Справа № 372/2189/17
Провадження № 1-кп-178/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 жовтня 2017 року Обухівський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000261 від 21.06.2017 року по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Красна Слобідка Обухівського району Київської області, громадянина України, українця, з середньою освітою, працюючого охоронцем в санаторії Конча-Заспа, одруженого, пенсіонера, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В:
21 травня 2017 року, близько 11 години 40 хвилин, ОСОБА_5 , керуючи автомобілем «ОРEL ZAFIRA», номерний знак Республіки Литва НОМЕР_1 , рухаючись на 42 км + 800 м автодороги «Київ-Знам`янка», що в Обухівському районі Київської області, у напрямку міста Обухів, в порушення вимог пунктів 1.5 та 2.3 б) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001» та введених в дію з 01.01.2002 (далі - Правила дорожнього руху), відповідно до яких «дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків; для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, не відволікатися від керування цим засобом у дорозі», проявив неуважність, не діяв таким чином, щоб не створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, рухався зі швидкістю 114...116 км/год, чим проігнорував вимоги дорожнього знаку 3.29 (обмеження максимальної швидкості 50 км/год) та в порушення вимог пункту 12.3 Правил дорожнього руху, згідно з яким «у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно прийняти заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди»,виявивши на проїзній частині велосипедистів, своєчасно не вжив заходів для зупинки керованого ним транспортного засобу, у результаті чого допустив зіткнення з велосипедом «Україна», під керуванням ОСОБА_6 , який перетинав проїзну частину вказаної автодороги зліва направо, відносно напрямку руху автомобіля «ОРEL ZAFIRA», номерний знак Республіки Литва НОМЕР_1 .

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди велосипедист ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження, від яких помер.

Згідно з висновком судово-медичної експертизи № 162 від 20.06.2017 року встановлено, що смерть ОСОБА_7 , 1942 року народження, настала в результаті політравми: множинних переломів кісток скелету з ушкодженнями внутрішніх органів, що призвело до розвитку шоку, на що вказують виявленні під час дослідження патологічні зміни.

Порушення водієм ОСОБА_5 вимог пунктів 1.5, 2.3 б), 12.3 та вимог дорожнього знаку 3.29 Правил дорожнього руху перебувають у прямому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та настанням наслідків у вигляді смерті потерпілого ОСОБА_6 .

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_5 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, визнав повністю, підтвердив обставини вчиненого ним злочину. Суду ОСОБА_5 показав, що він 21 травня 2017 року, близько 11 години 40 хвилин керував автомобілем «ОРEL ZAFIRA», номерний знак Республіки Литва НОМЕР_1 та рухаючись на 42 км + 800 м автодороги «Київ-Знам`янка», що в Обухівському районі Київської області, у напрямку міста Обухів. Побачив потерпілого, який почав перетинати дорогу на велосипеді в його напрямку, але не встиг загальмувати, від чого трапилось зіткнення. ОСОБА_5 не оспорює фактичні обставини справи, та визнає, що не врахував дорожню обстановку, не обрав безпечну швидкість руху керованого ним транспортного засобу, у результаті чого і сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої загинув потерпілий ОСОБА_6 . У вчиненому він щиро кається, просить суворо його не карати, та призначити покарання не пов`язане з реальним позбавленням волі. Дуже шкодує, що так сталося та з його вини загинув потерпілий ОСОБА_6 .

На підставі ч.3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає і їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

При цьому розгляд провадження провадився відносно обвинуваченого в межах пред`явленого йому обвинувачення.

При встановлених обставинах, оцінюючи зібрані докази, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні вищезазначеного злочину в судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винним.

Таким чином, враховуючи викладене, суд встановив, що дії ОСОБА_5 , які виразились в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_6 , правильно кваліфіковані за ч.2 ст. 286 КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , відповідно до ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 , згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_5 , згідно ст.67 КК України не виявлено.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу винного, який раніше не судимий та до кримінальної відповідальності не притягувався, офіційно працює, є пенсіонером, позитивно характеризується за місцем проживання, враховуючи його вік, сімейний стан, враховуючи конкретні обставини вчиненого злочину та наслідки вчиненого у виді смерті потерпілого ОСОБА_6 , думку потерпілого щодо міри покарання, беручи до уваги висновок досудової доповіді органу пробації (відповідно до якого ймовірність вчинення особою повторного правопорушення є низькою, а виправлення особи без позбавлення або обмеження волі можливе), всі обставини, що характеризують особу обвинуваченого, враховуючи його ставлення до вчиненого, наявність обставини, що пом`якшує його покарання, відсутність обтяжуючих покарання обставин, суд вважає за можливе обрати йому покарання в межах санкції ч. 2 ст. 286 КК України у виді позбавлення волі. Саме таке покарання суд вважає необхідним та достатнім для його виправлення та запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

При цьому, враховуючи конкретні обставини злочину та наслідки вчиненого, суд вважає за можливе не призначити ОСОБА_5 додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.

Обвинувачений в судовому засіданні просить застосувати до нього ст. 1 п. «е» Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року, так як він вчинив необережний злочин, що не є особливо тяжким, та він є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (що підтверджується відповідним посвідченням), повністю визнає свою вину, вперше притягується до кримінальної відповідальності.

Прокурор та потерпілий в судовому засіданні залишили це питання на розсуд суду. Однак, потерпілий висловив своє негативне ставлення щодо можливості уникнення відповідальності обвинуваченим.

Законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання (ч.2 ст. 86 КК України).

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 1 ЗУ "Про застосування амністії в Україні" амністія - повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили; амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального Кодексу України та цього Закону.

Статтею 3 вказаного Закону встановлено, що встановивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.

Відповідно до п."е" ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року, який набрав чинності 06 вересня 2017 року, звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, осіб, визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також осіб, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили, підлягають учасникі ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілих внаслідок Чорнобильської катастрофи - осіб, які підпадають під дію Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та аналогічних законів інших держав - колишніх республік СРСР.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинувачений ОСОБА_5 на момент вчинення злочину був і є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, вперше вчинив необережний злочин, який не є особливо тяжким відповідно до ст. 12 КК України. Вказаний злочин він вчинив 21.05.2017 року, тобто до дня набрання чинності (06.09.2017 р.) Закону України «Про амністію у 2016 році». Свою вину у вчиненні вказаного злочину обвинувачений визнає повністю, щиро кається у вчиненому.

Обмежень щодо застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_5 амністії, передбачених ст. 4 ЗУ "Про застосування амністії в Україні" та ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році», судом не встановлено, амністія до нього не застосовувалась.

За таких обставин, суд вважає, що на обвинуваченого ОСОБА_5 поширюється дія Закону України «Про амністію у 2016 році», а тому він підлягає звільненню від відбування покарання.

Суд роз`яснює обвинуваченому ОСОБА_5 наслідки застосування амністії, а саме: застосування амністії не звільняє його від обов`язку відшкодувати потерпілому заподіяну злочином шкоду, а також те, що у разі застосування амністії в подальшому протягом останніх десяти років амністія до нього не може бути застосована.

Міра запобіжного заходу ОСОБА_5 не обиралась.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів.

Долю речових доказів у кримінальному провадженні вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 85,86 КК України, ст. 3 ЗУ "Про застосування амністії в Україні", п. «е» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році», статтями 370, 374, 377 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, та призначити йому покарання у виді трьох років позбавлення волі.

На підставі п.«е» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» ОСОБА_5 звільнити від відбування призначеного покарання.

Міра запобіжного заходу ОСОБА_5 не обиралась.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів в сумі 5318 гривень 20 копійок.

Речові докази у кримінальному провадженні: автомобіль «ОРEL ZAFIRA», номерний знак Республіки Литва НОМЕР_1 та велосипед «Україна», які перебувають на майданчику тимчасового затримання Обухівського ВП повернути за належністю власникам; CD-R диск із записом обставин дорожньо-транспортної пригоди залишити при матеріалах кримінального провадження.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області через Обухівський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

СуддяОСОБА_1