Провадження № 1-кс/592/5670/17
08 листопада 2017 року м.Суми
07.11.2017 року до Ковпаківського районного суду м.Суми надійшло клопотання старшого слідчого Сумського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_3 , погодженого з прокурором Сумської місцевої прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна, яке мотивується тим, що 06.11.2017 року близько 2 год. ОСОБА_5 за попередньою змовою з ОСОБА_6 проникли до буд. АДРЕСА_1 . звідки вчинили крадіжку електроінструменту та грошові кошти, спричинивши потерпілому ОСОБА_7 матеріального збитку на заявлену суму 4500 грн.
Також в період часу з 16 год. 00 хв. 05.11.2017 року до 08 год. 00 хв. ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_6 перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 проникли до приміщення гаража за вказаною адресою, звідки викрали електроінструменти, які належать гр. ОСОБА_8 , чим завдали останньому матеріального збитку на заявлену суму 1200 грн.
Як зазначено у клопотанні, що 06.11.2017 року ОСОБА_6 було повідомлено про підозру в вищевказаних правопорушеннях та було затримано в порядку ст.208 КПК України.
06.11.2017 року ОСОБА_6 добровільно видав працівникам поліції мобільний телефон Nokia imei1: НОМЕР_1 ; imei2: НОМЕР_2 , що належить йому.
Тому просить накласти арешт на мобільний телефон.
У судове засідання слідча не з`явилась.
Дослідивши матеріали клопотання, вважаю, що клопотання підлягає поверненню прокурору у зв`язку з невідповідністю вимогам ст. 171 КПК України, з наступних підстав.
Згідно ч.2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (ч. 3 ст. 170 КПК України).
У відповідності з вимогами ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено, зокрема: підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.
У даному випадку подане клопотання не відповідає вимогам ст. 171 КПК України, оскільки в ньому усупереч ч. 2 ст. 170 КПК України слідчим не вказано з якою саме метою просить накласти арешт на вилучене майно та не зазначено відповідне обґрунтування необхідності арешту майна, яке добровільно видав ОСОБА_6 . Слідча також зазначає, що дане майно може бути доказом, однак яким критеріям зазначеним у статті 98 КПК України воно відповідає не вказала.
Відповідно до ч. 3 ст. 172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.
Отже, відповідно до ч. 3 ст. 172 КПК України дане клопотання про арешт майна підлягає поверненню прокурору, з встановленням строку сімдесят дві години для усунення недоліків.
Керуючись ст.ст. 170 - 172 КПК України, слідчий суддя,
п о с т а н о в и в:
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1