АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 640/7945/14-к Головуючий 1 інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/790/600/14
Категория: ст. ст. 170 173 КПК України

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 червня 2014 року колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

адвоката - ОСОБА_7 ,

апелянта - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м.Харкова від 20 травня 2014 року,

В С Т А Н О В И Л А:

16 травня 2014 року слідчий СУ ГУМВС України в Харківській області капітан міліції ОСОБА_9 звернувся до Київського районного суду м.Харкова з клопотанням, погодженим зі старшим прокурором відділу прокуратури Харківської області, про арешт тимчасово вилученого майна в ході проведення огляду затриманого автотранспорту 15.05.2014 року з автомобілю КАМАЗ 5320, який перебував у користуванні ОСОБА_10

20 травня 2014 року ухвалою слідчого судді Київського районного суду м.Харкова клопотання задоволено з посиланням на його обґрунтованість.

В апеляційній скарзі ОСОБА_8 ставить питання про скасування ухвали слідчого судді в частині накладення арешту на автомобіль КАМАЗ та свідоцтво про його реєстрацію ТЗ з винесенням нової ухвали, якою слід відмовити в задоволенні клопотання про арешт майна в цієї частині. Апелянт вважає, що ухвала слідчого судді в частині накладення арешту в цієї частині є незаконною та необґрунтованою. Так, посилаючись на ст. 170 КПК України, автор апеляції зазначає, що вказані автомобіль і свідоцтво не підпадають під жоден критерій ч.2 ст.167 КПК України, а тому вони не можуть бути арештовані. Крім того, пояснив в судовому засіданні, що про підозру в даному кримінальному правопорушенні повідомлено ОСОБА_10 , якому автомобіль не належить.

Заслухавши доповідь судді, ОСОБА_8 і його представника ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу, думку прокурора про законність ухвали слідчого судді, дослідивши матеріали справи і матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження № 0000308 від 15.05. 2014 року не встановлені особи 15.05.2014 року , знаходячись на відстані 1 км від с. Павлівка Краснокутського району Харківської області, здійснили таємне викрадення вуглеводнів з нафтопроводу «Козіївка Сидоричі» , який належить ПАТ «Укрнафта» в кількості 25 куб.м. загальною вартістю 179 250 грн., шляхом її відбору до цистерн автомобіля КАМАЗ, чим спричинили матеріальну шкоду ПАТ «Укрнафта» у великому розмірі.

Задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя дійшов висновку про доведеність необхідності арешту майна, зазначеного в клопотанні.

Згідно із вимогами ст.214 КПК України, 15 травня 2014 року відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочате досудове розслідування.

У даному кримінальному провадженні повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України ОСОБА_10 .

Арешт може бути накладено на майно підозрюваного, обвинуваченого, осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Щодо осіб, які не є підозрюваними (яким у порядку, передбаченому ст.ст.276 279 КПК, повідомлено про підозру, або яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення), обвинуваченими (особа, обвинувальний акт щодо якої передано до суду в порядку, передбаченому ст.291 КПК) або особами, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинили суспільно небезпечне діяння, не може бути прийнято ухвалу про арешт майна.

Посилання прокурора на те, що неможливо злити рідину з автомобіля, не може бути прийнято до уваги, тому як це все рівно має бути зроблено, а зразки рідини вилучені та постановою від 15 травня 2014 року призначено її хімічне дослідження.

Крім того, згідно клопотання про арешт майна , а також ухвали слідчого судді, арешт накладено на автомобіль КАМАЗ 5320 р.н. НОМЕР_1 , а фактично заарештовано автомобіль КАМАЗ 5320 р.н. НОМЕР_2 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію НОМЕР_3 , вилученим з місця події.

За таких обставин колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді винесена передчасно, без дослідження всіх обставин справи, а тому підлягає скасуванню з ухвалою нового рішення.

Керуючись ст.ст. 404, 405, ч. 3 ст. 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_8 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 20 травня 2014 року про задоволення клопотання слідчого по кримінальному провадженню №0000308 від 15.05.2014 року про арешт майна скасувати в частині накладення арешту на автомобіль КАМАЗ та свідоцтво про реєстрацію.

В задоволенні клопотання слідчого СУ ГУМВС України в Харківській області про арешт автомобіля КАМАЗ 5320 р.н. НОМЕР_1 та свідоцтва про реєстрацію ТЗ НОМЕР_3 відмовити.

Тимчасово вилучені автомобіль КАМАЗ 5320 р.н. НОМЕР_2 та свідоцтво про реєстрацію ТЗ НОМЕР_3 негайно повернути ОСОБА_8 .

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, відповідно до вимог ст. 424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді -