Справа № 164/1779/16-к Провадження №11-кп/773/499/17 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія: вирішення питання про зарахування строку попореднього увязнення у строк покаранняДоповідач: ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31 жовтня 2017 року місто Луцьк
Апеляційний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду апеляційну скаргу засудженого

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше неодноразово судимого,
на ухвалу Маневицького районного суду Волинської області від 12 вересня 2016 року про зарахування судом строку попереднього ув`язнення ОСОБА_8 у строк покарання,

В С Т А Н О В И В :
06 вересня 2016 року ОСОБА_8 звернувся в Маневицький районний суд із клопотанням про зарахування йому в порядку ч.5 ст.72 КК України строку попереднього ув`язнення у строк відбуття покарання. Зокрема, засуджений просив зарахувати у строк покарання строк попереднього ув`язнення за наступними судовими рішеннями:

1) вироком Великоновоселкового районного суду Донецької області від 29.11.2004, з 09.11.2002 по 29.11.2004;
2) вироком Апеляційного суду Миколаївської області від 27.11.2008 і до постановлення Ухвали Верховного Суду України від 26.02.2009, з 14.06.2008 до 26.02.2009;
3) вироком Ізяславського районного суду Хмельницької області від 30.01.2012, з листопада 2011 року до 30.01.2012;
4) ухвалою Апеляційного суду Миколаївської області від 25.12.2015, ухвалою від 26.04.2016 Миколаївського районного суду м. Миколаєва, ухвалою Апеляційного суду Миколаївської області від 14.07.2016, з 25.12.2015 по 14.07.2016.
Оскаржуваною ухвалою суду клопотання засудженого ОСОБА_8 постановлено задовольнити. Зараховано ОСОБА_8 у строк відбування покарання за вироками Великоновоселкового районного суду Донецької області від 29 листопада 2004 року, Апеляційного суду Миколаївської області від 27 листопада 2008 року та Ізяславського районного суду Хмельницької області від 30 січня 2012 року, згідно вимог ч. 5 ст. 72 КК України, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі строк попереднього ув`язнення відповідно з 09 жовтня 2002 року по 15 грудня 2004 року, з 14 червня 2008 року по 26 лютого 2009 рік та з 30 січня 2012 року по 22 лютого 2012 року.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_8 просить зарахувати строк попереднього ув`язнення за ухвалою Апеляційного суду Миколаївської області від 25.12.2015, ухвалою від 26.04.2016 Миколаївського районного суду м. Миколаєва, ухвалою Апеляційного суду Миколаївської області від 14.07.2016, з 25.12.2015 по 14.07.2016. При цьому вказує, що суд першої інстанції не зарахувавши за вказаними судовими рішеннями термін попереднього ув`язнення взагалі не мотивував свого рішення.
Заслухавши доповідача, який виклав суть ухвали суду та доводи апеляційної скарги, міркування прокурора, який частково підтримав апеляційну скаргу та просив призначити новий розгляд в суді першої інстанції, дослідивши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга засудженого підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Згідно з ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. При цьому, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

В ході судового розгляду кримінального провадження суд першої інстанції вказаних вимог Закону в повному обсязі не виконав.

Як вбачається із оскаржуваного рішення, суд першої інстанції повністю задовольнив клопотання засудженого ОСОБА_8 про зарахування йому строку попереднього ув`язнення у строк відбуття покарання.

Однак, суд залишив поза увагою прохання засудженого про зарахування йому строку попереднього ув`язнення за такими судовими рішення: ухвалою Апеляційного суду Миколаївської області від 25.12.2015, ухвалою від 26.04.2016 Миколаївського районного суду м. Миколаєва, ухвалою Апеляційного суду Миколаївської області від 14.07.2016, незважаючи на те, що засуджений просив вирішити дане питання у своєму клопотанні при зверненні до суду, допустивши таким чином суттєві суперечності в своєму рішенні. При цьому, свого рішення суд першої інстанції в цій частині жодним чином не мотивував.
Отже, місцевий суд допустив неповноту судового розгляду та невідповідність висновків суду, викладених в судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, що згідно з приписами п.п.1,2 ч.1 ст.409 КПК України є підставами для скасування судового рішення судом апеляційної інстанції.
Оскільки апеляційним судом було виявлено такі порушення вимог кримінального процесуального законодавства, які не можуть бути усунуті апеляційним судом та перешкодили прийняти законне та обґрунтоване рішення, а тому ухвала суду відносно ОСОБА_8 відповідно до вимог ч.1 ст.409 КПК України підлягає скасуванню із призначенням нового розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції.

При новому розгляді слід усунути зазначені порушення кримінального процесуального законодавства, ретельно з`ясувати всі обставини провадження, витребувавши із Маневицької ВК-42 матеріали особової справи засудженого ОСОБА_8 , в повній мірі перевірити доводи викладені як в клопотанні про зарахування строку попереднього ув`язнення, так і в апеляційній скарзі, та залежно від встановленого прийняти законне і обґрунтоване рішення.

На підставі викладеного, керуючись статтями 404, 405, 407, 412,415 КПК України, Апеляційний суд Волинської області,
У Х В А Л И В :
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 задовольнити частково.

Ухвалу Маневицького районного суду Волинської області від 12 вересня 2016 року про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк відбуття покарання ОСОБА_7 скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Головуючий

Судді