Справа № 296/6392/17
УХВАЛА
Іменем України
12 серпня 2017 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

законного представника ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Житомирі клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 , погодженого прокурором відділу прокуратури Житомирської області ОСОБА_8 у кримінальному провадженні №00000140 від 12.08.2017 про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Коростень Житомирської області, громадянина України, учня 9-го класу Коростенської ЗОШ №5, не працюючого, не одруженого, дітей не маючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.296 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

В провадженні СУ ГУНП в Житомирській області знаходиться кримінальне провадження №00000140, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.08.2017 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.296 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що 11.08.2017 року близько 18 години 05 хвилин ОСОБА_7 за попередньою змовою з групою невстановлених осіб, перебуваючи на території ТОВ «Райшляхбуд», що за адресою: Житомирська область смт. Пулини вул. Незалежності, 79 Б із застосуванням предмета, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень, завдав тілесні ушкодження ОСОБА_9 .

ОСОБА_9 підбіг до свого автомобіля та сівши до нього залишив територію підприємства та під`їхав до КУ ЦРЛ «Пулинської районної ради».

ОСОБА_7 переслідуючи потерпілого ОСОБА_9 на автомобілі разом з невстановленими слідством особами прибули до КУ ЦРЛ «Пулинської районної ради» за адресою Житомирська область, смт. Пулини, вул. Незалежності, 44.

В той час коли потерпілий, вибігши із свого автомобіля намагався забігти до приміщення лікувального закладу, ОСОБА_7 застосував предмет зовні схожий на пістолет, здійснивши з нього постріл в напрямку потерпілого та вибігши з машини наздогнав ОСОБА_9 на порозі лікарні та наніс предметом спеціально заготовленим для нанесення тілесних ушкоджень йому удар в область тулуба.

Внаслідок вказаних дій ОСОБА_7 та невстановлених осіб, ОСОБА_9 заподіяно закриту черепно - мозгову травму, струс «забій» головного мозку, забійні рани голови зліва, правого плечового суглобу і грудної клітки, перелому нижньої щелепи зліва, закриту тупу травму черевної порожнини, травматичного шоку I-II ступеню.

Зазначені дії ОСОБА_7 , які виразились у вчиненні хуліганства, тобто грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчиненого групою осіб із застосуванням предмета, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень, органом слідства кваліфіковано за ч. 4 ст. 296 КК України.

12.08.2017 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України.

28.11.2016 слідчий звернувся до суду з клопотанням про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Подане клопотання слідчого обгрунтовувалося тим, що вина ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України повністю підтверджена рядом зібраних у кримінальному провадженні доказами, вказувалося на тяжкість злочину, наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст.177 КПК України, а саме: ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду та перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, а також вказувалося на те, що застосуванні більш м"якого запобіжного заходу ніж цілодобовий домашній арешт не забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Прокурор та слідчий у судовому засіданні клопотання підтримали та просили його задовольнити, з викладених у клопотанні підстав.

Захисник та підозрюваний у судовому засіданні проти клопотання прокурора заперечували, просили застосувати домашній арешт в нічний час, оскільки підозрюваний продовжує навчання.

Заслухавши думку слідчого, прокурора, підозрюваного та його захисника, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини "розумна підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у ст. 5 параграфу 1(с) Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, передбачає "наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин" (рішення O'Hara v. United Kingdom of 16 October 2001, п. 34).

Так, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про доведеність наявності обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.296 КК України, що підтверджується, зокрема: протоколом пред`явлення особи для впізнання; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_7 від 12.08.2017; протоколом слідчого експерименту за участі підозрюваного ОСОБА_7 від 12.08.2017.

Водночас слідчий суддя вважає за необхідне зауважити про те, що прямі вказівки слідчого у поданому клопотанні про "винність ОСОБА_7 у вчиненні злочину" та "повну доведеність його вини" на даній стадії досудового розслідування, зокрема, на стадії обрання підозрюваному запобіжного заходу, піднімає питання порушення принципу призумпції невинуватості.

Європейський суд з прав людини та Комітет з прав людини ООН зауважує на важливість принципу призумпції невинуватості, вказуючи його вплив на всю систему гарантій, передбачених ст. 6 Європейської конвенції, так й ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права: в цьому сенсі презумпція невинуватості є фундаментальною основою судочинства, довкола якої та завдяки якій створюються усі інші кримінально-процесуальні права та свободи.

Відповідно до загального тлумачення ч. 2 ст. 6 Конвенції ("кожний обвинувачений у скоєнні кримінального правопорушення вважається невинуватим до того часу, поки його вина не доведена згідно закону") накладає певні обмеження на офіційних державних осіб відносно незавершеної кримінальної справи, що підштовхують до того, щоб вважати підозрюваного винним, та упередженої оцінки фактів компетентним судовим органом.

Зміст вимоги "доведеності вини обвинуваченого" як необхідної умови спростування презумпції невинуватості розкрито Європейським судом в рішенні по справі «Барбера, Мссеге та Ябардо проти Іспанії» (Barbera, Messegue and Jabardo v. Spain, 6 December 1988, Series A, № 146) де вказано, що ч. 2 ст. 6 Європейської конвенції вимагає, щоб «при виконанні своїх повноважень суддя відійшов від упередженої думки, що підсудний скоїв злочин. За змістом ч. 2 ст. 6 Конвенції докази покладені в основу висновку суду про винуватість обвинуваченого, повинні відповідати як вимогам достатності, так й вимогам переконливості".

Обгрунтовуючи клопотання про затосування до підозрюваного ОСОБА_7 цілодобового домашнього арешту слідчий вказував на тяжкість злочину, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років, та на існування ризиків, передбачених ч. 1 ст.177 КПК.

Слідчим суддею враховується у сукупності те, що злочин у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 (вчинення хуліганства, тобто грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчиненого групою осіб із застосуванням предмета, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень) відноситься до категорії тяжких та передбачає покарання у виді позбавлення волі до 7 років; початкова стадія досудового розслідування у ході якого не встановлено повні обставини вчинення кримінальних правопорушень, з урахуванням інкримінованого злочину, за обставин заподіяння тяжких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_9 , слідчий суддя дійшов висновку про доведеність слідчим та прокурором ризиків, передбачених п.1,3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховування від органу досудового розслідування чи суду, та можливість незаконного впливу на свідків та потерпілих, чи перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Згідно до ч. 1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Слідчий суддя звертає увагу на п. 52 рішенні Європейського суду з прав людини у справі Ливада проти України від 26.06.2014 року, де Суд вказує, що небезпека того, що обвинувачений буде переховуватися, не може оцінюватися виключно за ступенем тяжкості ймовірного покарання. Вона має оцінюватися з урахуванням низки інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування небезпеки переховування, або зробити її на стільки незначною, що вона не зможе обґрунтовувати досудове обмеження свободи особи (рішення у справі Доронін проти України, пп. 63-64, рішення у справах Осипенко проти України, заява № 4634/04, пп. 76-80, від 09.11.2010 р., та Харченко проти України, заява № 40107/02, пп. 79-81, 99 та 101).

З огляду на викладене, оцінивши в сукупності тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_7 за інкримінованим йому злочином, передбаченим ч.4 ст.296 КК України, наявні ризики за ч. 1 ст. 177 КПК України, дані про особу підозрюваного, який є неповнолітнім, має сім"ю та постійне місце проживання у м.Коростені, раніше не судимий, тобто має стійкі соціальні зв"язки, а також те, що з початку вересня місяця має продовжувати навчання у Коростенській школі №5, слідчий суддя вважає, що слідчим та прокурором не доведено та у судовому засіданні не встановлено об"єктивних даних, які б свідчили про те, що забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного можливе виключно в умовах його цілодобового домашнього арешту.

Водночас, вважаючи виправданим на даній початковій стадії досудового розслідування застосування до підозрюваного запобіжного заходу в вигляді домашнього арешту, слідчий суддя вважає за можливе обмежити перебування підозрюваного ОСОБА_7 під таким арештом в період часу з 21 год до 7 год ранку наступної доби, який є достатнім для запобігання встановленим ризикам та дотримання підозрюваним належної процесуальної поведінки у подальшому.

Застосовуючи до підозрюваного ОСОБА_7 домашній арешт, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного також ряд обов"язків згідно ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст.ст.176-178, 179, 186, 193-194 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :

Клопотання ст. слідчого СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 , погодженого прокурором відділу прокуратури Житомирської області ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту ОСОБА_7 задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, строком до 12 жовтня 2017 року.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_7 наступні обов`язки:

1) прибувати до старшого слідчого в ОВС СУ УМВС України в Житомирській області ОСОБА_10 , старшого слідчого СУ УМВС України в Житомирській області ОСОБА_4 , за першою вимогою та до слідчого судді, суду за кожним викликом;

2) не залишати в нічний час - з 21 год. до 7 год. ранку наступної доби місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора, або суду;

3) здати на зберігання слідчому паспорт для виїзду за кордон номер НОМЕР_1 , виданий на ім`я ОСОБА_7 органом 1820;

4) повідомляти слідчого, прокурора про зміну свого місця проживання.

Визначити строк дії покаладених на ОСОБА_7 обов"язків до 12 жовтня 2017 року.

Контроль за виконанням ухвали покласти на орган Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Ухвала підлягає негайному виконанню з моменту її оголошення.

Роз"яснити підозрюваному, що у разі невиконання покладених на нього обов`язків можливе застосування більш жорсткого запобіжного заходу та накладення грошового стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У зв`язку із застосуванням до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваний має бути негайно звільнений з-під варти.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Житомирської області протягом п"яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1