В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.10.2017 року місто Ужгород
Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 1-кп/308/718/17 (справа № 308/6016/17) внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000623 від 16.05.2017 року, про обвинувачення, -
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Великі Лучки, Мукачівського району, українця, громадянина України з середньою освітою, одруженого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого (в порядку ст. 89 КК України), тимчасово не працюючого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 Кримінального кодексу України,-
В С Т А Н О В И В:
08 травня 2017 року близько 20 години 00 хвилин ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи на будівництві в АДРЕСА_2 , діючи з прямим умислом - усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів та з метою використання у власних потребах, скориставшись тим, що має вільний доступ до будівельних матеріалів, таємно викрав 10 мішків Миколаївського цементу М-500. Заволодівши викраденим майном, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зник з місця вчинення злочину. Викрадений цемент використав для будівельних робіт на іншому об`єкті будівництва.
Своїми умисними діями ОСОБА_5 спричинив потерпілій ОСОБА_4 матеріальну шкоду в розмірі 1220,00 грн.
Таким чином ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжку).
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті визнав повністю та пояснив, що він дійсно вчинив даний злочин, а тому просить суворо його не карати.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_5 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги, що прокурор та потерпіла також не оспорювли фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.
Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого та дослідивши докази, які характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.
Дії ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 185 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
При призначенні обвинуваченому покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , суд відповідно до статті 66 КК України відносить активне сприяння розкриттю злочину.
Обтяжуючі покарання обставини щодо підсудного ОСОБА_5 , згідно статті 67 КК України, судом не встановлено.
Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_5 , народився ІНФОРМАЦІЯ_3 у с. Великі Лучки, Мукачівського району, українець, громадянин України, з середньою освітою, одружений, має на утриманні одну малолітню дитину сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання характеризується позитивно, раніше не судимий, тимчасово не працює.
Обираючи до обвинуваченого ОСОБА_5 вид та міру покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є злочином середньої тяжкості, конкретні обставини справи, наявність обставини, що пом`якшує покарання, а саме: активного сприяння розкриттю злочину, та відсутність обставин, що обтяжують покарання, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, суд приходить до висновку про можливість призначення ОСОБА_5 покарання за ч. 1 ст. 185 КК України у вигляді одного року позбавлення волі.

Потерпілою у кримінальному провадженні цивільний позов не заявлено.
Суд вважає за необхідне роз`яснити потерпілій ОСОБА_4 , що у відповідності до ч. 7 ст. 128 КПК України особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.
Судові витрати по кримінальному провадженні на залучення експерта відсутні.
Речові докази у кримінальному провадженні - відстуні. Арешт на речові докази не накладався.
Обвинуваченим було заявлено клопотання про звільнення від призначеного покарання на підставі ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році».

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 надав письмову згоду на застосування щодо нього амністії.

Прокурор не заперечував про застосування амністії щодо обвинуваченого.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України «Про застосування амністії в Україні» установивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.

Як зазначено у п. «в» ч. 1 ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» підлягають звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, особи, визнані винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, особи, визнані винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також особи, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили: не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 має на утриманні одну малолітню дитину сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується відповідною довідкою, визнаний винним у вчиненні злочину за ч. 1 ст. 185 КК України, який у відповідності до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості відтак слід на підставі п. «в» ч. 1 ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році», ст. 86 КК України, звільнити засудженого ОСОБА_5 від відбування остаточно призначеного йому покарання у вигляді одного року позбавлення волі внаслідок акту амністії.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369-374 КПК України, п. «в» ч. 1 ст. 1, ст. 3, 10, 11, 13 Закону України «Про амністію у 2016 році», суд, -

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчинені злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання за ч. 1 ст. 185 КК України у вигляді одного року позбавлення волі.
На підставі п. «в» ч. 1 ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році», ст. 86 КК України, звільнити засудженого ОСОБА_5 від відбування остаточно призначеного йому покарання у вигляді одного року позбавлення волі внаслідок акту амністії.
Роз`яснити потерпілій ОСОБА_4 , що у відповідності до ч. 7 ст. 128 КПК України особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.
Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору, потерпілій та обвинуваченому.
Суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1