Ухвала
Іменем України
25 січня 2018 р.

м. Київ
справа 366/2409/16-к
провадження № 51-387ск 17
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3
розглянув касаційну скаргу прокурора прокуратури Київської області на вирок Іванівського районного суду Київської області від 19 квітня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 07 вересня 2017 року в межах кримінального провадження № 0000675 про обвинувачення:
ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Обуховичі, Іванівського району, Київської області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, частин 4, 5 ст. 27 ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 304 КК;
ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Обуховичі, Іванівського району, Київської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, частин 4, 5 ст. 27 ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 304 КК;
ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Обуховичі, Іванівського району, Київської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК;
ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_4 в с. Обуховичі, Іванівського району, Київської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК.
Суть питання
За вироком Іванівського районного суду Київської області від 19 квітня 2017 року засуджено до покарання у виді позбавлення волі:
ОСОБА_6 , за ч. 2 ст. 185 КК на строк 2 роки, за ч. 3 ст. 185 КК на строк 3 роки. На підставі ст. 70 КК за сукупністю злочинів ОСОБА_6 визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки. На підставі ст. 75 КК ОСОБА_6 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 3 роки і покладено на нього обов`язки, передбачені ч. 1 ст. 76 КК;
ОСОБА_7 , за ч. 3 ст. 185 КК на строк 4 роки. На підставі ч. 4 ст. 70 КК за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання призначеного за цим вироком більш суворим, призначеним за вироком Іванівського районного суду Київської області від 16 серпня 2016 року, ОСОБА_7 визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років без конфіскації майна, яке є його власністю. На підставі ст. 75 КК ОСОБА_7 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 3 роки і покладено на нього обов`язки, передбачені ч. 1 ст. 76 КК;
ОСОБА_4 , за ч. 2 ст. 185 КК на строк 2 роки, за ч. 3 ст. 185 КК (за епізодами крадіжки двох електромоторів та бензопили) на строк 4 роки, за частинами 4, 5 ст. 27, ч. 3 ст. 185 КК на строк 3 роки, за ч. 1 ст. 304 КК на строк 5 років. На підставі ст. 70 КК за сукупністю злочинів ОСОБА_4 визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років. Крім того, ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 185 КК (за епізодом крадіжки водонагрівача) визнано невинуватим та виправдано на підставі п. 2 ч. 1 ст. 373 КПК, у зв`язку з недоведеністю, що кримінальне правопорушення вчинено обвинуваченим.
Також вказаним вироком, ОСОБА_5 , за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, частин 4, 5 ст. 27 ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 304 КК визнано невинуватим та виправдано на підставі п. 2 ч. 1 ст. 373 КПК, у зв`язку з недоведеністю, що кримінальні правопорушення вчинено обвинуваченим.
Вирішено питання про судові витрати і долю речових доказів.
Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 07 вересня 2017 року вирок місцевого суду щодо ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 залишено без змін.
Не погоджуючись з вказаними судовими рішеннями прокурор подав до касаційного суду касаційну скаргу, в якій просив скасувати вирок місцевого суду і ухвалу апеляційного суду та призначити новий розгляд у суді першої інстанції
Ухвалою Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 03 січня 2018 року касаційну скаргу прокурора через її невідповідність вимогам ст. 427 КПК, було залишено без руху і надано строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків. Також прокурору було роз`яснено, що в разі не усунення недоліків касаційної скарги, залишеної без руху, в установлений строк така скарга повертається особі, яка її подала.
На виконання ухвали Верховного Суду, прокурор повторно звернувся з касаційною скаргою, в якій порушує питання про скасування ухвали апеляційного суду й призначення нового розгляду у суді апеляційної інстанції.
Встановлені обставини та мотиви Суду
Кримінальним процесуальним кодексом визначено, що касаційна скарга повинна відповідати вимогам зазначеним в статті 427 КПК і вразі не додержання суб`єктом звернення цих вимог, суд касаційної інстанції відповідно до ч. 1 ст. 429 цього Кодексу постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, в якій зазначає недоліки і встановлює строк, необхідний для їх усунення.
Залишаючи касаційну скаргу прокурора без руху, Суд в ухвалі від 03 січня 2018 року, зазначив, що вона подана без додержання п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК, згідно якого в касаційній скарзі зазначається обґрунтування вимог особи, яка подає касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.
При цьому, Суд звернув увагу прокурора на те, що відповідно до ст. 433 КПКсуд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
З урахуванням наведеного, Суд також зазначив, що посилання прокурора при обґрунтуванні своєї касаційної скарги на неповноту судового розгляду, надання власної оцінки доказам та заперечення правильності встановлених фактичних обставин кримінального провадження, не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.
Однак, при повторному зверненні до касаційної інстанції, прокурор указані в ухвалі касаційного суду від 03 січня 2018 року недоліки не усунув, вимог ст. 427 КПК знову не дотримався.
Суд, відзначає, що текст повторно поданої прокурором касаційної скарги є аналогічним за змістом його касаційній скарзі, яка була залишена без руху, за виключенням одного доданого речення: «Таким чином, судом першої інстанції не дотримано положення вимог статей 94, 374 КПК України»
Тобто, всупереч положенням процесуального закону прокурор, у повторній касаційній скарзі знову, обмежився лише загальними фразами про порушення на його думку, судами першої та апеляційної інстанцій, вимог статей 85, 86, 92, 94, 95, 370, 374, 405, 419, 458 КПК, при цьому не конкретизував, у чому саме полягали ці порушення та як вони вплинули на законність й обґрунтованість постановлених судових рішень, та були б безумовною підставою відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК для їх скасування касаційним судом з огляду на положення статей 404, 412 414, 419 цього Кодексу.
Крім того, залишивши без змін обґрунтування касаційної скарги, яке зводиться до вказівок на допущені порушення місцевим судом, прокурор змінив свої вимоги за касаційною скаргою, порушивши питання про скасування лише ухвали апеляційного суду, однак зазначаючи про її незаконність прокурор, обмежився лише загальними фразами, щодо не усунення судом апеляційної інстанції допущених місцевим судом порушень та формально вказав на не дотримання цим судом вимог статей 370, 419 КПК.
Вищенаведене, на думку колегії суддів, свідчить про формальний підхід прокурора до подання касаційної скарги та його ігнорування вказівки Верховного Суду зазначеної в ухвалі від 03 січня 2018 року, про те, що посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судового рішення, і які, на її думку, допущені судом апеляційної інстанції при винесенні судового рішення, навести конкретні аргументи в обґрунтування кожної позиції.
Суд касаційної інстанції є судом права, відповідно до ст. 433 КПК переглядає судові рішення у межах касаційної скарги, тому відсутність у ній згаданого обґрунтування й недотримання положень ст. 427 цього Кодексу, перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Враховуючи викладене, Суд дійшов висновку, що прокурор не усунув недоліки касаційної скарги, залишеної без руху.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху.
З цих підстав Суд постановив:
Касаційну скаргу прокурора прокуратури Київської області з усіма доданими до неї матеріалами повернути останньому.
Ухвала касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3