УХВАЛА
Номер провадження:1-м/521/126/17
07 вересня 2017 року м. Одеса
Слідчий суддя Малиновського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , тимчасово арештованої особи ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання керівника Одеської місцевої прокуратури №2 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційного арешту) у відношенні:
ОСОБА_4 ( ОСОБА_6 ) ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилася м. Тирасполь Республіки Молдова, громадянки Республіки Молдова, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючої, не заміжньої, яка має двох дітей 2003 та 1998 років народження,
В С Т А Н О В И В :
До Малиновського районного суду міста Одеси звернувся керівник Одеської місцевої прокуратури №2 з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційного арешту) у відношенні ОСОБА_7 обґрунтування свого клопотання керівник місцевої прокуратури вказав, що співробітниками ІНФОРМАЦІЯ_2 , в міжнародному пункті пропуску «Кучурган-авто», 31.07.2017, при спробі перетинання державного кордону України, у зв`язку зі спрацюванням бази «Інтерпол» (АРЕШТ), встановлено та затримано громадянку Республіки Молдова ОСОБА_8 ( ОСОБА_6 ) ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка розшукується компетентними органами Республіки Молдова для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення на території Республіки Молдова злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК Республіки Молдова (крадіжка), про що 31.07.2017 складений протокол затримання, в порядку ст.ст. 208, 582 КПК України.
Постановою Оргеївського суду від 24.03.2017 відносно ОСОБА_4 заочно обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та виданий ордер на арешт.
За ініціативою компетентних органів Республіки Молдова, 25.07.2017 відповідні відомості щодо розшуку ОСОБА_4 внесені до міжнародної бази Інтерпол.
Ухвалою слідчого судді Роздільнянського районного суду Одеської області від 04.08.2017 у відношенні ОСОБА_4 застосований тимчасовий арешт строком на 30 діб.
Ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 29.08.2017 продовжений строк застосування відносно ОСОБА_4 тимчасового арешту до 40 діб.
До Генеральної прокуратури України від Генеральної прокуратури Республіки Молдова 29.08.2017 надійшов запит про видачу ОСОБА_4 для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, передбачених пунктами б), д) ч. 2 ст. 186 КК Республіки Молдова: крадіжка, тобто таємне викрадення майна іншої особи, вчинена двома чи більшістю осіб, з заподіянням шкоди в значних розмірах.
Вказаний злочин, вчинення якого інкримінується ОСОБА_4 , відповідає злочину, передбаченому ч. 2 ст. 185 КК України і є екстрадиційним, оскільки передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк більше 1 року.
Визначені ст. 49 КК України строки давності притягнення особи до кримінальної відповідальності за вказаний злочин не закінчилися.
Генеральною прокуратурою України 31.08.2017 доручено прокуратурі Одеської області проведення екстрадиційної перевірки обставин, що можуть перешкоджати видачі ОСОБА_4 до Республіки Молдова.
У відповідності до наявних матеріалів перевірки, ОСОБА_4 на території України раніше не судима, з питань набуття громадянства України, з питань оформлення дозволу на постійне проживання а також з клопотанням про набуття статусу біженця або додаткового захисту в Україні не зверталась, паспортом громадянина України не документувалась, за обліками ГУ ДМС України в Одеській області не значиться, стан здоров`я задовільний.
В матеріалах запиту про видачу містяться відомості щодо ухилення ОСОБА_4 від правоохоронних органів Республіки Молдова а також про можливість вчинення нею нових злочинів, будучи на свободі.
Прокурор підтримав клопотання та просив його задовольнити посилаючись на обставини, що вказані у ньому.
Затримана ОСОБА_4 заперечувала проти задоволення клопотання прокурора, пояснюючи свою позицію тим, що їй було невідомо про її розшук правоохоронними органами Республіки Молдова, від цих органів вона не переховувалася. До України вона прибула на відпочинок з своїми двома дітьми до своїх родичів, через пункт пропуску, за діючим паспортом. В теперішній час вона уклала договір оренди житла з метою підтвердження наявності житла в м. Одесі, до якого вона, у випадку обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під варту, має намір перевезти двох дітей, до вирішення питання про її видачу.
Захисник тимчасово арештованої особи також просив суд відмовити у задоволенні клопотання. При цьому, крім доводів, вказаних ОСОБА_4 , захисник послався на те, що прокурором не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не може запобігти ризику переховування від досудового слідства. Крім того, захисник вказав, що відповідно до Закону Республіки Молдова №210 від 29.07.2016 року «Про амністію в зв`язку із 25-річницею проголошення незалежності Республіки Молдова» ОСОБА_4 підлягає звільненню від покарання, надавши текст цього Закону.
Розглянувши клопотання керівника Одеської місцевої прокуратури №2, слідчий суддя виходить з наступного.
Відповідно до вимог ч.4 ст. 584 КПК України, при вирішенні питання про застосування екстрадиційного арешту слідчий суддя керується положеннями цього Кодексу та міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Таким чином, при вирішенні питання про застосування ектрадиційного арешту слідчий суддя повинен керуватися вимогами Глави 18 КПК. Діючим законодавсвом передбачено, що при обранні міри запобіжного заходу, обовязково повинно враховуватися, що запобіжні заходи обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовану ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених ст. 177 КПК України, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини.
Згідно зі ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим видом запобіжного заходу та застосувується лише у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш мяких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, при цьому перелік ризиків не підлягає розширеному тлумаченню.
Ст. 184 КПК України передбачено, що клопотання про обрання запобіжного заходу, крім інших вимог повинно містити: посилання на один або кілька ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України; виклад обставин, на підставі яких слідчий, прокурор дійшов висновку про наявність одного або кількох ризиків, зазначених у його клопотанні, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини; обгрунтування неможливості запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні шляхом застосування більш мяких запобіжних заходів.
При цьому, відповідно до вимог КПК у кожному випадку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя вирішує питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України зобовязаний врахувати всі обставини передбачені ст. 177 КПК України.
Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, відповідно до вимог ст. 194 КПК України, зобовязаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, перелічені у вищевказаній ст. 184 КПК України.
Факт розшуку ОСОБА_4 за вчинення нею злочину, у звязку з чим Республіка Молдова подала запит про її видачу, учасниками судового засідання не заперечується, тому слідчий суддя вважає такий факт встановленим і вважає, що наявність такого факту свідчить про ризик переховування ОСОБА_4 від органів досудового розслідування та/або суду, тобто існує ризик, передбачений ст. 177 ч.1 п.1 КПК України.
Разом з тим, слідчий суддя вважає надто суворим застосування щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для забезпечення її видачі (екстрадиційний арешт), виходячи з наступних обставин.
Як вбачається з запиту про видачу правопорушника, Республіка Молдова просила Україну видати їй громадянку ОСОБА_4 з метою притягнення до кримінальної відповідальності. Питання про обрання щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, для забезпечення видачі (екстрадиційного арешту), в запиті не порушувалось.
Дослідивши текст Закона Республіки Молдова №210 від 29.07.2016 року «Про амністію в зв`язку із 25-річницею проголошення незалежності Республіки Молдова» (у перекладі, який не викликає сумнівів у слідчого судді) у сукупністю з формулюванням обвинувачення, визначеного у запиті про видачу ОСОБА_4 , слідчий суддя приходить до висновку, що ОСОБА_4 , з формальних підстав, є суб`єктом застосування цього Закону і не підпадає під коло осіб, визначених ст. 10 Закону, до яких амністія не застосовується.
З вказаних обставин, з урахуванням високої вірогідності звільнення ОСОБА_4 від відповідальності за злочин, в зв`язку з яким ставиться питання про її арешт, слідчий суддя вважає, що застосування до ОСОБА_4 тримання під вартою на довготривалий строк не буде відповідати положенням п.3 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини, згідно якої кожен, кого заарештовано або затримано відповідно до підпункту "с" пункту 1 цієї статті, має право на судовий розгляд протягом розумного строку або звільнення з під варти до суду.
Що стосується обставин на які посилається прокурор у своєму клопотанні про необхідність обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, для забезпечення її видачі, слідчий суддя не може погодитись з цими доводами, виходячи з наступних обставин.
Як було встановлено у судовому засіданні, хоча ОСОБА_4 і була обявлена Республікою Молдова у розшук, матеріали клопотання не містять належних даних, які б свідчили про обізнаність ОСОБА_4 в її розшуку. Вона легально перетнула кордон Республіки Молдова з Україною за власним діючим паспортом громадянина Республіки Молдова, що свідчить про те, що вона не збиралася переховуватися від органів правосуддя, з метою ухилення від екстрадиції.
З доданих у судовому засіданні оригіналів документів вбачається, що ОСОБА_4 має місце проживання в м. Одесі на підставі договору оренди житла. Вона має неповнолітню дитину, яку виховує одна і має намір проживати з цією дитиною в Україні до вирішення питання про її видачу. З цього приводу слідчий суддя вважає, що обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під варту на невизначений строк, тривалість якого може складати до 12 місяців, може негативно вплинути на належне батьківське виховання цієї дитини, її психологічний стан та матеріальне забезпечення.
Таким чином, дослідивши доводи прокурора про необхідність обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу, слідчий суддя вважає, що прокурором не доведено, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам, тому відповідно до п.3 ст. 176 КПК України, слідчий суддя, повинен відмовляє у застосуванні найсуворішого запобіжного заходу.
Згідно з положеннями п.4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення та наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор, але не доведе недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені ч.5 цієї статті.
З урахуванням обставин, встановлених під час розгляду клопотання, слідчий суддя вважає за можливе, застосувати до ОСОБА_4 більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, який може запобігти доведеним під час розгляду ризикам, а саме запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з покладенням відповідних процесуальних обов`язків.
На підставі викладеного, керуючись ст. 372 КПК України, слідчий суддя -
У Х В А Л И В:
В задоволенні клопотання керівника Одеської місцевої прокуратури №2 про застосування екстрадиційного арешту відносно ОСОБА_4 ( ОСОБА_6 ) відмовити.
Застосувати до підозрюваної ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, з забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 , з 22 годин до 7 годин наступного дня.
Покласти на ОСОБА_4 обов`язки строком на два місяця (60 днів), передбачені ч.5 ст. 194 КПК України:
1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;
2) не відлучатися із м. Одеси.
Роз`яснити ОСОБА_4 , що в разі невиконання покладених на неї обов`язків до неї може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на неї може бути накладено грошове стягнення.
Контроль за поведінкою ОСОБА_7 , яка перебуває під домашнім арештом покласти на співробітників Малиновського відділу поліції в м. Одесі ГУ НП України в Одеській області.
Строк дії ухвали слідчого судді, з урахуванням строків досудового розслідування, становить 60 днів і обчислюється з моменту ухвалення, тобто з 7.09.2017 року. Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію 5.11.2017 року.
Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: ОСОБА_9