за погодженням з начальником Кегичівського відділу місцевої прокуратури ОСОБА_6 , про накладення арешту на грошові кошти в сумі 183 800 гривень 14 копійок, що знаходяться на банківському рахунку № НОМЕР_1 ТОВ «ТД «УКР АГРО НПК» ( зареєстроване у м. Києві, Голосіївський район, вул. Академіка Вільямса буд. 6д, офіс 43, його керівником є ОСОБА_9 , засновниками є: ОСОБА_10 , адреса засновника: АДРЕСА_1 , ОСОБА_11 , адреса засновника: АДРЕСА_2 та ОСОБА_12 , адреса засновника: АДРЕСА_2 ) - відкритого в АТ «ОТП Банк» (Код СДРПОУ 21685166, тел. НОМЕР_2 ), зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_3 .
Не погодившись із вказаним рішенням суду першої інстанції, прокурор Кегичівського відділу Первомайської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_7 подалаапеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Кегичівського районного суду Харківської області від 16 березня 2018 рокупро відмову в накладенні арешту та винести нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого про арешт майна в повному обсязі.

В обґрунтування скарги зазначила наступне. З метою повного, об`єктивного та всебічного розслідування всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, а також враховуючи, що вищевказані кошти є доказами вчиненого злочину, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, набуті кримінально протиправним шляхом, з метою збереження вказаних речових доказів, та з метою задоволення цивільного позову, який буде подано потерпілою в разі встановлення осіб, що скоїли даний злочин, слідчий за погодженням з прокурором 13.03.2018 звернувся з клопотанням про накладення арешту на грошові кошти до слідчого судді Кегичівського районного суду Харківської області.

Відмовляючи у задоволенні клопотання, слідчий суддя залишив поза увагою той факт, що вказані грошові кошти є засобами вчинення злочину, втрата яких може суттєво негативно вплинути на встановлення істини у справі та прийнятті законного та обґрунтованого рішення у кримінальному провадженні і фактично унеможливлює в подальшому задоволення позовних вимог потерпілої особи, а також не враховано, що таким чином не виконується завдання арешту майна, а саме запобігання його приховування, пошкодження, псування,знищення, відчуження.

Крім того, в ухвалі слідчого судді Кегичівського районного суду Харківської області від 16.03.2018 зазначено, що оскільки на момент розгляду особам,про майно яких йдеться у клопотанні, не повідомлено про підозру.

Однак, вимогами КПК України не передбачено обов`язкової наявності повідомлення про підозру для накладення арешту на майно.

Вислухавши доповідь судді, пояснення прокурора, перевіривши представлені матеріали судового провадження, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що 02.03.2018 до ч/ч Кегичівського ВП Сахновщинського ВП ГУ НП в Харківській області надійшов рапорт від о/у СКП Кегичівського ВП Сахновщинського ВП ГУ НП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_13 , в ході розгляду матеріалів ЖЄО №288 від 16.02.2018 року було виявлено факт кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, а саме: 16.02.2018 до ч/ч Кегичівського ВП Сахновщинського ВП ГУ НП в Харківській області звернулася ОСОБА_14 , мешканка: с. Власівка Кегичівського району Харківської області, про те, що 25.01.2018 перерахувала грошові кошти в сумі 183800 грн. за мінеральні добрива ТОВ "ТД УКР АГРО НПК", але товар так і не отримала. Правова кваліфікація кримінального правопорушення ч. 1 ст. 190 КК України. Відомості про кримінальне правопорушення, передбачені ч. 5 ст. 214 КПК України, відповідно до вимог ч. ч. 1, 4 ст. 214 КПК України внесені 04.10.2017 року під №0000072 слідчим СВ Кегичівського ВП Сахновщинського ВП ГУ НП України в Харківській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_8 . Досудовим розслідуванням встановлено, ТОВ «ТД «УКР АГРО НПК» (код СДРПОУ 33594105 зареєстроване у м. Києві, Голосіївський район, вул. Академіка Вільямса буд.бд, офіс 43, його керівником є ОСОБА_9 , засновниками є: ОСОБА_10 , адреса засновника: АДРЕСА_1 , ОСОБА_11 , адреса засновника: АДРЕСА_2 та ОСОБА_12 , адреса засновника: АДРЕСА_2 . Грошові кошти СФГ «Лугове» перераховано на розрахунковий рахунок № НОМЕР_1 ТОВ «ТД «УКР АГРО НПК» відкритий у АТ «ОТП Банк».

В клопотанні слідчий зазначає, що на даному етапі розслідування виникла необхідність накладення арешту на банківський рахунок відкритий товариством у AT «ОТП Банк», посилаючись на те, що грошові кошти, що знаходяться на рахунках ТОВ «ТД «УКР АГРО НПК» відкритих у AT «ОТП Банк», підпадають під ознаки майна, щодо якого є достатні підстави вважати, що воно має значення речового доказу у кримінальному провадженні та є предметом кримінального правопорушення, крім цього - набуте злочинним шляхом та може бути конфісковане для забезпечення цивільного позову.

Слідчим зазначено, що на сайтах Єдиного державного реєстру юридичних осіб контактів з ТОВ ТД УКР АГРО НПК", не встановлено, у зв`язку з чим в телефонному режимі повідомити про розгляд клопотання представників вказаного товариства неможливо. Слідчим було направлено письмове повідомлення на адресу товариства про розгляд клопотання. Слідчий вважає, що в даному випадку встановлені обставини, що вказують на склад злочину у діях посадових осіб ТОВ ТД УКР АГРО НПК", тому слід враховувати можливість того, що у випадку обізнаності останніх у розгляді клопотання про арешт майна на їх рахунках, вищевказані грошові кошти СФГ «Лугове» можуть бути зняті шахраями готівкою з рахунку № НОМЕР_1 ТОВ «ТД «УКР АГРО НПК» відкритий у АТ «ОТП Банк» що призведе до втрати грошових коштів, як речового доказу та неможливості повернення вказаних коштів потерпілому.

Ухвалою слідчого судді Кегичівського районного суду Харківської області від 16 березня 2018 року відмовлено в задоволені клопотання слідчого СВ Кегичівського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_8 , за погодженням з начальником Кегичівського відділу Первомайської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_6 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000072 від 02.03.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.
Приймаючи рішення про відмову в накладенні арешту на майно, суд першої інстанції мотивував тим, що процесуальних документів щодо визнання зазначеного майна речовими доказами слідчим не надано.

Інша підстава накладення арешту на майно, що зазначена в клопотанні-забезпечення конфіскації майна та цивільного позову, вимагають обов`язкової наявності в кримінальному провадженні підозрюваного (особи, якій у порядку, передбаченому КПК України, повідомлено про підозру, або яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення) або обвинуваченого (особа, обвинувальний акт щодо якої передано до суду в порядку, передбаченому ст. 291 КПК України).

Відповідно до положень статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Згідно ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Суд дійшов вірного висновку про відсутність правових підстав накладення арешту на грошові кошти, оскільки слідчим, у клопотанні, не доведені правові підстави для арешту майна, можливість використання його як доказу у кримінальному провадженні та для забезпечення даного кримінального провадження.
В клопотанні слідчий посилається на вимоги ст. 98 КПК України, відповідно до якої речовими доказами є в тому числі предмети, що були об`єктом кримінальних протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом. Проте будь-яких підтверджень того, що вказане в клопотанні майно є речовими доказами не надав.
Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані, лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна. Однак прокурором, як в судовому засіданні суду першої інстанції так і в засіданні апеляційного суду не доведено існування таких обставин, а клопотання слідчого в цій частині не відповідає вищезазначеним нормам закону.
Слідчим не доведено, що потреби досудового розслідування в конкретному кримінальному провадженні виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи осіб та не доведено значення вилучення майна для встановлення обставин у вказаному кримінальному провадженні і можливість використання його як доказ у кримінальному провадженні, який може бути зіпсований, знищений, перетворений, пошкоджений чи прихований.
Згідно ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону. А отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Проте, попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.
Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необгрунтованому процесуальному примусу, і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор, відповідно до п. 2 ч. 3 ст.132 КПК України не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у право власності, про який ідеться в клопотанні.
Оскільки слідчим не надано суду доказів того, що вищевказане майно визнано речовим доказом, воно належить на праві власності особам, які не є підозрюваними, обвинуваченими чи засудженими, слідчим та прокурором не наведено обставин, за яких незастосування заборони або обмеження користування, розпорядження майном призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна, то слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку, що у задоволенні клопотання слідчого про арешт грошових коштів необхідно відмовити. За наведених вище обставин судова колегія вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги прокурора ОСОБА_7 оскільки вони не спростовують висновки ухвали слідчого судді і не підтвердженні належними доказами.
Враховуючи викладене, колегія суддів підстав для скасування або зміни ухвали слідчого судді, за доводами апеляційної скарги не вбачає.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 392,404,405,407,418,419,423 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу процесуального керівника у кримінальному провадженні прокурора Кегичівського відділу Первомайської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Кегичівського районного суду Харківської області від 16 березня 2018 року залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає .

Головуючий-

Судді-