Справа № 372/2835/17
У Х В А Л А
іменем України
21 вересня 2017 року Слідчий суддя Обухівського районного суду Київської області ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю особи, яка подала скаргу ОСОБА_3 ,

розглянувши в залі судових засідань Обухівського районного суду Київської області в місті Обухів Київської області скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 звернувся до суду із скаргою, в якій посилаючись на неналежне проведення досудового розслідування, невиконання необхідних слідчих дій, просив зобов`язати слідчого ОСОБА_4 виконати свої службові обов`язки повідомити підозрювану ОСОБА_5 про злочин і передати справу до суду.

ОСОБА_3 в судовому засіданні вимоги скарги підтримав в повному обсязі.

Інші учасники кримінального провадження в судове засідання не з`явились, що відповідно до ч.3 ст.306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.

Вислухавши особу, яка подала скаргу, дослідивши подані письмові докази, оглянувши матеріали кримінального провадження, приймаю до уваги наступне.

Під час розгляду скарги встановлено, що 30.06.2017 року на підставі заяви ОСОБА_6 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001095 було внесено відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 382 КК України.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна.

Згідно ч.2 ст.55 КПК України права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Відповідно до приписів ч.3 ст. 55 КПК України потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.

Згідно ч.1 ст.58 КПК України потерпілого у кримінальному провадженні може представляти представник - особа, яка у кримінальному провадженні має право бути захисником.

При поданні скарги ОСОБА_3 посилався на те, що він у вказаному кримінальному провадженні є представником потерпілого, тому відповідні доводи підлягали дослідженню в судовому засіданні з метою надання йому доступу до суду у відповідності до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Під час судового розгляду будь-яких додаткових доказів щодо процесуального статусу особи, яка подала скаргу у кримінальному провадженні не подавалось. При цьому самим ОСОБА_3 визнано в судовому засіданні, а із наданих слідчому судді документів вбачається, що ОСОБА_3 не набув будь-якого процесуального статусу у кримінальному провадженні № 0001095, не є адвокатом, тому в силу приписів чинного законодавства не може бути представником потерпілого у кримінальному провадженні.

Відповідно до п.п.10,15,16 ч.1 ст.7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, забезпечення доведеності вини, безпосередність дослідження показань, речей і документів.

В судовому засіданні доводи ОСОБА_3 про наявність у нього процесуальних прав оскарження бездіяльності слідчого у цьому кримінальному провадженні не підтвердились.

Враховуючи викладене, під час розгляду скарги не виявлено порушень прав чи законних інтересів ОСОБА_3 , які б підлягали судовому захисту.

Крім того, правових підстав для покладення в судовому порядку на слідчого обов`язку здійснити певну слідчу чи процесуальну дію немає, а вимоги скарги стосуються реалізації слідчим на стадії досудового розслідування власних дискреційних повноважень.

За таких обставин, скаргу слід визнати необгрунтованою і такою, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 7-9, 303-307 КПК України,

У Х В А Л И В:
В задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого у кримінальному провадженні № 0001095 від 30.06.2017 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1