Справа № 700/400/17
Провадження № 1-кп/700/60/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 жовтня 2017 р. Лисянський районний суд Черкаської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Лисянка кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 15.05.2017 року за № 0000188 за обвинуваченням -

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Багва, Маньківського району, Черкаської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не працюючого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, не судимого, у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 Кримінального кодексу України,

УСТАНОВИВ :

ОСОБА_4 в серпні 2016 року перебуваючи на території подвір`я домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , маючи умисел заволодіти чужим майном, таємно, з особистих корисливих спонукань, усвідомлюючи протиправність власних дій, скоїв крадіжку метало-пластикового вікна марки «Інтер-пласт» 2009 року випуску, розміром 120х165 см, вартість якого згідно звіту про незалежну оцінку майна №25/04-001 від 15 травня 2017 року становить 1295 гривень 00 копійок, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_5 матеріальної шкоди на вказану суму.

Потерпілий - ОСОБА_5 , у судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву від 23.06.2017 року про розгляд справи без його участі.

Винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні даного злочину, окрім показань самого обвинуваченого, знайшли своє повне підтвердження у показах потерпілих та матеріалах справи.
Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст.185 КК України визнав повністю та не заперечував обставин вказаних в обвинувальному акті.
За згодою учасників судового провадження, згідно ч.3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів у справі, оскільки вони ніким не оспорюються. При цьому з`ясовано, що учасники провадження, зокрема обвинувачений, правильно розуміє зміст визнаних ним обставин, сумнівів у добровільності та істинності позиції обвинуваченого немає, наслідки визнання цих обставин обвинуваченому роз`яснено.
Враховуючи визнання вини обвинуваченого, суд вважає його показання достатнім доказом вини в інкримінованому йому злочині і за таких обставин, вина ОСОБА_4 у вчиненні злочину передбаченою ч.1 ст.185 КК України є доведеною.
Органами досудового розслідування дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковано правильно, як таємне викрадення чужого майна, за ч.1 ст. 185 КК України.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд відповідно до вимог ст. ст. 65-68 КК України враховує характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного, ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину, який відноситься до категорії середньої тяжкості злочинів, дані про особу, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого.
Згідно ст. 66 КК України обставини, які пом`якшують покарання, а саме: щирого каяття, сприяння розкриттю злочину, відсутності обставин, що обтяжують покарання, кількість викраденого, думку прокурора, даних про особу обвинуваченого, молодий вік обвинуваченого.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинувачений, суд вважає: щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 передбачених ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Скоєний ОСОБА_4 злочин відноситься до категорії середньої тяжкості.
Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного суду України від 24 жовтня 2003 р. №7, (з наступними змінами і доповненнями) «Про практику призначення судами кримінального покарання» визначено, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 65 КК суди повинні призначати покарання в межах, установлених санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинений злочин. Із урахуванням ступеня тяжкості, обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу судам належить обговорювати питання про призначення менш суворого покарання особам, які вперше вчинили злочини, неповнолітнім, жінкам, котрі на час вчинення злочину чи розгляду справи перебували у стані вагітності, інвалідам, особам похилого віку і тим, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, відшкодували завдані збитки тощо.
За місцем проживання обвинувачений характеризується позитивно. На обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.
Суд, призначаючи ОСОБА_4 покарання, також враховує вимоги ч.2 ст. 61 Конституції України про те, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, що відповідно до ч.2 ст. 50 Кримінального кодексу України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами.
З огляду на те, що ОСОБА_4 раніше не судимий, щиро розкаюється у скоєному, сприяв розкриттю злочину, вчинив злочин, які не пов`язаний з загрозою життю і здоров`ю громадян та не представляє інших загроз соціальній безпеці, виправлення можливе без ізоляції від суспільства. Тому, з урахуванням обставин справи, особи обвинуваченого ОСОБА_4 , слід призначити покарання у межах санкції ч.1 ст.185 КК України із застосування до нього покарання у виді штрафу, у розмірі п`ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 (вісімсот п`ятдесят) грн.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Керуючись ст.ст. 369-371, 374 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 185 КК України та призначити покарання у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Черкаської області протягом 30 днів з моменту проголошення вироку через Лисянський районний суд.

Копію вироку Лисянського районного суду Черкаської області негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1