Справа № 727/2053/18
Провадження № 1-в/727/47/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 квітня 2018 року Шевченківський районний суд м. Чернівці

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

представника Чернівецької УВП №33 ОСОБА_5

засудженого ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Чернівці клопотання захисника ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого вироком Апеляційного суду Чернівецької області від 18.12.2017 року за ч.2 ст.187 КК України із застосуванням ст.69 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 2 роки 6 місяців з конфіскацією всього належного йому на праві власності майна, крім житла про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, -

В С Т А Н О В И В:
До Шевченківського районного суду м.Чернівці звернувся захисник ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_6 з клопотанням про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким. Вказане клопотання мотивує тим, що засуджений ОСОБА_6 з 24.01.2017 року по даний час відбуває покарання в Чернівецькій УВП №33. Станом на 28.02.2018 року засуджений ОСОБА_6 фактично відбув 1 рік та 6 місяців позбавлення волі, тобто більше половини призначеного судом строку основного покарання у вигляді позбавлення волі, а тому просить суд замінити невідбуту частину призначеного йому покарання у виді позбавлення волі більш м`яким у виді виправних робіт.

Вказує, що засуджений ОСОБА_6 з 23.01.2017 року по 28.02.2018 року включно, відбуваючи покарання та перебуваючи в Державній установі «Чернівецька установа виконання покарань (№33)», будь-яких порушень режиму відбування покарання не допускав, правил поведінки та розпорядку дня повністю дотримується, відповідально ставиться до покладених адміністрацією установи на нього обов`язків, жодних стягнень не має. За сумлінне виконання обов`язків, засудженому ОСОБА_6 оголошено подяку.

Звертає увагу суду на те, що 27.02.2018 року на адресу захисника ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_4 надійшла відповідь від фізичної особи-підприємця ОСОБА_7 , зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , яка дає свою згоду та гарантує працевлаштування ОСОБА_6 на посаду «Агента з продажу нерухомого майна» із забезпеченням виплати заробітної плати, премій та інших грошових винагород у відповідності до чинного законодавства України, надання робочого місця та інших умов, необхідних для забезпечення трудової діяльності ОСОБА_6 на строк не менше одного календарного року з дати підписання трудового договору-контракту.

На основі викладеного, просить суд замінити основне покарання у вигляді позбавлення волі ОСОБА_6 більш мяким покаранням виправними роботами на невідбутий строк, що складає станом на 28.02.2018 року 11 місяців 26 днів, до 24.02.2019 року включно із відрахуванням із суми заробітку в дохід держави у розмірі від десяти до двадцяти відсотків.

Засуджений ОСОБА_6 та його захисник в судовому засіданні просили подане клопотання задовольнити, замінити невідбуту частину призначеного йому покарання у виді позбавлення волі більш м`яким у виді виправних робіт.

В судовому засіданні прокурор заперечував проти задоволення клопотання захисника. Вказав, що дане клопотання є передчасним, оскільки з моменту набрання вироком суду законної сили пройшло лише три місяці. Окрім того, звернув увагу суду на те, що в матеріалах особової справи відсутні відомості чи залучався ОСОБА_6 до якихось робіт адміністрацією УВП. Вказав, що до клопотання не прилучено доказів на підтвердження того, чи використовує вказана фізична особа-підприємець ОСОБА_7 найману працю. Також вказав, що в матеріалах клопотання відсутні відомості, які відображають ставлення ОСОБА_6 до праці. Окрім цього, вказав, що по даному кримінальному провадженню на даний час прокуратурою подано касаційну скаргу до Верховного суду. Вважав, що засуджений своєю поведінкою не виправився, має лише одне заохочення від адміністрації установи.

Заслухавши думку прокурора, засудженого, представника УВП №33 ВДПтСУ в Чернівецькій області, який не заперечував щодо задоволення клопотання, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що клопотання не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Так вироком Апеляційного суду Чернівецької області від 18.12.2017 року ОСОБА_6 засуджено за ч.2 ст.187 КК України із застосуванням ст.69 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 2 роки 6 місяців з конфіскацією всього належного йому на праві власності майна, крім житла. Початок строку відбування покарання починається з 23.01.2017 року. Зараховано ОСОБА_6 строк попереднього ув`язнення в строк покарання з 23.01.2017 року по 20.06.2017 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі відповідно до ч.5 ст.72 КК України. Кінець строку відбування покарання 24.02.2019 року.

Відповідно до п.2 ч.4 ст.82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після відбуття не менше половини строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, коли особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона була засуджена до позбавлення волі.

На час подання до суду клопотання зсуджений відбув 1 рік 6 місяців позбавлення волі, до закінчення відбуття строку покарання залишилось 11 місяців 26 днів.

Як встановлено судом, засуджений ОСОБА_6 за час перебування в Чернівецькій УВП №33 заохочувався адміністрацією установи лише один раз, а саме 26.01.2018 року.

Разом з тим, в матеріалах особової справи засудженого відсутні будь-які відомості на підтвердження того, що засуджений залучався до суспільно-корисних робіт.

Наведені факти не дають достатніх підстав дійти переконання та висновку про те, що засуджений ОСОБА_6 за період відбування покарання став на шлях виправлення, як це передбачено Законом.

Виправлення засудженого - це реалізація позитивних чи негативних змін у його психіці. Висновок про виправлення засудженого слід будувати на обґрунтованому прогнозі його поведінки в звичайних умовах життя, поза установою відбування покарання.

Під ступенем виправлення засуджених до позбавлення волі слід розуміти індивідуалізовану комплексну фіксацію рівня зміни зовнішніх (соціально-правових) і внутрішніх (психолого-педагогічних) характеристик особистості засудженого через певні проміжки часу (у період відбування покарання), які виступають передумовами правомірних (неправомірних) дій і поведінки, як показник готовності (неготовності) вести правослухняний спосіб життя в умовах свободи.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 123 КВК України участь засуджених у виховних заходах враховується при визначенні ступеня їх виправлення, тобто засуджені добровільно, за власним бажанням приймають участь у цих заходах.

Наведені в особовій справі характеризуючі дані не відображають зазначених обставин.

Відповідно до ч.1 ст.82 КК України особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням.

Відповідно до ч.3 ст.82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного суду України N 2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність: б) при заміні невідбутої частини покарання більш м`яким - того, що засуджений став на шлях виправлення.

Виходячи з того, що застосування заміни невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням до засудженої особи є правом, а не обов`язком суду, а сам факт відбуття ним половини строку покарання, не є для цього достатньою правовою підставою, а також приймаючи до уваги той факт, що з часу набрання вироком законної сили пройшло лише три місяці; засуджений не залучався суспільно-корисних робіт, суд приходить до висновку про відсутність достатніх даних, які б свідчили про його виправлення, в тому числі про ставлення ОСОБА_6 до праці, а тому суд приходить до висновку, що засуджений ОСОБА_6 на час розгляду даного клопотання належним чином не довів своє виправлення, в зв`язку з чим клопотання захисника задоволенню не підлягає.

На підставі ст. 82 КК України та керуючись ст.ст.537, 539 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого вироком Апеляційного суду Чернівецької області від 18.12.2017 року за ч.2 ст.187 КК України із застосуванням ст.69 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 2 роки 6 місяців з конфіскацією всього належного йому на праві власності майна, крім житла про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким відмовити.

Ухвала може бути оскаржена на протязі 7 днів з моменту її оголошення в Апеляційний суд Чернівецької області через Шевченківський районний суд м.Чернівці, а засудженим, який утримується під вартою в той же строк з моменту вручення йому ухвали.

СУДДЯ: