Справа № 730/90/18 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/795/50/2018
Категорія - санкція Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 лютого 2018 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові справу за апеляційною скаргою підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Борзнянського районного суду Чернігівської області від 25 січня 2018 року,-

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Борзнянського районного суду Чернігівської області від 25 січня 2018 року задоволено клопотання слідчого СВ Борзнянського ВП Бахмацького ВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Борзна, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, розлученого, має на утриманні малолітню дитину, раніше не судимого в силу ст. 89 КК України, мешканця АДРЕСА_1 , -

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, підтверджується доданими до клопотання слідчого доказами: копією витягу з ЄРДР від 23.01.2018р., протоколами огляду місця події, обшуку, актом та довідкою про вартість викраденого майна, показаннями свідка. Крім того, прокурором доведено наявність ризиків, передбачених у п.п.1.5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду, про що свідчить репутація та соціальні зв`язки підозрюваного є особою молодого віку, розлучений, офіційних джерел доходів не має, не судимий в силу ст.89 КК України, підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачене безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до шести років; можливість скоєння іншого кримінального правопорушення, оскільки ОСОБА_8 , будучи обізнаним про наявність щодо нього кримінального провадження за ч.1 ст.309 КК України, яке знаходиться на стадії судового розгляду, продовжує вчиняти умисні корисливі злочини, за місцем проживання його колишньої дружини під час обшуку було виявлено радіодеталі, які могли бути викрадені з АТС інших населених пунктів Борзнянського району, що дає підстави припускати існування обґрунтованої підозри про причетність ОСОБА_8 й до інших злочинів, по яких проводиться досудове розслідування.

Натомість, існування заявленого в клопотанні ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України (можливість підозрюваного незаконно впливати на свідків) є лише припущенням і не підтверджена відповідними доказами.

Підозрюваний ОСОБА_8 просить поновити строки апеляційного оскарження ухвали слідчого судді, оскільки не має даних від адвоката про подачу апеляційної скарги та отримання правової допомоги захисника. Ставить вимогу про скасування ухвали слідчого судді та застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання. Свої вимоги обґрунтовує тим, що суддею при обґрунтуванні підстав застосування запобіжного заходу не вірно вказано строк покарання який загрожує особі. Переконаний, що ризики, які слідчий суддя визнав доведеними є безпідставними і такими, що не підтверджуються матеріалами справи. Звертає увагу суду апеляційної інстанції, що судом повністю проігноровано наявність стійких соціальних зв`язків. Вважає, що за відсутності ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст. 177 КПК України, як це встановив слідчий суддя, та недоведеності інших ризиків, були відсутні підстави для застосування виняткового запобіжного заходу. Крім того, автор скарги наполягає, що і обрання альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави в такому розмірі, що значно перевищує завдані збитки, встановлені матеріалами кримінального провадження, суперечить вимогам процесуального закону та не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення.

В засіданні апеляційного суду захисник та обвинувачений підтримали подану апеляційну скаргу та просили задовольнити з підстав в них зазначених.

Заслухавши доповідача, доводи обвинуваченого на підтримку поданої апеляційної скарги, доводи захисника, думку прокурора, який вважав апеляційну скаргу необґрунтованою та такою що не підлягає задоволенню, а ухвалу слідчого судді просив залишити без змін, дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів не знаходить підстав для їх задоволення. Таке рішення суду обґрунтовує наступним чином.

Мета застосування запобіжних заходів передбачена ст. 177 КПК України.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й обставини зазначені у ч. 1 ст. 178 КПК України.

З положення ст. 178 КПК України та роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, які містяться у постанові 25 квітня 2003 року №4 «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства», слідує, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, суд зобов`язаний також оцінити вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, репутацію підозрюваного, наявність судимостей, спосіб життя, поведінку під час провадження у справі; дослідити відомості, що вказують на існування факторів, обставин чи моральних цінностей, які можуть свідчити про те, що підозрюваний перебуваючи на волі, не порушуватиме покладених на нього процесуальних обов`язків та не займатиметься злочинною діяльністю.

Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, що підтверджується копією витягу з ЄРДР від 23.01.2018р., протоколами огляду місця події, обшуку, актом та довідкою про вартість викраденого майна, протоколом допиту свідка ОСОБА_10 та рядом інших доказів, які надану суду органом досудового розслідування і якими ця обґрунтованість підтверджена. Зокрема, допитані по справі особи, які визнали свою вину в скоєнні крадіжок, прямо вказали на ОСОБА_8 як на активного учасника злочинів.

Колегія суддів знаходить, що слідчим суддею встановлено наявність ризиків того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування і суду, та може вчинити інші кримінальні правопорушення.

Задовольняючи клопотання сторони захисту, колегія суддів допитала свідка ОСОБА_11 , які повідомила, що раніше перебувала в шлюбі з підозрюваним, шлюб між ними розірвано, проте підозрюваний продовжує проживати з нею однією сім`єю і між ними існують фактичні шлюбні відносини.

Даючи оцінку показанням цього свідка, колегія суддів вважає, що вони не переконують колегію суддів у такій міцності соціальних зв`язків, які б були підставою для застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Задовольняючи клопотання про застосування ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя цілком вірно з урахуванням мети та підстав застосування запобіжного заходу дійшов до висновку про необхідність застосування до нього саме такого запобіжного заходу. При цьому, в повній мірі були дотримані вимоги ст.178 та ст. 194 КПК України, врахувавши вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, вік підозрюваного, стан здоров`я, відсутність стабільної роботи чи будь-яких засобів до існування, відсутність стійких соціальних зв`язків, наявність щодо ОСОБА_8 кримінального провадження за ч.1 ст.309 КК України, яке знаходиться на стадії судового розгляду, що вказує на наявність ризиків, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення та переховуватись від органів досудового розслідування та суду, та інші обставини, передбачені ст.178 КПК України.

Окрім цього, слідчий суддя цілком обґрунтовано врахував і те, що саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в даному випадку є найбільш доцільним, а інші запобіжні заходи, з урахуванням вище вказаних підстав, не можуть забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного та уникнути ризиків, вказаних у ст.177 КПК України.

Крім того, відповідно до ч.2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення. А така підозра, як уже зазначалося вище, є достатньо обґрунтованою.

Що стосується прохання підозрюваного про можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, то слідчим суддею розглянута можливість застосування альтернативного запобіжного заходу, у вигляді застави, внесення якої змінює вид запобіжного заходу, а не застосування того запобіжного заходу про який клопоче підозрюваний, саме по собі не вказує про необґрунтованість судового рішення.

Крім того, всі доводи викладені в апеляційній скарзі що стосуються особистісних характеристик підозрюваного судом враховані.

В засіданні апеляційного суду сторона захисту не змогла надати суду будь-яких гарантій того, що за умови застосування запропонованого підозрюваним запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, підозрюваний не продовжуватиме злочинної діяльності.

Тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання її винуватості у кримінальному правопорушенні, сама по собі не є безпосередньою підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в силу чого, і в цій частині доводи апелянта про те, що судом не вірно вказано строк покарання який загрожує особі, є необґрунтованими. Більше того, посилаючись на положення ч.3 ст. 183 КПК України автором скарги «вирвано» із контексту фразу, яка має продовження.

Так, відповідно до ч.3 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Враховуючи, що ОСОБА_8 не лише повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину, а й відповідне кримінальне провадження за ч.1 ст. 309 КК України знаходиться на стадії судового розгляду, дане твердження апелянта є неспроможним.

Що стосується доводів підозрюваного про те, що визначений розмір застави суперечить вимогам процесуального закону та не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення, то дане твердження також є хибним.

Адже, як вірно зазначив в своїй ухвалі слідчий суддя, з цим погоджується і колегія суддів, оскільки дані вимоги ґрунтуються на положеннях чинного процесуального закону. Так, розмір застави, у відповідності до ч.5 ст. 182 КПК України, визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину - від 20 до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Враховуючи суспільну небезпеку, обставини та тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, орієнтовану вартість викраденого майна, особу підозрюваного, слідчий суддя визначив заставу в межах ч.5 ст. 182 КК України, а саме в розмірі 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що зможе гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

За таких обставин обраний запобіжний захід є обґрунтованим і з ним погоджується апеляційний суд.

З огляду на це, колегія суддів не може погодитись з доводами апеляційної скарги підозрюваного про те, що суд порушив вимоги закону та необґрунтовано застосував щодо ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, у зв`язку з чим і передбачених законом підстав для задоволення апеляційних скарг та скасування ухвали слідчого судді немає.

Істотних порушень норм кримінального процесуального закону при розгляді справи в суді, які були б підставою для скасування ухваленого судового рішення не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст. 177, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Борзнянського районного суду Чернігівської області від 25 січня 2018 року, якою задоволено клопотання слідчого СВ Борзнянського ВП Бахмацького ВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду є остаточною і подальшому оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4