Справа № 346/1020/18
Провадження № 1-кс/346/220/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2018 р. м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

Слідчий суддя ОСОБА_1 ,
з участю секретаря ОСОБА_2 ,
слідчого ОСОБА_3 ,
прокурора ОСОБА_4
розглянула клопотання слідчого СВ Коломийського ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000208 від 03.03.2018 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України про арешт майна: посвідчення водія серія НОМЕР_1 , виданого на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Клопотання надійшло до суду 03 березня 2018 року.
Суд перевірив надані матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, у рамках якого було подано клопотання, та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку слідчого, прокурора-
в с т а н о в и в:
Клопотання про арешт майна відповідає вимогам ст. 171 КПК України.
Слідчий клопотання про арешт майна обгрунтовує тим, що 02.03.2018 до Коломийського ВП ГУНП в Івано-Франківській області надійшло повідомлення із ТСЦ2643 про те, що працівниками даного сервісного центру було виявлено посвідчення водія на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із явними ознаками підроблення, та в подальшому встановлено, що дане посвідчення водія не видавалось в порядку передбаченого законом.

По даному факту слідчим СВ Коломийського ВП ГУНП в Івано-Франківській області внесено відомості до ЄРДР за №0000208 від 03.03.2018.

02.03.2018 під час огляду місця події в службовому кабінеті ТСЦ 2643 в м. Коломия, вул. Довбуша,11/1, було виявлено та вилучено водійські права на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серія: НОМЕР_1 .

Відповідно до відповіді із ТСЦ 2642, згідно баз Єдиного державного реєстру МВС України посвідчення водія НОМЕР_1 від 26.01.2017 на громадянина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , центром НОМЕР_2 не видавалось.

Відповідно до вищенаведеного, на даний час виникла необхідність у встановленні осіб які видали, та виготовили вищевказане посвідчення водія, з метою встановлення повних обставин вчинення даного кримінального правопорушення.

Крім того, на час досудового розслідування виникла необхідність в нерозголошенні відомостей по даному факту розслідування, так як досудовим розслідуванням не встановлено повне коло осіб причетних до вчинення даного правопорушення, та є імовірність в продовженні вчинення аналогічних злочинів посадовими особами, які здійснюють свої повноваження в сфері надання сервісних послуг, відповідно керуючись ст. 172 ч. 2 КПК України, виникла необхідність в проведенні розгляду даного клопотання про накладення арешту на майно без власника даного посвідчення водія, з метою уникнення можливості знищення інших підроблених документів, в тому числі приховування підроблених документів, чи документів виданих не передбаченим законом порядку.

В судовому засіданні слідчий клопотання підтримав, просив відповідно до ст. 172 КПК України розгляд даного клопотання провести без участі власника даного майна.

Прокурор просив задоволити клопотання
Заслухавши думку слідчого, вивчивши матеріали, додані до клопотання, враховуючи думку прокурора суд доходить висновку, що клопотання підлягає до задоволення.
Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Відповідно до п. 1, 3 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим майном може бути майно у вигляді речей, які є підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди, а також є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Також, відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України є достатні підстави вважати, що вилучені речі є предметами та знаряддями вчинення злочину, крім того, зазначені речі можуть бути використані як доказ причетності до вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до п. 1 ч. 2ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до ч. 3ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним устатті 98 цього Кодексу. Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.
Згідно ч. 1ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно частини 2 статті 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.
На даний час виникла необхідність в проведенні розгляду даного клопотання про накладення арешту на майно без власника вищезазначеного посвідчення водія, з метою уникнення можливості знищення інших підроблених документів, в тому числі приховування підроблених документів, чи документів виданих не передбаченим законом порядку.

Враховуючи вищенаведене, є достатні підстави вважати, що дане майно відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України і може бути використане як доказ під час розслідування кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4ст. 358 КК України.
За таких обставин з метою забезпечення збереження даних речових доказів на вищезгадане вилучене майнота з метою проведення експертного дослідження із даним посвідченням водія, слід накласти арешт. Цей спосіб арешту майна не призведе до наслідків, що суттєво позначаться на інтересах власників та користувачів майна.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 27,40,87,98,107,167,168,170-173 КПК України,-
У х в а л и в:
Накласти арешт на майно: посвідчення водія серія НОМЕР_1 , виданого на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з метою збереження речових доказів, та з метою проведення експертного дослідження із даним посвідченням водія.

Ухвала підлягає негайному виконанню Коломийським відділом поліції ГУНП в Івано-Франківській області.
Ухвала може бути оскаржена через Коломийський міськрайонний суд до Івано-Франківського Апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення відповідно до ст.ст. 309 ч. 1 п. 9, 395 КПК України.

Слідчий суддя : ОСОБА_1