Справа № 182/2/18
Провадження № 1-кс/0182/3/2018
У Х В А Л А
Іменем України
02.01.2018 року м. Нікополь
Слідчий-суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 за кримінальним провадженням № 0005329 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця Дніпропетровської області, Нікопольського району с. Кірове, освіта неповна середня, одруженого, який має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, працюючого вантажником ПК «Дніпровський», який зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 ., раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 115 КК України КК України, -

за участю

прокурора ОСОБА_5

слідчого ОСОБА_3

підозрюваного ОСОБА_4
захисника ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, що має правову кваліфікацію ч.1 ст. 115 КК України, яке мотивоване наступним:

31.12.2017 року приблизно о 05 годині 10 хвилин, ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходився навпроти 2 під`їзду гуртожитку за адресою: АДРЕСА_2 , де в цей час між ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, виникла словесна сварка, яка переросла в бійку.

В ході бійки у ОСОБА_4 , виник злочинний умисел, направлений на умисне вбивство ОСОБА_7 .

Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на умисне вбивство ОСОБА_7 , діючи умисно, ОСОБА_4 цеглиною, яку взяв з землі, тримаючи її у правій руці, наніс множинні удари, точну кількість в ході досудового розслідування не встановлено, в область голови ОСОБА_7 , тобто життєво важливий орган, та множинних ударів в область ребер потерпілого. Від даних ударів ОСОБА_7 впав спиною на землю. Після цього, ОСОБА_4 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на умисне вбивство взявши із землі бетонну плиту, кинув її на груди ОСОБА_7 .

Від отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_7 помер на місці.

Умисні дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ознаками кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України вбивство, тобто умисне противоправне заподіяння смерті іншій людині.
Підозрюваний ОСОБА_4 вчинив особливо тяжкий злочин, за який законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі від 7 до 15 років.

Причетність ОСОБА_4 в скоєні ним суспільно небезпечного діяння, повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: показаннями свідків, протоколом огляду місця події та вилученими речовими доказами, та іншими матеріалами кримінального провадження.

Враховуючи той факт, що для розгляду в розумні строки даного кримінального провадження в суді необхідне забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також те, що наявні достатні підстави вважати, що ОСОБА_4 може:

-переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки, вчинив особливо тяжкий злочин та усвідомлює що за даний злочин може понести покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років

-незаконно впливати на свідків по даному кримінальному провадженню;

-перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

1) ОСОБА_4 у разі визнання його винним у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється може бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років, що може спонукати його переховуватися від суду та незаконно впливати на свідків та потерпілого у цьому кримінальному провадженні;

2) ОСОБА_4 вчинив особливо тяжкий злочин.

Тому виникла наявна необхідність обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 строком на 60 діб.

Запобігання вказаним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, неможливо, оскільки:

- застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки, застави, домашнього арешту, фактично не зможе забезпечити реальне запобігання спробам вчинити ним дії, передбачені п.1-5 ч.1 ст. 177 КПК України;

- у разі обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання ОСОБА_4 може впливати на свідків, потерпілого, його задокументованої злочинної діяльності з метою зміни ними своїх показань та неповідомлення про свій незаконний вплив слідчому, прокурору та суді та покинути відомі слідству його можливі місця перебування, внаслідок чого прокурор не зможе фактично контролювати його виконання;

- під час досудового розслідування не надійшло жодних звернень про передачу ОСОБА_4 комусь на поруки, що виключає передачу його на поруки;

- враховуючи те, що ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення із застосуванням насилля, то відповідно до п.1 ч.4 ст.183 КПК України виключається можливість застосування до нього запобіжного заходу у вигляді застави;

- ОСОБА_4 не має грошових заощаджень або родичів, які могли б його матеріально забезпечити, що виключає можливість застосування до нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Беручи до уваги те, що ОСОБА_4 , усвідомлює наслідки скоєного ним кримінального правопорушення, що може спонукати його переховуватися від органів досудового розслідування, незаконно впливати на свідків, потерпілих, та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, та зважаючи на те, що ОСОБА_4 вчинив злочин із застосуванням насилля, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, що свідчить про неможливість адаптуватися ОСОБА_4 до нормального життя, а також, щоб забезпечити належну поведінку підозрюваного ОСОБА_4 та запобігти зазначеним ризикам слідчий і звернувся до суду з клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Також в судовому засіданні слідчий пояснив, що до теперішнього часу не встановлені всі речові докази, а саме не знайдений мобільний телефон, який був у потерпілого, і підозрюваний, у разі, якщо йому відоме місцезнаходження телефону, може його знищити.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 , пояснила що її чоловік ОСОБА_4 алкогольні напої вживає не часто, він взагалі спокійний. Також свідок зазначила, що ОСОБА_4 є батьком трьох неповнолітніх дітей і єдиним , хто працює в їх сіи`ї, так як вона не може працювати у зв`язку зі слабким здоров`ям їх дочки.

Прокурор у в суді клопотання слідчого підтримав.

Захисник підозрюваного заперечувала проти клопотання слідчого та просила обрати підозрюваному більш м`який запобіжний захід домашній арешт.

Підозрюваний ОСОБА_4 також заперечував проти клопотання слідчого, просив суд застосувати більш м*який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Вивчивши матеріали клопотання, суд приходить до висновку про можливість задоволення клопотання слідчого з наступних підстав.

31 грудня 2017 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України вбивство, тобто умисне противоправне заподіяння смерті іншій людині.
Підозра, оголошена ОСОБА_4 є обґрунтованою.

На думку суду існують обґрунтовані ризики того, що обвинувачений може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки, вчинив особливо тяжкий злочин та усвідомлює що за даний злочин може понести покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років, може незаконно впливати на свідків по даному кримінальному провадженню, з метою зміни ними своїх показань, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме знищити речові докази, які не встановлені органами досудового розслідування.

Застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, можливо, враховуючи те, що за вчинення злочину, передбаченого та ч.1 ст. 115 КК України, йому може бути призначено покарання у вигляді позбавленням волі від 7 до 15 років, то дотримується обов`язкова умова призначення даного запобіжного заходу, передбачена п. 3 ч. 2 ст. 183 КПК України.

Тримання під вартою в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу, зважаючи на суспільний інтерес, який з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і основоположних свобод.

На думку слідчого судді застосування більш м`яких запобіжних заходів до обвинуваченого не зможе запобігти вказаним ризикам, а тому необхідно застосувати до нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, вважаю неможливим визначення застави для підозрюваного.
Строк дії запобіжного заходу належить встановити 60 днів.

На підставі наведеного та керуючись ст. 176-178, 182, 183КПК України, суд

УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого задовольнити, в задоволенні клопотання підозрюваного відмовити.

Обрати щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк дії ухвали 60 днів рахуючи з 08.40 год. 31.12.2017 року до 26.02.2018 року включно.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 5 днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1