Провадження № 1-кс/240/1/14
Справа № 240/58/14-к
У Х В А Л А
іменем України

16 січня 2014 року Слідчий суддя Олександрівського районного суду Донецької області - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

з участю прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши у судовому засіданні у залі суду с. Олександрівка клопотання прокурора Олександрівського районного суду Донецької області старшого радника юстиції ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Новоандріївка Олександрівського району Донецької області, зареєстрований та мешкає у тому ж АДРЕСА_1 , з середньою освітою, не працюючого, раніше не засудженого, який перебуває у фактичних шлюбних відносинах, має неповнолітню доньку, віком 15 років,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 307 ч. 2 КК України, у незаконному виробництві, виготовленні, придбанні та зберіганні особливо небезпечних наркотичних засобів з метою збуту, та в збуті особливо небезпечних наркотичних засобів.

Ухвалою Олександрівського районного суду Донецької області від 19 листопада 2013 року ОСОБА_6 було обрано запобіжний заход у вигляді утримання під вартою у Артемівському слідчому ізоляторі Донецької області на строк до 14 (чотирнадцятього) січня 2014 року включно.

14 січня 2014 року строк тримання під вартою скінчився і обвинуваченого ОСОБА_6 14 січня 2014 було звільненно з під варти Артемівського слідчого ізолятора Донецької області.

У грудні 2013 року Олександрівського районного суду Донецької області надійшов обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_6 за ст. 307 ч. 2 КК України, який ухвалою суду від 15 січня 2014 року був повернутий прокурору Олександрівського району Донецької області як такий, що не відповідає нормам КПК України. На даний час ця ухвала суду не набрала законной сили.

Прокурор 15 січня 2014 року звернувся до суду з клопотанням про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді утримання під вартою, обгрунтовуючи це тим, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання увигляді позбавленні полі на строк більше п*яти років, і може продовжити злочинну діяльність, бо має щоденну потребу у вживанні наркотичних засобі, на придбання яких у нього нема коштів, бо він не працює.

Прокурор клопотання підтримав і також пояснив, що вважає доведеною вину обвинучаеного у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, між тим вказав, що окрім знайденого під час обшуку за місцем проживання обвинуваченого прекурсору у аптечній пробірці, інших доказів виготовлення та виробництва обвинуваченим наркотичних засобів з метою збуту в справі нема, також відсутні медичні підтвердження того, що на момент обшуку обвинувачений був у стані наркотичного сп*яніння і страждає на наркозалежність.

Обвинувачений та його захисник заперечують проти задоволення клопотання вказуючи на те, що відсутні об*єктивні докази вчинення обвинуваченим вказаного кримінального правопорушення, нема ніяких доказів виготовлення та виробництва обвинучаеним наркотичних засобів з метою збуту, а знайдений під час обшуку прекурсор - це звичайний марганець, можливо придбаний бабусею обвинуваченого раніше, яким обвинувачений не користувався, обвинувачений визнав, що іноді вживає нарктичні засоби, які придбав у м. Білозірське, що після звільнення з слідчого ізолятора зразу ж на другий день з*явився до суду і з*являється на всі виклики суду.

Заслухавши учасників процесу та дослідивши додані до клопотання матеріали, встановив, що ОСОБА_7 обгрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання більше 5 років позбавлення волі, але враховуючи те, що досудове слідство вже було закінчено, а прокурор вказує на те, що обвинувачений може продовжувати збут нарктичних засобів, але не довів, що, залишаючись на свободі, обвинувачений може виготовляти та виробляти наркотичний засіб з метою збуту, що обвинувачений є наркотично залежним і потребує постійного вживання наркотичних засобів, тобто прокурор тільки частково довів наявність вказаного у клопотанні ризику, передбаченого ст. 177 КПК України, але не довів недостатність застосування більш м*яких запобіжних заходів для запобігання ризику, зазначеному у клопотанні. Також враховую, що обвинувачений раніше не засуджений, має сімью, неповнолітню доньку та постійне місце проживання, після звільнення з слідчого ізолятору добровільно регулярно з*являється на виклики суду.

За таких обставин згідно ч. 4 ст. 194 КПК України вважаю за можливе обрати обвинуваченому бульш м*який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, у вигляді особистого зобов*зання з покладенням на обвинуваченого таких обов*язків, які б перешкоджали його виїзду з неселеного пункуту, у якому він зареєстрований та проживає, що вважаю достатнім для запобігання продовження обвинучаеним злочинної діяльності.

Керуючись ст.ст. 179, 193, 194 та 196 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання відмовити.

Застосувати відносно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді особистого зобов*зання.

Зобов*зати ОСОБА_6 прибувати за кожною вимогою до суду, слідчого та прокурора, залежно від стадії кримінального провадження, а також виконувати такі обов*язки:

- не відлучатись із населеного пункту, в якому він зареєстрований та проживає - з села Новоандріївка Олександрівського району Донецької області,

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

На ухвалу може бути подано апеляцію безпосередньо до Апеляційного суду Донецької області протягом п*яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1