Єдиний унікальний номер 227/873/17
Номер провадження 11-кп/775/141/2018

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 квітня 2018 року м. Бахмут

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення апеляційного суду Донецької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника на вирок Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 14 вересня 2017 року відносно ОСОБА_8 та ОСОБА_9 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 14 вересня 2017 року

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м. Білозерське, Донецької області, громадянку України, зареєстровану та мешкаючу за адресою: АДРЕСА_1 та

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженку м. Горлівка, Донецької області, громадянку України, зареєстровану та мешкаючу за адресою: АДРЕСА_2 ,

визнано винуватими та засуджено за ч. 2 ст. 272 КК України до 3 (трьох) років обмеження волі кожну, з позбавленням права обіймати посади чи займатися діяльністю пов`язаною з виконанням організаційно - розпорядчих функцій строком на два роки. Солідарно стягнуто з них моральну шкоду на користь потерпілої у розмірі 100 000 грн. Також стягнуто з кожної 6395,6 грн. судових витрат на залучення експертів.

Згідно вироку, 10 жовтня 2013 року, ОСОБА_8 , будучи службовою особою, а саме директором ПП «БРЕС «Промінь», на яку покладено обов`язок забезпечувати дотримання вимог законодавства про охорону праці працівниками ПП «БРЕС «Промінь», знаходячись на своєму робочому місці, а саме: в приміщенні адміністративної будівлі підприємства за адресою: Донецька область, м. Білозерське, вул. Пушкіна,13а, порушення вимог ст. 21, 24 Кодексу законів про працю України, ст. 2, 13, 17, 18 Закону України «Про охорону праці», пунктів 3.17, 4.1 Типового положення про порядок проведення навчання та перевірки знань з питань охорони праці, затвердженого наказом Державного комітету України з нагляду за охороною праці за № 15 від 26.01.2005, пунктів 1.3, 1.5, 4.1.6 Правил з охорони праці під час виконання робіт на висоті, затверджених наказом Державного комітету України з промислової безпеки, охорони праці та гірничого нагляду за № 62 від 27.03.2007, пункту 6.5.9. Правил будови і безпечної експлуатації підйомників, затверджених наказом Держнаглядохоронпраці за № 232 від 08.12.2003, пункту 1.4. Інструкції з охорони праці № 5 при валці, обрубці і розкряжуванні дерев, затвердженої наказом ПП «БРЕС «Промінь» від 03.05.2013 за № 2, пунктів 1.1, 1.2, 2.3, 2.4 Посадової інструкції на директора, затвердженої директором ПП «БРЕС «Промінь»,

не уклавши трудового договору на роботи підвищеної небезпеки з формувальної обрізки дерев з кошика автомобільного гідравлічного підйомника з поворотною двоколійною стрілою ВС-18-01 РГ, допустила до виконання робіт ОСОБА_10 , який не пройшов навчання та перевірку знань з відповідних питань охорони праці, без медичного огляду та професійного добору, при цьому без проекту ведення робіт, в якому зазначаються типи, перелік необхідних засобів захисту та порядок безпечного виконання робіт на висоті та не забезпечивши при виконанні зазначених робіт з підвищеною небезпекою відповідальну особу (керівника робіт),

внаслідок чого 10 жовтня 2013 року о 08 годині 20 хвилин ранку, ОСОБА_10 , перебуваючи за адресою Донецька область, м. Білозерське, вул. 50 років Жовтня, 6, виконуючи роботи на висоті по формувальній обрізці дерев отримав тяжкі тілесні ушкодження, від яких ІНФОРМАЦІЯ_3 помер.

Головний інженер підприємства «Білозерська ремонтно-експлуатаційна служба «Промінь» ОСОБА_9 , будучи відповідальною особою за безпечне виконання робіт, при зазначених обставинах,

видала наряд на ведення робіт підвищеної небезпеки з формування обрізки дерев з кошика автомобільного гідравлічного підйомника з поворотною двоколійною стрілою ВС-18-01 РГ на висоті 6 метрів, працівнику ОСОБА_10 , який не пройшов навчання та перевірку знань з відповідних питань охорони праці, без медичного огляду та професійного добору, при цьому без проекту ведення робіт, в якому зазначаються типи, перелік необхідних засобів захисту та порядок безпечного виконання робіт на висоті та не забезпечивши при виконанні зазначених робіт з підвищеною небезпекою відповідальну особу (керівника робіт),

чим порушила вимоги статей 14,17,18 «Про охорону праці», пунктів 3.17, 4.1 Типового положення про порядок проведення навчання та перевірки знань з питань охорони праці, затвердженого наказом Державного комітету України з нагляду за охороною праці за №15 від 26.01.2005, пунктів 1.3, 1.5, 4.1.6 Правил з охорони праці під час виконання робіт на висоті, затверджених наказом Державного комітету України з промислової безпеки, охорони праці та гірничого нагляду за №62 від 27.03.2007, пункту 6.5.9. Правил будови і безпечної експлуатації підйомників, затверджених наказом Держнаглядохоронпраці за №232 від 08.12.2003, пункту 1.4. Інструкції з охорони праці №5 при валці, обрубці і розкряжуванні дерев, затвердженої наказом ПП «БРЕС «Промінь» від 03.05.2013 за № 2, пунктів 1.1, 1.2, 1.4 Інструкції з охорони праці №8 при роботі на автовишці, що знаходиться в прямому причинному зв`язку з настанням надзвичайної події - травмуванням та загибелью ОСОБА_10 .

На вказане рішення, захисник обвинувачених подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду скасувати, а провадження по справі закрити.

- зазначає, що в діях обвинувачених відсутній склад інкримінованого злочину, оскільки всі досліджені судом докази свідчать про порушення обвинуваченими вимог законодавства з охорони праці, як посадових осіб підприємства, а ні про порушення ними правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою.

- суб`єктами злочину в даному випадку можуть бути виключно особи, які виконували небезпечну роботу, а не посадові особи підприємства.

- суб`єктивна сторона злочину визначається ставленням винного до наслідків і характеризується необережністю, проте в обвинувальному акті та вироку вина визначена у виді умислу.

- суд не звернув уваги на невідповідність тілесних ушкоджень виявлених в день події, тілесним ушкодженням виявленим під час розтину трупа потерпілого.

- вказує, що між потерпілим та підприємством були не трудові, а цивільно правові відносини, тому роботодавець відповідальність за шкоду заподіяну його здоров`ю не несе.

- між діями обвинувачених та смертю потерпілого відсутній прямий причинний зв`язок.

- судом не визначено ступінь вини самого потерпілого під час виконання ним небезпечних робіт та відмови від госпіталізації, а також вини медичних працівників, які надавали медичну допомогу.

- при призначенні покарання ОСОБА_8 судом не враховано дані про її хворобливий стан.

Від потерпілої надійшло заперечення на апеляційну скаргу захисника, в якому вона вказує на безпідставність та необґрунтованість його вимог та доводів. Просить вирок суду залишити без змін.

Заслухавши суддю доповідача, учасників процесу, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних вимог.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України вирок суду повинен бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є вирок, ухвалений компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченим КПК. Обґрунтованим є вирок, ухвалений судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Зазначених вимог закону суд першої інстанції дотримався.

Висновки суду першої інстанції про винуватість обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, за яке вони засуджені, при викладених у вироку обставинах, підтверджені зібраними у встановленому законом порядку доказами, перевіреними у суді та наведеними у вироку.

Так, відповідно до наказу № 1-к від 01.02.2010 року ОСОБА_8 призначена на посаду директора ПП «Білозерська ремонтно експлуатаційна служба «Промінь».

Відповідно до пунктів 1.1, 2.3, 2.4 «Посадової інструкції на директора», затвердженої директором ПП «БРЕС «Промінь» 03.01.2013, на ОСОБА_8 покладено наступні завдання та обов`язки, зокрема: - організації і забезпечення виконання робітниками завдань та функцій, передбачених в Колективному договорі та посадових інструкціях; - створення працівникам необхідних умов праці; - здійснювати контроль за дотриманням підлеглими трудової дисципліні та дотримання ними вимог «Правил техніки безпеки».

Згідно трудової угоди від 01.10.2013, укладеної між приватним підприємством «Білозерська ремонтно-експлуатаційна служба «Промінь», ОСОБА_9 приступила до виконання обов`язків головного інженера «Білозерська ремонтно-експлуатаційна служба «Промінь».

Відповідно до пунктів 1.1, 2.14 «Посадової інструкції на головного інженера», затвердженої директором ПП «БРЕС «Промінь» 03.01.2013, основним завданням ОСОБА_9 є планування, організація та контроль виконання робіт з технічного обслуговування, ремонту та реконструкції житлових будинків, санітарному обслуговуванню приміщень та прибудинкової території, забезпечення безпечних умов праці працівників, умов проживання людей, та організація роботи по дотриманню вимог охорони праці, пожежної безпеки.

Відповідно коментованої статті 272 КК України, суб`єктом цього злочину є особа, яка зобов`язана дотримувати правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою. Це можуть бути: громадяни суб`єкти підприємницької діяльності; службові особи (керівники робіт, інженерно технічні працівники), службовці, рядові робітники.

Відповідно до п. п. 6, 8 Постанови пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про злочини проти безпеки виробництва» № 7 від 12.06.2009 року, суб`єктом злочину, передбаченого статтею 271 КК, є службова особа підприємства, установи, організації, яка на підставі наказу адміністрації, посадової інструкції чи відповідно до займаної посади має спеціальні обов`язки з охорони праці, або громадянин-суб`єкт підприємницької діяльності. Порушення спеціальних правил безпеки, які стосуються виконання робіт з підвищеною небезпекою, діють на вибухонебезпечних підприємствах або у вибухонебезпечних цехах; порушення правил ядерної або радіаційної безпеки, безпечного використання промислової продукції або безпечної експлуатації будівель і споруд статтею 271 КК не охоплюються та потребують кваліфікації відповідно за статтями 272 - 275 КК.

Таким чином, є безпідставними доводи захисника про відсутність в діях обвинувачених складу інкримінованого злочину через їх неналежність, як суб`єктів цього злочину, оскільки згідно вищенаведених нормативних актів та посадових інструкції обвинувачені були службовими особами, які відповідно до займаних посад мали спеціальні обов`язки з охорони праці.

Згідно висновків експертів за результатами проведення судових інженерно-технічних експертиз з охорони праці та безпеки життєдіяльності, 10.10.13 року під час настання нещасного випадку робочий ПП «БРЕС «Промінь» ОСОБА_10 виконував роботи з формувальної обрізки дерев з кошика автомобільного гідравлічного підйомника з повноповоротною двоколійною стрілою ВС-18-01 РГ на висоті 6 метрів, які згідно з пунктом 18 Додатку 2 до Порядку видачі дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки відносяться до переліку видів робіт підвищеної небезпеки. В досліджуваній ситуації дії директора та головного інженера ПП «Білозерська ремонтно-експлуатаційна служба «Прогрес» дійсно не відповідали вимогам законів, нормативних актів та посадовим інструкціям, що наведені у вироку. Допущені порушення перебувають у прямому причинному зв`язку з настанням смерті ОСОБА_10 .

В діях водія автопідйомника ПП «Білозерська ремонтно-експлуатаційна служба «Прогрес» ОСОБА_11 та робітників ОСОБА_10 і ОСОБА_12 не встановлено відступів від нормативно-правових актів з охорони праці, які з технічної точки зору знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням надзвичайної події - травмуванням ОСОБА_10 (а.с.135-143).

Бригада з трьох працівників не мала змоги вести роботи з формувальної обрізки дерева бензопилою з кошика автомобільного гідравлічного підйомника з повноповоротною двоколійною стрілою ВС-18-01 РГ на висоті 6 метрів безпечним чином у відповідності з необхідним порядком, який виключив би можливість настання нещасного випадку, виконувала ці роботи не у відповідності з необхідним порядком через відсутність проекту ведення робіт, а також без нагляду відповідальної особи (керівника робіт) та через не проведення навчання по питанням охорони праці під час проведення робіт підвищеної небезпеки, що призвело до настання нещасного випадку (а.с. 172-175).

Вказані докази підтверджують наявність в діях обвинувачених порушення правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою, вказують на наявність прямого причинного зв`язку між цими порушеннями та настанням смерті ОСОБА_10 .

Згідно висновків судово-медичних експертиз у ОСОБА_10 виявлено поєднану травму тіла, множинні переломи ребер, пошкодження легенів та інші тілесні ушкодження, які відносяться до категорії тяжких, як небезпечні для життя і перебувають в прямому причинному зв`язку з настанням його смерті (а.с.20 - 22, 201-204).

Є безпідставними і доводи автора апеляції щодо не визначення ступеня вини самого потерпілого під час виконання ним небезпечних робіт та відмови від госпіталізації, а також вини медичних працівників, які надавали медичну допомогу.

Колегія суддів зазначає, що матеріали справи не містять відомостей, які б свідчили про отримання ушкоджень потерпілим в іншому місці та за інших обставин ніж встановлено у вироку. Крім того, згідно пояснень потерпілої, ОСОБА_10 після лікарні весь час перебував за місцем мешкання. Смерть потерпілого настала саме внаслідок отриманих травм. Жодних відомостей, які б свідчили про наявність вини інших осіб, в тому числі і медичних працівників матеріали даного провадження не містять та не надані стороною захисту, яка відповідно до ст. 22 КПК України має рівні права на збирання доказів зі стороною обвинувачення.

Також, наявність вини потерпілого та інших робітників, які виконували роботи з підвищеною небезпекою спростовані висновками судових інженерно технічних експертиз з охорони праці, згідно яких вини вказаних осіб не встановлено.

Відповідно до листа територіальної державної інспекції з питань праці у Донецькій області ОСОБА_10 не є фізичною особою-підприємцем та в розумінні ЗУ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» не є особою, яка забезпечує себе роботою самостійно (а.с. 63-64).

Згідно пояснень потерпілої, ОСОБА_10 працював у ПП «БРЕС «Промінь», протягом серпня жовтня 2013 року, згідно графіку, а саме з 07:00 до 15:30, в тому числі і вдень надзвичайної події.

Крім того, матеріали справи місять трудову угоду між підприємством та потерпілим ОСОБА_10 , яка по своїй суті є одним з видів трудового договору, за яким ОСОБА_10 був зобов`язаний виконати формувальну обрізку дерев за адресою АДРЕСА_3 . Саме за цією адресою трапився нещасний випадок з потерпілим, тому колегія суддів вважає, що той факт, що на вказаному документі відсутній його підпис не спростовує викладених з цього приводу висновків, тому, що часом укладення трудового договору з особою є момент, коли її допущено до роботи.

За таких обставин, вважати, що при виконанні робіт з підвищеною небезпекою мали місце цивільно правові відносини не має жодних підстав, незважаючи на існування рішення колегії суддів апеляційного суду Донецької області в цивільних справах, яким цей факт встановлено, оскільки воно не має преюдиційного значення при вирішенні кримінальної справи.

Що стосується форми вини обвинувачених, то орган досудового розслідування та суд, дійсно охарактеризували її, як умисну, проте з суб`єктивної сторони інкримінованого злочину, він характеризується необережною або змішаною формою вини.

Слід зазначити, що на думку колегії суддів в розглянутій ситуації форму вини обвинувачених слід розцінювати як необережну, але вказане порушення не є істотним та таким, що могло перешкодити або перешкодило суду постановити правильне рішення.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що саме допущені обвинуваченими порушення правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою спричинили загибель ОСОБА_10 , а тому суд прийшов до обґрунтованого висновку про їх винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 272 КК України.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що при призначенні ОСОБА_8 покарання судом в достатній мірі не враховано, що вона є інвалідом 3 групи з втратою двадцяти відсотків працездатності за загальним захворюванням, з рекомендацією спостереження у лікаря онколога за місцем проживання та клінічним прогнозом лікування, визначеним, як сумнівний та трудовим обмежена працездатність.

Зазначену обставину, колегія суддів у відповідності до вимог ст. 66 КК України визнає такою, що пом`якшує покарання ОСОБА_8 та може бути підставою для застосування до неї вимог ст. 75 КК України та свідчити про можливість виправлення її без відбування основного покарання.

Крім того, незважаючи на те, що ОСОБА_8 безумовно згідно зі своїми посадовими обов*язками причетна до нещасного випадку та її вина встановлена вироком суду, але функції контролю за охороною праці більш притаманні та характерні за посадою саме головному інженеру підприємства.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 404 407 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу захисника задовольнити частково.

Вирок Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 14 вересня 2017 року відносно ОСОБА_8 та ОСОБА_9 змінити в частині призначеного ОСОБА_8 покарання.

Вважати ОСОБА_8 засудженою за ч. 2 ст. 272 КК України до трьох років обмеження волі з позбавленням права обіймати посади чи займатися діяльністю пов`язаною з виконанням організаційно - розпорядчих функцій строком на два роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування призначеного основного покарання у виді 3 (трьох) років обмеження волі з іспитовим строком 3 (три) роки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на неї наступні обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

4) виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

В решті вирок залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Верховного суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді