АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 11-кп/790/593/18 Головуючий І-ої інстанції ОСОБА_1
Справа № 643/5901/17 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.2 15, ч.2 ст.185, ч.2 ст.185 КК України

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
3 квітня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю: прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_7 за апеляційними скаргами прокурора у кримінальному проваджені ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_9 на вирок Московського районного суду м.Харкова від 28 серпня 2017 року, -
В С Т А Н О В И Л А :
Зазначеним вироком

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Харкова, громадянин України, з незакінченою вищою освітою, не одружений, не працює, раніше судимий:

- 16.03.2009р. Московським районним судом м.Харкова за ч.1 ст.190 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробувальним терміном в 2 роки;

- 08.09.2011р. Київським районним судом м.Харкова за ч.1 ст.309, ч.2 ст.309, ч.4 ст.70, ст.71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, 06.06.2012р. звільнений умовно-достроково від відбування покарання згідно постанови Первомайського міського суду Харківської області від 28.05.2012р. на невідбутий строк 7 місяців 13 днів;

- 22.11.2013р. Московським районним судом м.Харкова за ч.2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробувальним терміном в 2 роки;

- 20.03.2015р. Червонозаводським районним судом м.Харкова за 2 ст.309, ст.71 КК України до 2 років 1 місяця позбавлення волі;

- 12.05.2015р. Дзержинським районним судом м.Харкова за ч.2 ст.190, ч.4 ст.70 КК України до 2 років 3 місяців позбавлення волі, 18.03.2016 року звільнений умовно-достроково від відбування покарання згідно ухвали Дзержинського районного суду м.Харкова від 10.03.2016р. на невідбутий строк 7 місяців 29 днів,

зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,-

визнаний винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ч.2 ст.185 КК України та йому призначено покарання:

- за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки;

- за ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців.

Відповідно до ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_7 відраховано з 19.04.2017 року.

Зараховано ОСОБА_7 в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 19.04.2017р. по 20.06.2017р. включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дня позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_7 до набрання законної сили вироком залишено раніше обрану - тримання під вартою.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави витрати на проведення автотоварознавчої експертизи №139 від 22.03.2017р. в розмірі 351грн. 84коп.

Долю речових доказів вирішено в порядку ст.100 КПК України.

Згідно вироку, ОСОБА_7 , 15.03.2017 року, близько о 17год.00хв., підійшов до автомобіля ВАЗ 2106, держ. номер НОМЕР_1 , який перебував у володінні ОСОБА_10 та був припаркований на стоянці біля супермаркету «Клас», по проспекту Героїв Сталінграду 136/8, в м. Харкові, де реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, керуючись корисливим мотивом, з метою збагачення за чужий рахунок, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, повторно, знявши руками пластмасову решітку повітрозбірника, відчинив капот вказаного автомобілю, після чого, шляхом перегину проводу зняв автомобільну акумуляторну батарею ТМ «Klemа Better» 6 CT-60Ah, 12V, пусковий струм 600А (ЕN), резервна ємність 100 min, виробництва України, вартістю 1217 грн. Після цього, ОСОБА_7 покинув місце вчинення злочину з викраденим майном та розпорядився ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_10 матеріальну шкоду на суму 1217 грн., згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №139 від 22.03.2017року.

Крім того, ОСОБА_7 , 06.04.2017року, приблизно о 13год.00хв., знаходячись на проїзній частині, що розташована навпроти буд. АДРЕСА_3 , маючи намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, шляхом вільного доступу, за допомогою відкрутки проник під капот автомобіля ВАЗ 21013 д.н.з. НОМЕР_2 , потягнув за трос та відчинив замок капоту, від`єднав клеми від акумуляторної батареї, таким чином таємно заволодів акумуляторною батареєю ТМ «INCI AKU» Ah 60, що належала ОСОБА_11 , після чого перейшов на протилежну сторону дороги від місця вчинення кримінального правопорушення, та зайшов за будівлю магазину, після чого до нього підійшов раніше невідомий йому ОСОБА_11 , який пред`явив ОСОБА_7 вимогу повернути його акумуляторну батарею, після чого ОСОБА_7 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, при цьому залишивши акумуляторну батарею на місці вчинення кримінального правопорушення, таким чином ОСОБА_7 вчинив всі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі. Таким чином, ОСОБА_7 вчинив закінчений замах на таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, чим спричинив своїми умисними діями потерпілому ОСОБА_11 матеріальну шкоду на суму 623 гривні, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №56/04 від 25.04.2017року.

Крім того, ОСОБА_7 , 19.04.2017року, приблизно о 19год.00хв., перебуваючи на автомобільній парковці ТРЦ «Французький Бульвар», що розташований за адресою: м. Харків, вул. Академіка Павлова 44-Б, маючи намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, шляхом вільного доступу із автомобіля ВАЗ 210700 20 д.н.з. НОМЕР_3 , за допомогою наявного в нього гайкового ключа та ножиць, піддівши трос під капотом відчинив його, від`єднав клеми від акумуляторної батареї, таємно заволодів акумуляторною батареєю ТМ «Westa» Аh 60, що належала ОСОБА_12 , після чого намагався втекти з місця вчинення кримінального правопорушення з викраденою акумуляторною батареєю, таким чином вчинив всі дії, які вважав необхідними для реалізації свого умислу, однак не довів його до кінця з причин, що не залежали від його волі, через те, що при спробі зникнути з місця кримінального правопорушення його дії були помічені працівниками поліції - оперуповноваженими Московського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , якими було затримано ОСОБА_7 . Таким чином, ОСОБА_7 вчинив закінчений замах на таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, чим спричинив своїми умисними діями потерпілому ОСОБА_12 матеріальну шкоду на суму 355 гривень, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №47/04 від 20.04.2017року.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати вирок у зв`язку з невідповідністю призначеного судом покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України 3 роки 6 місяців позбавлення волі, за ч.2 ст.185 КК України 4 роки позбавлення волі, відповідно до ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити 4 роки позбавлення волі.

Посилається на те, що ОСОБА_7 раніше неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів та знову вчинив аналогічний умисний злочин.

В апеляційній скарзі захисник адвокат ОСОБА_9 просить змінити вирок, пом`якшити призначене обвинуваченому покарання та на підставі ст.75 КК України звільнити останнього від відбування покарання з випробуванням. Вважає, що суд при призначенні покарання врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, однак дані про особу винного були лише перелічені у вироку і фактично не мали значення для суду. Вказує, що вирок суду не містить будь-якої мотивації щодо неможливості застосування положень ст.75 КК України, що є порушенням п.2 ч.3 ст.374 КПК України.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просить пом`якшити призначене йому покарання з урахуванням визнанням ним своєї вини та щирого каяття у вчиненні злочинів, активного сприяння слідству, згоди на проведення судового розгляду у скороченому порядку, а також відсутності збитків та претензій зі сторони потерпілих. Також посилається на те, що має неповнолітню дитину 2014 року народження, на його утриманні перебуває 70-річна недієздатна хвора мати, яка є інвалідом ІІІ групи, він є єдиним годувальником у родині.

Крім того, обвинуваченим заявлено клопотання про застосування щодо нього Закону України «Про амністію у 2016 році» на підставі того, що він має неповнолітню дитину.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який не підтримав жодну апеляційну скаргу, обвинуваченого ОСОБА_7 , який просив задовольнити апеляційні скарги подані ним та його захисником і заперечував проти апеляційної скарги прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що вони не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ч.2 ст.185 КК України за обставин, викладених у вироку, та юридична кваліфікація дій обвинуваченого є правильними, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджені наявними у справі

доказами, які досліджувались судом в порядку ч.3 ст.349 КПК України. Фактичні обставини справи, доведеність винуватості ОСОБА_7 в інкримінованих йому злочинах та юридична кваліфікація його дій в апеляційних скаргах не оспорюються і не є предметом апеляційного розгляду.

Відповідно до ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Виходячи з положень ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Судом першої інстанції ці вимоги закону були дотримані у повному обсязі.

Згідно класифікації злочинів, передбаченій ст.12 КК України, ОСОБА_7 вчинив злочини, які відносяться до категорії злочинів середньої тяжкості.

Обґрунтовуючи висновок щодо виду і міри покарання ОСОБА_7 та призначаючи йому покарання у виді позбавлення волі, яке він має відбувати реально, суд виходив з характеру, ступеню тяжкості та суспільної небезпеки скоєних злочинів, даних про особу винного.

Судом встановлено, що ОСОБА_7 раніше неодноразово судимий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, не одружений, не працює, за місцем мешкання характеризується задовільно, має непрацездатну матір ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка є інвалідом ІІІ-групи.

Щире каяття обвинуваченого та його активне сприяння розкриттю злочинів визнано обставинами, що пом`якшують покарання.

Відповідно до ст. 67 КК України обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, суд визнав рецидив злочинів.

Отже, обставини, на які посилається сторони обвинувачення і захисту в апеляційних скаргах, були враховані при ухваленні вироку, і суд дійшов обґрунтованого висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статей за вчинені ним злочини, яке він має відбувати реально.

Таким чином, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини та мотиви його вчинення, характер діянь, форму й ступінь вини обвинуваченого, а також те, що він, будучи раніше судимим, після звільнення з місць позбавлення волі, знов вчинив злочини, колегія суддів переконана, що обставини, на які посилається обвинувачений та його захисник, в тому числі щире його каяття, активне сприяння розкриттю злочину, мотиви, з яких ці злочини було скоєно не є виключними та не можуть свідчити про можливість його виправлення обвинуваченого без відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України.

Що стосується клопотання ОСОБА_7 про застосування до нього Закону України «Про амністію у 2016 році», то воно не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Із доданого до клопотання копії свідоцтва про народження вбачається, що батьками ОСОБА_16 ІНФОРМАЦІЯ_3 є ОСОБА_17 та ОСОБА_18 .

Між тим, матеріали провадження не містять даних про те, що ОСОБА_7 мав інше прізвище.

Мати обвинуваченого ОСОБА_7 - ОСОБА_15 ІНФОРМАЦІЯ_2 є особою з інваліднісю 3-ї групи.

Відтак, інші положення Закону України «Про амністію у 2016 році» до ОСОБА_19 застосуванню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційні скарги прокурора у кримінальному проваджені, обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_9 залишити без задоволення.
Вирок Московського районного суду м.Харкова від 28 серпня 2017 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін.
Клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 про застосування до нього Закону України «Про амністію у 2016 році» залишити без задоволення. 6Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, - у той же строк з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий

Судді