Справа №480/1124/17 25.09.2017
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 вересня 2017 року м. Миколаїв
Апеляційний суд Миколаївської області у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_5 ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Миколаївського районного суду Миколаївської області від 31 серпня 2017 року, якою задоволено клопотання слідчого СВ Миколаївського ВП Очаківського ВП ГУНП в Миколаївській області про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно
ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Києві, мешкає в АДРЕСА_1 , раніше судимого: 27.12.2011 р. Кіровоградським районним судом м. Кіровограду за ч. 2 ст. 185, ч. 5 ст. 185 КК України до 8 років позбавлення волі, звільнений 25.03.2016 р.,
підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 189 КК України по кримінальному провадженню, зареєстрованого в ЄРДР за № 0000486.
Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_7 ,
захисник ОСОБА_6 ,
підозрюваний ОСОБА_5 .
Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.
Ухвалою слідчого судді відносно підозрюваного ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 11.45 години 01.10.2017 р.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді скасувати та ухвалити нову, якою обрати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, а саме домашній арешт із забороною цілодобово залишати житло та застосуванням засобів електронного контролю, з покладанням обов`язків прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора та суду, не відлучатися із м. Миколаєва без дозволу слідчого, прокурора чи суду (в залежності від стадії кримінального провадження), повідомляти слідчого, прокурора чи суд (в залежності від стадії кримінального провадження) про зміну місця свого проживання та роботи, утримуватись від спілкування із потерпілим та свідками по кримінальному провадженню № 0000486, здати (у разі наявності) на зберігання слідчому документи, що надають право на виїзд з України, носити електронний засіб контролю.
Узагальнені доводи апелянта.
На обґрунтування апеляційних вимог захисник ОСОБА_6 зазначає, що слідчим суддею при винесенні оскаржуваної ухвали не враховано, що стороною обвинувачення, всупереч ч. 1 ст. 194 КПК України, не доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_5 кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор, недостатність застосування ОСОБА_5 більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Вважає, що підозра ОСОБА_5 є необґрунтованою та незаконною, а крім того, змінились обставини, зазначені в підозрі, і вони суперечать показанням потерпілого ОСОБА_8 та підозрюваного ОСОБА_9 , які були допитані вже після пред`явлення повідомлення про підозру під час досудового розслідування.
Крім того, захисник вказує, що слідчий ОСОБА_10 перекручує та спотворює покази потерпілого, а органом досудового розслідування не доведено існування злочинної змову між ОСОБА_5 , ОСОБА_11 та ОСОБА_9 , не доведено вимагання грошових коштів, поєднаного з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, або таким, що завдало значної майнової шкоди у великих розмірах, передбачене ч. 3 ст. 189 КК України.
Звертає увагу на те, що в матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які докази того, що ОСОБА_5 вимагав грошові кошти та отримав їх від потерпілого ОСОБА_8 29.06.2017 р. або 03.07.2017 р. До того ж, органи досудового слідства не виходили до слідчого судді з клопотанням про арешт майна на предмет злочину грошових коштів в сумі 20 000 грн., які були вилучені у ОСОБА_9 .
Потерпілий при допиті в порядку ст. 225 КПК України повідомив, що у нього дійсно була заборгованість перед ОСОБА_12 в розмірі 30 000 грн., повернення якої відбувалось через ОСОБА_9 .
Вважає, що доводи про наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України є необґрунтованими, оскільки ОСОБА_5 має постійне місце проживання в м. Миколаєві та не має наміру переховуватись; органами досудового слідства не надано будь-яких фактів та відомостей, що ОСОБА_5 раніше переховувався від слідства та суду або, що ОСОБА_5 вчинив ще якісь кримінальні правопорушення, за якими йому буде пред`явлено повідомлення про підозру. Підозрюваний не мав і не має намір незаконно впливати на потерпілого ОСОБА_8 , оскільки останнього вже допитано в суді в порядку ст. 225 КПК України. Не знайшов свого підтвердження і ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, так як органами досудового слідства вже проведено всі обшуки та допити, всі негласні слідчі (розшукові) дії. Ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України не доведений, оскільки відсутні інші повідомлення про підозру чи обвинувальні акти відносно ОСОБА_5 , тобто застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є недоцільним та занадто суворим у зв`язку із відсутністю ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
Стверджує, що лише тяжкість скоєного злочину не може вказувати на наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і в порушення вимог ч. 3 ст. 176 КПК України судом не відмовлено у застосуванні запобіжного заходу з огляду на те, що слідчий, прокурор не довели, що встановлені під час розгляду клопотання обставини є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України не зможе запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.
Слідчий суддя не врахував того факту, що захист просив обрати ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, оскільки ОСОБА_5 мешкає в м. Миколаєві разом із цивільною дружиною.
Обставини, встановлені судом першої інстанції.
ОСОБА_5 підозрюється у тому, що приблизно у квітні 2017 року, більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, у ОСОБА_11 виник умисел на вимагання грошових коштів у ОСОБА_8 у сумі 200 000 грн.
З метою реалізації свого злочинного умислу ОСОБА_11 запропонував вчинити вказаний злочин своїм знайомим зі свого злочинного оточення - ОСОБА_9 та ОСОБА_5 , які надали на це свою згоду та вступили з ОСОБА_11 у злочинну змову щодо вимагання грошових коштів, у сумі 200 000 грн. у ОСОБА_8 .
З метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_11 розробив план вчинення злочину, який повідомив ОСОБА_9 та ОСОБА_5 . Відповідно до вказаного злочинного плану ОСОБА_9 та ОСОБА_5 повинні були прибути додому до ОСОБА_8 , представитися та повідомити, що діють в інтересах ОСОБА_11 , після чого, під приводом неіснуючого боргу у сумі 200 000 грн., шляхом психологічного тиску, застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я ОСОБА_8 , погроз його застосування та погроз знищення майна, що йому належить, висунути вимогу про передачу їм для ОСОБА_11 грошових коштів у сумі 200 000 грн. Після отримання в результаті вимагання від ОСОБА_8 грошових коштів розділити їх між собою.
29.04.2017 р., більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_11 діючи у відповідності до розробленого злочинного плану, з метою вимагання грошових коштів у ОСОБА_8 надав вказівку ОСОБА_9 та ОСОБА_5 , поїхати додому до ОСОБА_8 , та шляхом психологічного тиску, застосування насильства небезпечного для життя та здоров`я ОСОБА_8 , погроз його застосування та погроз знищення майна, що йому належить, висунути вимогу про передачу їм для нього ( ОСОБА_11 ) грошових коштів у сумі 200 000 грн., під приводом неіснуючого боргу у сумі 200 000 грн. з боку ОСОБА_8 , за нібито сприяння ОСОБА_8 в уникненні кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
29.04.2017 р. приблизно о 10.00 год. ОСОБА_9 та ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_11 , з метою реалізації спільного злочинного умислу направленого на вимагання грошових коштів у ОСОБА_8 , діючи відповідно до вказівок ОСОБА_11 прибули за місцем проживання ОСОБА_8 , за адресою: АДРЕСА_2 . Знаходячись вдома у ОСОБА_8 , повідомили останньому, що вони прибули від ОСОБА_11 , після чого, впевнившись, що ОСОБА_8 розуміє про кого йдеться, під приводом неіснуючого боргу, шляхом психологічного тиску, застосовуючи при цьому погрози застосування насильства небезпечного для життя та здоров`я ОСОБА_8 , знищення його майна, висунули вимогу ОСОБА_8 про передачу їм грошових коштів у сумі 200 000 грн., за нібито борг за сприяння в уникненні відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
Після заперечень ОСОБА_8 щодо існування вказаного боргу та відмови передати їм грошові кошти у сумі 200 000 грн., ОСОБА_9 та ОСОБА_5 вирішили організувати спільну зустріч ОСОБА_8 та ОСОБА_11 , під час якої під психологічним тиском ОСОБА_11 та погроз застосування насильства, небезпечного для його життя та здоров`я, ОСОБА_8 передасть їм 200 000 грн.
15.05.2017 р. приблизно о 12.00 год., точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, діючи за попередньою змовою групою осіб, з метою реалізації спільного злочинного умислу, направленого на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_8 , шляхом вимагання, ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , ОСОБА_5 зустрілися з ОСОБА_8 біля будівлі Апеляційного суду Миколаївської області, за адресою: м. Миколаїв, вул. Садова, 2А. Під час вказаної зустрічі ОСОБА_11 повідомив ОСОБА_8 , що останній винен їм грошові кошти в сумі 200 000 грн., за нібито сприяння в уникненні відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
ОСОБА_8 розуміючи, що нікому грошей не винен та боргів ні перед ким не має, а його захист щодо притягнення його до кримінальної відповідальності на підставі договору здійснював адвокат за винагороду, відмовився передавати ОСОБА_11 , ОСОБА_9 та ОСОБА_5 вказану суму грошових коштів.
З метою доведення свого злочинного умислу до кінця, діючи умисно з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб ОСОБА_11 , ОСОБА_9 та ОСОБА_5 шляхом психологічного тиску, залякування, погрозами застосування насильства, небезпечного для його життя та здоров`я, а також знищення майна, почали вимагати у ОСОБА_8 гроші у сумі 200 000 грн.
На заперечення ОСОБА_8 про існування будь-якого грошового боргу та відсутності грошових коштів у такому розмірі, ОСОБА_11 , ОСОБА_9 та ОСОБА_5 тут же зменшили суму грошових коштів, що вимагали, з 200 000 грн. до 80 000 грн., з вимогою як найшвидше зібрати вказану суму та передати її їм.
Після цього, ОСОБА_9 та ОСОБА_5 неодноразово телефонували на мобільний телефон ОСОБА_8 та зустрічались з останнім, вимагаючи від нього 80 000 грн., застосовуючи психологічний тиск та погрози застосування насильства, небезпечного для його життя та здоров`я.
Через деякий час, розуміючи, що в результаті збігу сімейних обставин ОСОБА_8 не має і вказаної суми грошових коштів, ОСОБА_11 , ОСОБА_9 та ОСОБА_5 знову зменшили суму грошових коштів, що вимагали від ОСОБА_8 , з 80 000 грн. до 30 000 грн., з вимогою як найшвидше зібрати вказану суму та передати їм, погрожуючи у разі невиконання їхніх вимог застосувати відносно нього насильство, небезпечне для його життя та здоров`я, а також знищити його оселю шляхом підпалу.
ОСОБА_8 сприймаючи психологічний тиск з боку ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , ОСОБА_5 , їх погрози застосування щодо нього насильства, небезпечного для його життя та здоров`я, знищення його оселі шляхом підпалу, як реальні, будучи обізнаним про кримінальне минуле ОСОБА_11 та його здатність на вчинення вказаних злочинних дій, за для досягнення свого злочинного умислу, погодився передати ОСОБА_11 , ОСОБА_9 та ОСОБА_5 частками грошові кошти у сумі 30 000 грн.
29.06.2017 р. ОСОБА_8 , діючи під контролем правоохоронних органів, зустрівся з ОСОБА_9 , неподалік автозаправної станції «WOG», яка розташована на перехресті вул. Пушкінської та вул. Чкалова у м. Миколаєві, де в автомобілі «KIA» ОСОБА_9 передав останньому частину грошових коштів у сумі 10 000 грн. Після чого, ОСОБА_9 , діючи відповідно до спільного злочинного умислу з ОСОБА_11 та ОСОБА_5 , зателефонував ОСОБА_11 та доповів про те, що отримав від ОСОБА_8 частину грошей у сумі 10 000 грн., на що отримав вказівку про необхідність передачі ОСОБА_8 усієї суми у 30 000 грн. Після цього, ОСОБА_5 передав телефон ОСОБА_8 та ОСОБА_11 запевнив ОСОБА_8 , що після передачі їм грошових коштів у сумі 30 000 грн. він гарантує, що на цьому з їх боку вимагання грошових коштів в нього припиниться.
ОСОБА_9 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_11 та ОСОБА_5 , виконуючи вказівку ОСОБА_11 щодо вимагання у ОСОБА_8 решти грошових коштів у сумі 20 000 грн., висунув вимогу ОСОБА_8 про передачу йому вказаної суми коштів у строк до 03.07.2017 р.
ОСОБА_8 сприймаючи психологічний тиск з боку ОСОБА_11 , ОСОБА_9 та ОСОБА_5 , їх погрози застосування щодо нього насильства, небезпечного для його життя та здоров`я, знищення його оселі шляхом підпалу, як реальні, на злочинні вимоги вказаних осіб погодився, боячись за власне життя та здоров`я та своєї сім`ї.
03.07.2017 р. об 11.00 год. ОСОБА_8 , діючи під контролем правоохоронних органів, зустрівся з ОСОБА_11 , ОСОБА_9 на літній площадці кафе «Картопляна хата», що розташоване за адресою: м. Миколаїв вул. Шосейна, 35, де передав їм решту грошових коштів, які вони в нього вимагали у сумі 20 000 грн.
Проте, отриманими в результаті вимагання грошовими коштами ОСОБА_11 та ОСОБА_9 розпорядитися не змогли оскільки відразу були затримані на місці вчинення злочину працівниками правоохоронних органів.
03.07.2017 р. о 11.45 год. ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України. В цей же день йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 189 КПК України.
05.07.2017 р. слідчим суддею Миколаївського районного суду Миколаївської області ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 01.09.2017 р.
Під час досудового розслідування слідчий за погодження з прокурором звернувся до суду з клопотанням про продовження ОСОБА_5 строку тримання під вартою до трьох місяців, мотивуючи яке вказав, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 189 КК України, за який встановлено покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років з конфіскацією майна. Також слідчий зазначає, що ОСОБА_5 може спробувати переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого ОСОБА_8 , знищити, сховати або спотворити речі, які мають значення для встановлення обставин кримінального провадження.
Враховуючи, що з матеріалів, якими мотивується необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою вбачається обґрунтованість підозри відносно ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого злочину, що підтверджується зібраними по кримінальному провадженні доказами: витягом з ЄРДР № 0000486 від 09.05.2017 р., заявою потерпілого ОСОБА_8 про вимагання в нього грошових коштів в розмірі 200 000 грн., даними протоколу допиту та заявою ОСОБА_8 про добровільне надання грошових коштів правоохоронним органам для передачі їх під час контролю за вчиненням злочину, у якості грошових коштів, які в нього вимагають, протоколом огляду місця події від 03.07.2017 р., даними протоколів проведення негласних слідчих дій, огляду матеріалів відеозапису від 04.07.2017 р. з кафе «Картопляна хата», а також у зв`язку з тим, що для закінчення досудового розслідування слідчому необхідно провести ряд експертиз та долучити до матеріалів кримінального провадження результати проведення негласних слідчих дій, слідчий суддя дійшов висновку про наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України і прокурором доведені обставини, які свідчать про те, що заявлені ризики не відпали та не зменшилися.
Заслухавши доповідь судді, захисника ОСОБА_6 , підозрюваного ОСОБА_5 на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора, який вважав ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, вивчивши матеріали, надані судом та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд дійшов наступного.
Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.
Відповідно ч. 5 ст. 199 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовжені строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що
- обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;
- обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.
Відповідно до вимог ст. ст. 197, 199 КПК України за відсутності підстав для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на такий, що не пов`язаний з ізоляцією від суспільства, строк тримання підозрюваного під вартою може бути продовжений у разі неможливості закінчення досудового розслідування в частині доведеного обвинувачення в строки, встановлені ст. 219 цього Кодексу.
Вказані вимоги закону слідчим суддею виконані в повному обсязі.
Так, слідчий суддя ретельно дослідив доводи клопотання слідчого відносно обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попереднього судового рішення про тримання підозрюваного ОСОБА_5 під вартою, а саме про необхідність проведення ряду експертиз та долучення до матеріалів кримінального провадження результатів, на підставі чого строк досудового розслідування продовжено до 3 жовтня 2017 року.
Перевіривши доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків неправомірної поведінки підозрюваного, слідчий суддя встановив, що наведені ним доводи є обґрунтованими викладені у клопотанні та встановлені на час обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді взяття під варту ризики не зменшились та існують на даний час. Слідчий суддя врахував конкретні обставини кримінального провадження та дійшов висновку про відсутність достатніх стримуючих факторів, які б дозволили менш суворим запобіжним заходам запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Як слідує з матеріалів клопотання, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з конфіскацією майна, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, на даний час має не зняту та непогашену судимість за ч. 2 ст. 185 КК України, має стійкі зв`язки у злочинному середовищі, на шлях виправлення не став.
На думку апеляційного суду, підозра у вчиненні ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч. 3 т. 189 КК України, є обґрунтованою, підтверджується долученими до клопотання матеріалами, сукупність яких є достатньою для продовження дії запобіжного заходу, оскільки ризики перешкоджання встановленню істини в справі та переховування підозрюваного від правосуддя, які вимірюються суворістю можливого покарання, не зменшились.
За змістом ч. 2 ст. 46 КПК України, неприбуття захисника для участі у проведенні певної процесуальної дії, не може бути підставою для визнання цієї процесуальної дії незаконною, якщо захисник був завчасно попереджений про її проведення, і за умови, що підозрюваний, обвинувачений не заперечує проти проведення процесуальної дії за відсутності захисника.
Як вбачається з матеріалів провадження, розгляд клопотання слідчого СВ Миколаївського ВП Очаківського ВП ГУНП в Миколаївській області про продовження запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 відбувся без підозрюваного, який відмовився виходити із камери у зв`язку з відсутністю захисника в залі судових засідань, і крім того, матеріали судового провадження не містять даних про повідомлення захисника про дату та час розгляду клопотання слідчого. Наведені обставини свідчать про порушення загальної засади кримінального провадження, передбаченої ст. 20 КПК України забезпечення права на захист, а тому ухвала слідчого судді не може вважатись законною та підлягає скасуванню.
Разом з тим, враховуючи те, що заявлені ризики для обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зменшилися про що зазначалось вище, а по кримінальному провадженню необхідно провести певні слідчі дії, закінчити досудове розслідування до закінчення дії попередньої ухвали слідчого судді про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не уявляється можливим, апеляційний суд вважає, що клопотання слідчого про продовження ОСОБА_5 строку тримання під вартою є обґрунтованим.
Враховуючи, що ОСОБА_5 відповідно повідомлення про підозру від 03.07.2017 р. підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 189 КК України, а саме у вимаганні, поєднаного з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, що завдало майнової шкоди у великих розмірах, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, апеляційний суд на підставі п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, вважає за можливе не визначати розмір застави у даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 .
На підставі наведеного, рішення слідчого судді суду першої інстанції на підставі п. 4 ч. 2 ст. 412 КПК України підлягає скасуванню з підстав істотного порушення вимог кримінального процесуального закону з постановленням нової ухвали, а апеляційна скарга захисника підозрюваного ОСОБА_5 . ОСОБА_6 частковому задоволенню, як така що містить вимогу про скасування ухвали.
Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 412, 419, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,
п о с т а н о в и в :
апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_5 ОСОБА_6 задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Миколаївського районного суду Миколаївської області від 31 серпня 2017 року відносно ОСОБА_5 скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого СВ Миколаївського ВП Очаківського ВП ГУНП в Миколаївській області про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 задовольнити.
ОСОБА_5 продовжити строк тримання під вартою у Державній установі «Миколаївський слідчий ізолятор» до 11.45 год. 1 жовтня 2017 року.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді
_____________________ ___________ ____________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3