Справа пр. №1-кс/756/1581/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 вересня 2017 року м. Київ
в с т а н о в и в:
Заявник ОСОБА_3 звернувся до Оболонського районного суду м. Києва зі скаргою в порядку ст. 303 КПК України на бездіяльність слідчого СВ Оболонського УП ГУ Національної поліції в м. Києві.
Під час огляду місця події о 05 год. 45 хв. 09 липня 2017 року за адресою: м. Київ, вул. Дніпроводська, 1 слідчим СВ Оболонського УП ГУ Національної поліції в м. Києві ОСОБА_6 було вилучено у ОСОБА_3 належний йому на праві власності пістолет моделі ФОРТ-12, № НОМЕР_1 , калібру 9 мм Р.А., призначений для стрільби патронами, спорядженими гумовими або аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами.
Оскільки слідчий не звертався до суду з клопотанням про арешт вказаного майна, яке було тимчасово вилучене, заявник просив суд повернути це майно.
Заявник та його представник підтримали подану скаргу та просили слідчого суддю її задовольнити.
Слідчий ОСОБА_5 у судовому засіданні проти задоволення скарги ОСОБА_3 заперечував.
Прокурор у судове засідання не з`явився, заступник прокурора Київської місцевої прокуратури №5 надіслав до суду заяву, в якій відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України просив розглянути скаргу ОСОБА_3 за відсутності прокурора.
Зважаючи на те, що неявка прокурора згідно з ч. 3 ст. 306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги, слідчий суддя ухвалив провести судове засідання його їхньої відсутності.
Відповідно до приписів ч. 1 ст. 107 КПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось, позаяк сторони кримінального провадження не заявляли відповідного клопотання.
Заслухавши пояснення заявника, його представника, слідчого, дослідивши скаргу та додані до неї документи, матеріали кримінального провадження, слідчий суддя встановив наступне.
Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування врегульовано Главою 26 КПК України.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст. 169 цього Кодексу може бути оскаржена заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна
Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
КПК України передбачає можливість тимчасового вилучення майна у трьох випадках: 1) у затриманої особи; 2) при проведенні огляду; 3) при проведенні обшуку. Майно є тимчасово вилученим до його повернення або вирішення питання про його арешт.
З наведеного вбачається, що вказане майно має статус тимчасово вилученого.
За приписами ст. 171 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; у випадках, передбачених ч. 5 ст. 171, ч. 6 ст. 173 цього Кодексу; у разі скасування арешту.
Згідно з ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно повинно бути негайно повернуто особі, у якої воно вилучено.
Слідчим суддею було з`ясовано, що на час розгляду скарги ОСОБА_3 арешт на тимчасово вилучене майно пістолет моделі ФОРТ-12, № НОМЕР_1 , калібру 9 мм Р.А., призначений для стрільби патронами, спорядженими гумовими або аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами, в порядку, визначеному ст. ст. 170-173 КПК України, накладений не був.
У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 є власником вказаного пристрою для відстрілу патронів з гумовими кулями та має дозвіл на його носіння та зберігання. Доказів, що це майно вилучено законом з обігу, слідчим не надано.
Зважаючи на викладене, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність повернути заявнику тимчасово вилучене майно.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 220, 303-307, 309 КПК України, слідчий суддя,
у х в а л и в:
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1