ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
іменем України
Справа № 216/4652/17
Провадження № 1-кс/210/111/18

"14" лютого 2018 р. м. Кривий Ріг

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

представника потерпілої ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кривого Рогу заяву судді Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_4 , щодо заявленого їй відводу представником потерпілої ОСОБА_5 ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000999 справа №216/4652/17 провадження №1-кп/210/271/18, -

ВСТАНОВИВ:
У провадженні Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області знаходиться вищевказана заява про відвід судді ОСОБА_4 .

29.01.2018 суддя ОСОБА_4 звернулась із заявою, в якій зазначає, що в її провадження надійшли матеріали кримінального провадження відносно ОСОБА_6 , яка обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.297, ч.2 ст.383, ч.2 ст.384 КК України, ОСОБА_7 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.297, ч.2 ст.384 КК України, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000999 від 03.06.2017 року. В підготовчому судовому засіданні 26.01.2018 року, при розгляді даного кримінального провадження, представником потерпілої ОСОБА_5 ОСОБА_3 , їй, як головуючому по справі, був заявлений відвід відповідно до п.4 ч.1 ст.75 КПК України. У якості додатків в обґрунтування вказаної заяви, суддею долучено журнал судового засідання на 6 арк. та диск.

У судовому засіданні 14.02.2018 представник потерпілої ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_3 повідомив суду, що він наполягає на задоволенні відводу судді ОСОБА_4 оскільки, остання порушує ведення процесу під час розгляду вказаного кримінального провадження. Крім того, суддя ОСОБА_4 не долучила до своєї заяви, заяву ОСОБА_3 про її відвід від розгляду кримінального провадження відносно ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Прокурор у судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду заяви про відвід судді був повідомлений належним чином.

При даних обставинах, суд вважає за можливе розглянути заяву без його участі.
Розглянувши матеріали за заявою судді ОСОБА_4 про її відвід, додатки до неї, заслухавши пояснення учасника процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, судом встановлено.
Відповідно до Протоколу судового засідання у справі №210/4652/17 від 26.01.2018, Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу у складі: головуючого судді ОСОБА_4 , секретаря судового засідання ОСОБА_8 , за участю: обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , захисників ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , інших осіб ОСОБА_11 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 та судового розпорядника ОСОБА_12 було проведено відкрите судове засідання з розгляду вказаного кримінального провадження. В ході проведення судового засідання представником потерпілої ОСОБА_5 адвокатом ОСОБА_3 заявлено відвід головуючому судді ОСОБА_4 . Свій відвід ОСОБА_3 мотивує тим, що 23 та 24 січня 2018 року він звертався до судді ОСОБА_4 із заявами-клопотаннями про залучення ОСОБА_5 потерпілою, а його представником потерпілої у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , але суддя ОСОБА_4 не розглянула одразу вказані заяви-клопотання, а залучила ОСОБА_5 як потерпілу та ОСОБА_3 як представника потерпілої лише під час судового засідання 26 січня 2018 року.

Так, статтею 75 КПК України, наведено підстави, що виключають участь судді у кримінальному провадженні.

Статтями 126, 129 Конституції України визначено, що суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права. Тому вплив на них у будь-який спосіб забороняється, а втручання в їхню діяльність тягне за собою відповідальність за ст.376 КК України, оскільки порушує порядок здійснення правосуддя відповідно до конституційного принципу незалежності суддів.

У відповідності до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

В рішенні ЄСПЛ у справі «Хаусшильд проти Данії» ЄСПЛ зазначив, що будь-який суддя, щодо безсторонності якого є підстави для побоювань, повинен дати відвід. У рішенні в справі «Фельдман проти України» ЄСПЛ визнав порушенням статті 6 Конвенції незабезпечення суддею достатніх гарантій для виключення будь якого розумного сумніву з приводу його безсторонності.

Разом з тим, у п.п.49-50 рішення від 09 листопада 2006 року «Справа «Білуха проти України»» заява № 33949/02, Європейський суд з прав людини зазначив, що відповідно до усталеної практики Суду наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (рішення у справі «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria) від 24 лютого 1993 року, пп. 27, 28 та п. 30; рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland) № 33958/96, п. 42 ЄСПЛ 2000-XII).
У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду (див. рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства» (Pullar v. United Kingdom) від 10 червня 1996 року, п. 38).
Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного (див. рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), п. 43).
За змістом п.52 рішення від 09 листопада 2006 року «Справа «Білуха проти України»» заява № 33949/02, стосовно об`єктивного критерію Європейський суд з прав людини рекомендує визначати, чи існують переконливі факти, які б могли свідчити про безсторонність суду. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (див. вищевказане рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), п. 44; та рішення у справі «Ферантелі та Сантанжело проти Італії» (Ferrantelli and Santangelo v. Italy) від 7 серпня 1996 року, п. 58).
Як зазначалось вище, заявлені підстави відводу заявником мотивовано порушенням суддею процесу розгляду справи.
Суд зазначає, що вирішення таких питань, процесуальним законодавством віднесено до компетенції апеляційної інстанції, в той час як суд першої інстанції не наділений такими повноваженнями, тому такі питання не можуть бути предметом розгляду в суді першої інстанції.
Не може бути такою підставою і постановлення суддею ухвал у інших справах, чи їх скасування.
Фактів, що виключають чи не допускають участь судді у кримінальному провадженні, у відповідності до ст.75 КПК України, адвокатом ОСОБА_3 не наведено, доказів або слушних побоювань чи розумних сумнівів щодо безсторонності судді ОСОБА_4 , інших обставин, які б викликали сумнів в її об`єктивності та неупередженості не зазначено, а тому, заява про відвід задоволенню не підлягає.

Згідно з п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, а наявність безсторонності повинна визначатись суб`єктивними та об`єктивними критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід враховувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступень, що свідчать про небезсторонність суду.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини (рішення від 09.11.06. у справі «Білуга проти України») важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.
Суд приходить до висновку, що ті обставини, на які посилається представник потерпілої адвокат ОСОБА_3 у заяві про відвід, не виключають участь судді в розгляді кримінального провадження, не свідчать про упередженість або певну зацікавленість судді у наслідках розгляду цієї справи, і тому не є підставою для задоволення заяви про відвід. Будь-яких інших підстав, які викликали б сумнів в об`єктивності та неупередженості судді, не виявлено.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 75, 80, 81 КПК України, суд -
УХВАЛИВ:
Заяву представника потерпілої ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_3 про відвід судді ОСОБА_4 від розгляду кримінального провадження № 0000999 відносно ОСОБА_6 та ОСОБА_7 справа №216/4652/17 провадження №1-кп/210/271/18 залишити без задоволення.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя: ОСОБА_1