Справа № 159/1362/17 Провадження №11-кп/773/373/17 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія:ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185 КК України Доповідач: ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 вересня 2017 року місто Луцьк

Апеляційний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження № 0000093 від 14 січня 2017 року, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 13 травня 2017 року щодо ОСОБА_8 ,
В С Т А Н О В И В:
Даним вироком, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, тимчасово безробітного, з професійно-технічною освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , уродження та жителя АДРЕСА_2 , раніше судимого:
-вироком Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 18 лютого 2013 року за ч. 2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки;

-вироком Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 17 вересня .2013 року за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України частково приєднано покарання за вироком Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 18 лютого 2013 року та призначено остаточне покарання у виді позбавлення 4 роки 4 місяці;

- ухвалою Володимирецького суду Рівненської області від 09 липня 2014 року на підставі ст. б ЗУ «Про амністію у 2014 році» невідбуту частину покарання 1 рік 11 місяців 7 днів скорочено на половину і до відбуття визначено 2 роки 4 місяці 23 дні;

- ухвалою Володимирецького суду Рівненської області від 30 липня 2015 року звільнений з місць позбавлення волі умовно-достроково на невідбутий строк покарання 7 місяців 27 днів.

засуджено:

за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі;

за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення.

На підставі ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

Строк відбування покарання ОСОБА_8 визначено обчислювати з моменту приведення вироку до виконання.

Запобіжний захід обвинуваченому до вступу вироку в законну силу залишено попередній - домашній арешт.

Вироком вирішено долю речових доказів та судових витрат.

Згідно з вироком суду ОСОБА_8 визнаний винним і засуджений за те, що він у нічний час у період з 10 по 19 грудня 2016 року, перебуваючи на подвір`ї будинку АДРЕСА_3 , діючи умисно з корисливою метою, повторно, через незамкнені двері, таємно проник до автомобіля марки «Volkswagen Transporter 4 », д.н.з. НОМЕР_1 , звідки таємно викрав 4 блоки цигарок марки «NZ Gold» вартістю 480 гривень, шкіряну сумку коричневого кольору фірми «VIKO» вартістю 500 (п`ятсот) гривень, у якій знаходились польські злоти на загальну суму 120 гривень чим завдав потерпілій ОСОБА_9 майнової шкоди на загальну суму 1100 гривень.

Крім того, він у період з 19 по 23 грудня 2016 року у нічний час, перебуваючи на подвір`ї будинку АДРЕСА_4 , діючи умисно з корисливою метою, повторно, шляхом підбору ключа, таємно проник до автомобіля марки «ВАЗ 2105», д.н.з. НОМЕР_2 , звідки викрав автомагнітолу марки «Pioneer HS-MP817» вартістю 500 гривень, карту пам`яті 2 Гб білого кольору фірми «K1NGMAX» вартістю 66 гривень 50 копійок, розкладний туристичний ніж з руків`ям темно-коричневого кольору вартістю 100 гривень чим завдав потерпілому ОСОБА_10 майнової нікоди на загальну суму 666 гривень 50 копійок.

Також у нічний час з 06 по 07 січня 2017 року обвинувачений ОСОБА_8 , перебуваючи на подвір`ї будинку АДРЕСА_3 , діючи умисно з корисливою метою, повторно, через незамкнені двері багажного відділення, таємно проник до автомобіля марки «Volkswagen LT-35», д.н.з. НОМЕР_3 , звідки таємно викрав надувний матрац з ручним насосом до нього вартістю 800 гривень, дві металеві каністри ємкістю 20 л та 10 л вартістю 450 гривень кожна, 10 л дизельного пального вартістю 240 гривень, набір головок з двома тріщатками вартістю 628 гривень, тканинну сумку з ременем для буксирування та автомобільною аптечкою, що не становлять будь-якої майнової цінності для потерпілого ОСОБА_11 чим завдав потерпілому ОСОБА_12 майнової шкоди на загальну суму 2 568 гривень.

Він же, 13 січня 2017 року близько 05 год. 20 хв., діючи умисно з корисливою метою, спрямованою на заволодіння чужим майном, повторно, через незамкнені на ключ двері підвального приміщення під`їзду № 1 за адресою: АДРЕСА_5 , проник в це приміщення, звідки із коридору загального користування таємно викрав спортивний велосипед марки «Magnum 200» вартістю 1 000 гривень чим потерпілому ОСОБА_13 завдав майнової шкоди на загальну суму 1000 грн.

У поданій апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 , не оспорюючи доведеності винуватості, правильності кваліфікації його дій, вказує на невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості злочину та його особі. Стверджує, що активно сприяв розкриттю злочину, щиро розкаявся у вчиненому, має незадовільний стан здоров`я, у зв`язку із чим потребує лікування. Потерпілі на суворій мірі покаранні не наполягали. З огляду на наведене, просить вирок суду змінити, застосувавши до нього інститут звільнення від покарання з випробуванням, передбачений ст. 75 КК України.
Заслухавши доповідача, який доповів суть вироку та виклав доводи апеляційної скарги, захисника, який підтримав апеляцію обвинуваченого в повному обсязі, прокурора, який її заперечив, перевіривши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд доходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Кваліфікація дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно та ч. 3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане із проникненням у інше приміщення ґрунтується на зібраних у передбаченому кримінальним процесуальним законом порядку та перевірених у судовому засіданні доказах, яким суд дав належну юридичну оцінку, і які ніким з учасників судового провадження не оспорюються.
В силу вимог ст. 65 КК України суд, призначаючи покарання, враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Посилання, наведені в апеляційній скарзі про невідповідність призначеного покарання особі обвинуваченого та ступеню тяжкості вчиненого ним злочину, на думку апеляційного суду, не заслуговують на увагу.

При призначенні покарання судом першої інстанції враховано, що ОСОБА_8 вчинив корисливі злочини проти власності, які за ступенем тяжкості відносяться до категорії середньої тяжкості та тяжких.

До обставин, що пом`якшують покарання, суд відніс щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обтяжуючих покарання обставин судом не встановлено.

З достатньою повнотою судом першої інстанції враховано особу винного, який є особою молодого віку, має зареєстроване місце проживання, його сімейний стан, не працює, суму викраденого, думку потерпілих, які на суворому покаранні не наполягали.

ОСОБА_8 неодноразово притягався до кримінальної відповідальності, попередні судимості не зняті і не погашені, у встановленому законом порядку, будучи засудженим за вчинення умисних злочинів проти власності, після нетривалого проміжку часу, звільнившись з місць позбавлення волі, знову вчинив нові корисливі злочини, що свідчать про його вперте небажання стати на шлях виправлення.

Таким чином, апеляційний суд доходить висновку, що призначене ОСОБА_8 покарання у виді реального позбавлення волі, яке за сукупністю злочинів наближене до мінімальної межі відповідає вимогам ст.ст. 50, 65 КК України, є необхідним і достатнім для виправлення першого та попередження вчинення ним нових злочинів, і таким, що не можна визнати надмірно суворим, як про це зазначено в апеляційній скарзі.

Законних підстав для зміни вироку в частині призначеного обвинуваченому ОСОБА_8 покарання та звільнення його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, про що він просить в апеляційній скарзі, апеляційний суд не вбачає.

Порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли б перешкодити суду повно і всебічно розглянути кримінальне провадження та ухвалити законне і обґрунтоване рішення, апеляційним судом не встановлено.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, Апеляційний суд Волинської області,

У Х В А Л И В:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 13 травня 2017 року щодо ОСОБА_8 без змін.
Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту отримання її копії, шляхом подачі касаційної скарги.
Головуючий
Судді :