АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/239/18 Справа № 199/6719/17 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 січня 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0002138 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 02 листопада 2017 року щодо
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с. Сонцеве Петропавлівського району Дніпропетровської області, громадянин України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий 14 липня 2017 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м.Дніпропетровська за ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнений від відбуття покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку на 2 роки з покладанням обов`язків,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 просить вирок суду змінити в частині призначеного покарання, призначивши йому більш м`яке покарання.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що суд першої інстанції при призначенні покарання не врахував, що він вину визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має на утримані малолітню дитину, а також перебуває на обліку як інвалід 3 групи довічно.

Вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 02 листопада 2017 року ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 309 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки, на підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутого покарання за вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 14 липня 2017 року, остаточно призначено ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 1 місяць; також вирішено питання щодо судових витрат та речових доказів.

За обставин, викладених у вироку, ОСОБА_8 , 22 серпня 2017 року, приблизно о 23 годині 00 хвилин, знаходячись біля лісосмуги в районі будинку № 96 по вул.М.Малиновського в м. Дніпрі, з невстановлених інгредієнтів, повторно незаконно виготовив без мети збуту у невстановленій кількості психотропну речовину «метамфетамін», помістив психотропну речовину в сліп-пакети, які поклав в ліву зовнішню кишеню шортів.

23 серпня 2017 року, приблизно о 18 годині 30 хвилин ОСОБА_8 був зупинений поліцією біля будинку № 6 по вул. Прогресивній в м. Дніпрі, після чого в період часу з 18 години 50 хвилин до 19 години 10 хвилин працівники поліції вилучили у нього 2 сліп-пакети з вологою порошкоподібною речовиною жовтого кольору масами 0,6404 гр, 0,6696 гр, які містять психотропну речовину, обіг якої обмежено метамфетамін, маса якого складає, відповідно 0,4343 гр та 0,4857 гр, яку ОСОБА_8 повторно незаконно зберігав без мети збуту для особистого вживання.

Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили задовольнити, прокурора, яка просила відмовити у задоволенні апеляційної скарги обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого не підлягає задоволенню з таких підстав.
У відповідності до вимог ст. 404 КПК України вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.
Висновок суду щодо фактичних обставин кримінального провадження, правильність кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_8 за кримінальним законом та доведеність його вини в апеляційній скарзі не оспорюється, а тому апеляційним судом не перевіряється.
Відповідно до положень ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, а також не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.
Як витікає з вимог ст. 65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; з урахуванням ступеню тяжкості скоєного злочину, особи винного та обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Що стосується виду та розміру призначеного обвинуваченому ОСОБА_8 покарання, то при його призначенні судом першої інстанції були враховані: тяжкість скоєного обвинуваченим злочину, який відноситься згідно із ст. 12 КК України до категорії середньої тяжкості злочинів; наявність обставин, що пом`якшують покарання, а саме: визнання вини повністю, щире розкаяння; відсутність обставин, що обтяжують покарання, а також особу винного, який характеризується позитивно, є інвалідом 3 групи, у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем мешкання скарг не надходило, має на утриманні неповнолітню дитину, а також те, що він раніше судимий, вчинив злочин під час іспитового строку через нетривалий час після засудження, що дає підстави колегії суддів вважати обґрунтованим призначення судом першої інстанції покарання з урахуванням ст. 71 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки 1 місяць ОСОБА_8 як такому, що на шлях виправлення не став і вчинив новий злочин за ч. 2 ст. 309 КК України.
Отже, такі обставини як визнання обвинуваченим ОСОБА_8 вини повністю, щире розкаяння, відсутність скарг за місцем проживання, позитивна характеристика, не знаходження на обліку у лікарів психіатра та нарколога, наявність у нього інвалідності 3 групи та неповнолітньої дитини на утриманні, враховані судом при призначенні покарання, а тому колегія суддів не знаходить підстав для повторного їх врахування та пом`якшення покарання за ч. 2 ст. 309 КК України, що призначено у виді позбавлення волі на мінімальний строк, передбачений санкцією ч. 2 ст. 309 КК України.
З урахуванням того, що обвинувачений на шлях виправлення не став і вчинив новий злочин у період іспитового строку за попереднім вироком, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про призначення покарання на підставі ст. 71 КК України.
Відповідно до ч. 4 ст. 71 КК України остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.
Призначаючи покарання на підставі ст. 71 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки 1 місяць, суд дотримавсь положень ч. 4 ст. 71 КК України, а тому підстав для пом`якшення покарання не встановлено.
Отже, колегія суддів приходить до висновку, що призначене обвинуваченому ОСОБА_8 покарання є не тільки справедливим, але й необхідним і достатнім для його виправлення та не вбачає підстав для задоволення вимог його апеляційної скарги, вважаючи доводи останнього не обґрунтованими.
Істотних порушень норм кримінального процесуального законодавства, які є безумовною підставою для скасування або зміни вироку в матеріалах кримінального провадження не встановлено.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 02 листопада 2017 року залишити без задоволення.
Вирок Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 02 листопада 2017 року щодо ОСОБА_8 залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а обвинуваченим, який перебуває під вартою з моменту отримання копії судового рішення.

Судді Апеляційного суду
Дніпропетровської області:

_____________ _________ __________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4