Справа № 140/57/18
Пров. № 1-кп/140/146/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м.Немирів
Немирівський районний суд
Вінницької області в складі
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
потерпілого ОСОБА_4
законного представника
потерпілого ОСОБА_5
представник служби у справах дітей
Немирівської РДА ОСОБА_6
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_7 5.12.17 року біля 15 години знаходитвся на території домогосподарства,що розташоване по АДРЕСА_2 . В цей час до ОСОБА_7 прийшов малолітній ОСОБА_8 та поскаржився, що його ображають малолітній ОСОБА_9 та неповнолітній ОСОБА_4 .. Після чого ОСОБА_7 , маючи намір на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю ( хуліганство), ігноруючи загальноприйняті елементарні норми поведінки та моральні принципи у суспільстві, у присутності неповнолітніх осіб, які могли бачити події злочину, усвідомлюючи явну перевагу у фізичних здібностях, використовуючи малозначимий привід, підійшов до неповнолітнього ОСОБА_4 та наніс один удар долонею правої руки по обличчю останньому. Своїми умисними діями ОСОБА_7 спричинив неповнолітньому ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді струсу головного мозку,що відповідно до висновку експерта № 241 від 22.12.2017 р. відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень,що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Будучи допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину в інкримінованому йому злочині передбаченого ст.296 ч. 1 КК України визнав повністю, а також визнав всі фактичні обставини вчинення злочину які йому пред`явлено в обвинуваченні та дав покази, які є послідовними та повністю підтверджують обставини вчинення злочину, що викладені в обвинувальному акті. Просить суворо не карати не позбавляти волі, повністю погоджується з обвинуваченням, запевняє , що більше скоювати злочинів не буде.
Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і учасниками процесу не оспорюються.
Відповідно до ст. 349 КПК України, за згодою всіх учасників судового розгляду, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи , які ніким не оспорюються . При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істиною є їх позиція, також їм роз`яснино, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.
Оцінюючи в сукупності всі досліджені докази, суд вважає, що пред`явлене обвинувачення знайшло своє підтвердження в судовому засіданні в повному обсязі, його дії органами досудового розслідування кваліфіковано вірно за ч.1 ст.296 КК України, як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства,що супроводжується особливою зухвалістю.
Вирішуючи питання про призначення підсудному покарання, суд керується вимогами ст. ст.65-67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання" з послідуючими змінами та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуаліза- ції покарання.
Відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч.2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого суд вважає , щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обтяжуючих вину обставин судом не встановлено.
При призначенні міри покарання обвинуваченому суд враховує ступінь суспільної небезпеки та тяжкість вчиненого злочину,особу винного, його соціальне становище, який на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває , в порядку ст.89 КК України раніше не судимий, пом`якшуючі вину обставини, відсутність даних про попередні притягнення до адміністративної відповідальності, який характеризується за місцем проживання з позитивної сторони , зважив на всі обставини кримінального провадження в їх сукупності, суд приходить до переконання, що необхідним і достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів буде достатнім призначення покарання згідно санкцій ч.1ст.296 КК України із застосуванням ст. 75 КК України - звільненням від відбування призначеного покарання з випробуванням, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 ч.1 п.1.2 КК України .
Речові докази по кримінальному відсутні.
Цивільний позов та процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України , суд,
ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ст. 296 ч.1 КК України та призначити йому покарання у вигляді 2 роки обмеження волі.
На підставі ст. 75 КК України засудженого від відбування призначеного покарання звільнити з випробуванням встановивши іспитовий строк тривалістю 1 рік .
В порядку ст. 76ч.1 п1.2 КК України зобов`язати засудженого періодично з`являтися до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти про зміну свого місця проживання ,роботи, навчання.
Запобіжний захід не обирався
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав,передбачених ст.. 394 КПК України до Вінницького апеляційного суду через Немирівський районний суд протягом 30 діб з моменту його проголошення
Суддя:: ОСОБА_1