В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31.10.2017 Справа №607/5696/17

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого ОСОБА_1

за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, в м. Тернополі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000542 від 27 жовтня 2015 року про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, одруженого, на утриманні двоє малолітніх дітей, з середньо-спеціальною освітою, працюючого слюсарем з ремонту автомобілів у ПП ОСОБА_5 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, за участю сторін кримінального провадження: прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , представника потерпілих ОСОБА_10 , -

В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_4 26 жовтня 2015 року о 20 годині 10 хвилин, керуючи технічносправним автомобілем ВАЗ-21091, державний номерний знак НОМЕР_1 ,рухався автодорогою сполученням сіл Лучка - Настасів Тернопільського району Тернопільської області в бік с. Настасів Тернопільського району Тернопільської області. При наближенні до заїзду на територію ПАП «Агропродсервіс», на ділянці дороги, яка має заокруглення вліво, водій ОСОБА_4 керував автомобіль зі швидкістю близько 60 км/год.
В цей час в зустрічному напрямку рухався технічносправний мопед DIO-Fit під керуванням водія ОСОБА_11 . Водій ОСОБА_11 під час керування транспортним засобом перебував у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9. (а) ПДР України. Окрім того, порушуючи вимоги п.п. 11.2.; 11.3.; 13.1. ПДР, водій ОСОБА_11 не рухався мопедом якнайближче до правого краю проїзної частини, а безпричинно їхав серединою проїзної частини.
Під час керування автомобілем водій автомобіля ВАЗ-21091 ОСОБА_4 не був достатньо уважним та не стежив належно за дорожньою обстановкою, щоб в разі її зміни своєчасно відреагувати та не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху, чим порушив вимоги п. 2.3. (б, д) Правил дорожнього руху України. Маючи об`єктивну можливість завчасно виявити мопед, який під керуванням ОСОБА_11 рухався серединою проїзної частини в зустрічному відносно його руху напрямку та вжити заходів до зменшення швидкості руху автомобіля ВАЗ-21091 аж до його повної зупинки, або обрання безпечного бокового інтервалу при роз`їзді із зустрічним транспортним засобом, водій ОСОБА_4 , порушуючи вимоги п.п. 11.3.; 12.3.; 13.1 ПДР України виїхав автомобілем на зустрічну смугу, на якій зіткнувся із вказаним мопедом.
Унаслідок зіткнення транспортних засобів ОСОБА_11 отримав тяжкі тілесні ушкодження у вигляді внутрішньо-черепної травми з розвитком посттравматичної гідроцефалії, деструктивно-проліферативні зміни тканини головного мозку з повторними крововиливами в тканину, що призвело до гострого порушення гемомікроциркуляції і набряку головного мозку, і від яких він ІНФОРМАЦІЯ_2 о 10 годині помер у Військово-клінічному медичному центрі Західного регіону.
Порушення водієм обвинуваченим ОСОБА_4 вимог п.п. 2.3. (б, д); 11.3.; 12.3.; 13.1. ПДР України перебуває у прямому причинному зв`язку із настанням даної дорожньо-транспортної пригоди та спричиненням смерті потерпілого ОСОБА_11 . Порушення потерпілим ОСОБА_11 вимог п.п. 2.9. (а); 11.2.; 11.3.; 13.1. ПДР України також перебуває у причинному зв`язку із настанням вказаної ДТП.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав частково та показав, що 26 жовтня 2015 року він керував автомобілем, рухаючись з м.Тернополя автодорогою с.Лучка-с.Настасів Тернопільського району Тернопільської області. На ділянці дороги, яка має заокруглення вліво, він побачив перед собою якийсь об`єкт, який рухався без увімкненого світла фар. Даний об`єкт він не міг розпізнати, та уникаючи наїзду на нього, скерував автомобіль у ліву сторону, виїхавши на зустрічну смугу руху, де відчув удар передньою частиною свого транспортного засобу. Після чого здійснив зупинку автомобіля. Після зіткнення автомобілем під його керуванням з транспортним засобом потерпілого він зупинився, підійшов до ОСОБА_11 та розпочав надавати останньому необхідну медичну допомогу. Вважає, що у діях потерпілого є порушення ПДР України, які призвели до ДТП, оскільки ОСОБА_11 рухався по середині проїзної частини без увімкненого світла фар у темну пору доби, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння.
Цивільний позов потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_9 визнає частково, а саме, в частині відшкодування майнової шкоди потерпілій ОСОБА_9 на суму 50000 грн. В частині відшкодування моральної шкоди потерпілим ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в розмірі по 400000 грн. кожній не визнав.
Вважає, що цивільний позов потерпілих в частині відшкодування моральної шкоди є значно завищений та підлягає зменшенню, оскільки причиною ДТП є перебування у нетверезому стані та порушення правил безпеки руху ОСОБА_11 . Настання негативних наслідків у вигляді смерті потерпілого він не передбачав та не бажав. Розмір моральної шкоди потерпілими ОСОБА_8 та ОСОБА_9 не підтверджений належними та допустимим доказами.
Щодо відшкодування майнової шкоди потерпілій ОСОБА_9 в розмірі 169123 грн., то вважає, що представлені цивільним позивачем копії касових чеків є неналежними та недопустимим доказами, оскільки відсутні листи лікарняних призначень, згідно яких були придбані медичні засоби та ліки. Вказані витрати потерпілої не підтверджено документально відповідним медичним закладом. Крім цього, просить врахувати ту обставину, що ним було передано потерпілій ОСОБА_9 грошові кошти в розмірі 20000 грн., а також добровільно витрачено кошти на лікування ОСОБА_11 в розмірі 61961,59 грн., всього відшкодовано майнову шкоду на загальну суму 81961,59 грн. Тому у цій частині просить в задоволенні цивільного позову відмовити.
Крім цього, обвинувачений ОСОБА_4 звернувся до суду під час судового розгляду кримінального провадження із заявою, у якій просить застосувати відносно нього п.в ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» та звільнити від покарання за ч.2 ст.286 КК України.
Незважаючи на часткове визнання вини обвинуваченим ОСОБА_4 , його винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України доводиться наступними дослідженими та проаналізованими у судовому засіданні доказами.
Показаннями, допитаної в судовому засіданні потерпілої ОСОБА_9 , яка суду показала, що про дорожньо-транспортну пригоду, у яку потрапив її син вона дізналася 26.10.2015 року близько 20 години по телефону від ОСОБА_12 , очевидцем не була. Після цього, вона одразу ж прибула до Тернопільської комунальної міської лікарні швидкої допомоги, куди був госпіталізований ОСОБА_11 . Згодом її сина було поміщено до Військово-клінічного медичного центру Західного регіону у м.Львові, де останній лікувався близько 6 місяців та ІНФОРМАЦІЯ_3 помер. За період лікування ОСОБА_11 увесь час вона знаходилась біля нього.
Цивільний позов до обвинуваченого про відшкодування майнової шкоди в розмірі 169123 грн. та моральної шкоди на суму 400000 грн. підтримує повністю з підстав, викладених у ньому, просить суд його задовольнити.
Обвинуваченим ОСОБА_4 їй передано за час лікування ОСОБА_11 грошові кошти в розмірі 20000 грн. Проте, вказані кошти не включено до позовних вимог, оскільки були витрачені на харчування та перебування ОСОБА_11 у закладі охорони здоров`я в м.Львові, про що документального підтвердження у неї немає.
Показаннями, допитаної в судовому засіданні потерпілої ОСОБА_8 , яка суду показала, що 26 жовтня 2015 року вона перебувала за місцем праці, де їй по телефону родичі повідомили, що її чоловік ОСОБА_11 потрапив у ДТП. Наступного дня вона прибула до закладу охорони здоров`я в м.Тернополі, де перебував ОСОБА_11 без свідомості. Очевидцем ДТП вона не була. Тривалий час її чоловік ОСОБА_11 перебував на стаціонарному лікуванні у м.Львові та ІНФОРМАЦІЯ_3 помер від отриманих тілесних ушкоджень внаслідок ДТП. Обвинуваченим жодних коштів на відшкодування заподіяної шкоди їй не передано.
Цивільний позов поданий нею до обвинуваченого про відшкодування моральної шкоди на суму 400000 грн. підтримує повністю з мотивів, викладених у ньому, просить суд його задовольнити в повному обсязі.
Показаннями, допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_13 , який суду показав, що 26.10.2015 року ввечері він здійснював перевезення працівників ТОВ «Агропродсервіс» пасажирським автобусом з м.Тернорполя до с.Настасів Тернопільського району Тернопільської області. Під`їжджаючи до с.Настасів Тернопільського району Тернопільської області на дорозі він побачив автомобіль, з якого вийшов обвинувачений та зупинив його, попросивши викликати швидку медичну допомогу. Після цього, обвинувачений підійшов до потерпілого, якому намагався надати першу медичну допомогу. Потерпілий був при свідомості та знаходився у лежачому стані на узбіччі проїзної частини зліва в напрямку с.Настасів Тернопільського району. Після приїзду бригади швидкої медичної допомоги, потерпілий був госпіталізований у лікарню м.Тернополя.
Показаннями, допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_14 , який надав суду показання, аналогічні до показань свідка ОСОБА_13 .
Протоколом огляду місця події, план-схемою до нього та таблицями ілюстрацій від 26-27 жовтня 2015 року, відповідно до якого встановлено місце вчинення злочину, стан дорожнього покриття, розміри проїзної частини, розташування транспортних засобів по відношенню до проїзної частини, відсутність дорожніх знаків, а також вилучено сліди.
Висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №008080 від 27.10.2015 року КУТОР «ТОНД», відповідно до якого у ОСОБА_4 сп`яніння не виявлено.
Результатами лабораторного дослідження крові на наявність алкоголю від 27.10.2015 року №522, №189, згідно яких при дослідженні взірця крові ОСОБА_4 газохроматографічним методом етилового спирту не знайдено.
Висновком, проведеної судово-медичної експертизи №1456 від 09.11.2015 року, з якого вбачається, що при газохроматографічному дослідженні взірця крові громадянина ОСОБА_11 , відібраного 26 жовтня 2015 року о 20 годині 50 хвилин медичними працівниками ТМКЛШД, знайдено етиловий спирт в концентрації - 2,42%0(проміллє). Метилового, пропілового, бутилового, амілового спиртів та їх ізомерів не виявлено.
Враховуючи швидкість зниження концентрації алкоголю в крові живих осіб у зв`язку з окисленням, виведенням його тощо (в середньому цей показник становить 0,15%0 за 1 годину), можна припустити, що на момент ДТП - 26 жовтня 2015 року близько 20 години 10 хвилин, концентрація етилового спирту в крові гр-на ОСОБА_11 , із врахуванням часу забору взірця крові (26.10.2015 року о 20 годині 50 хвилин), могла становити приблизно - 2,52%0(проміллє), що за-функціональною оцінкою концентрації алкоголю в крові може відповідати показникам сильного алкогольного сп`яніння.
Висновком, проведеної судової інженерно-транспортної експертизи №5-597/15 від 11.12.2015 року, з якого вбачається, що повздовжні осі автомобіля ВАЗ-21091, д. н. з. НОМЕР_1 , та мопеда DIO FIT, що надано на дослідження, в первинний момент зіткнення розташовувались під кутом в межах 1650 ± 5 °.
Встановити експертним шляхом кутове розташування цих транспортних засобів відносно елементів дороги в момент первинного контактування при зіткненні не надається можливим.
Зіткнення автомобіля ВАЗ-21091, д. н. з. НОМЕР_1 , та мопеда DIO FIT, що надано на дослідження, відбулось у поперечному напрямку відносно елементів проїзної частини дороги - на смузі руху до с. Лучка Тернопільського району, тобто на смузі руху мопеда. У повздовжньому напрямку - в місці, що безпосередньо передує початку сліду зсуву шини колеса із частковим пошкодженням дорожнього покриття, зафіксованого під час огляду місця пригоди під умовним позначенням №2, якщо переміщатись в напрямку руху автомобіля ВАЗ-21091.
Висновком, проведеної судової інженерно-транспортної експертизи №5-598/15 від 17.12.2015 року, з якого вбачається, що на момент експертного дослідження рульове керування автомобіля «ВАЗ-21091», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , знаходиться в працездатному стані, та вимогам п. 31.4.2. ПДР України відповідає.
Технічних несправностей (невідповідностей) вимогам п. 31.4.1. ПДР України (Гальмові системи) робочої гальмової системи автомобіля «ВАЗ-21091», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , не виявлено - робоча гальмова система знаходиться в працездатному стані.
Шини коліс наданого на дослідження автомобіля «ВАЗ-21091», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , вимогам ПДР України відповідають.
На момент експертного огляду приладів зовнішнього освітлення автомобіля «ВАЗ-21091», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , виявлено технічні несправності (пошкодження) елементів фари та покажчика повороту скомпонованих спереду зліва, що спричинені під час ДТП при зіткненні ТЗ. Невідповідностей інших елементів (непошкоджених) приладів вимогам п.31.4.3. (Зовнішні світлові прилади) ПДР України, щодо тех. стану ТЗ, не виявлено - освітлювальні прилади знаходяться в працездатному стані.
Проведеним експертним дослідженням встановлено, що наявні на момент експертного огляду пошкодження (несправності) приладів зовнішнього освітлення (елементів лівої передньої фари та покажчика повороту) автомобіля «ВАЗ-21091», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , є наслідком ДТП. Несправностей (невідповідностей) в системах при наявності яких забороняється експлуатація, що могли бути до ДТП і вплинути на керування автомобілем чи перебувати в причинному зв`язку із настанням ДТП, експертним дослідженням не виявлено.
З причин вказаних у дослідницькій частині висновку, питання про те, чи міг водій виявити несправності, що є на момент огляду, елементів лівої передньої фари та покажчика повороту приладів зовнішнього освітлення автомобіля, до виникнення даної пригоди, експертизою не вирішувалось.
Висновком, проведеної судової інженерно-транспортної експертизи №5-599/15 від 18.12.2015 року, з якого вбачається, що на момент експертного дослідження рульове керування мопеда «DIO-FIT», знаходиться в стані відмови, та вимогам п. 31.1 ПДР України не відповідає.

Несправності елементів системи рульового керування утворились під час ДТП при зіткненні транспортних засобів та носять аварійний характер.

На момент експертного дослідження робоча гальмова система мопеда «DIO-FIT», знаходиться в стані часткової відмови та вимогам п. 31.1. ПДР України не відповідає.

Несправності системи ручного гальма переднього колеса утворились внаслідок ДТП та носять аварійний характер.

На момент експертного огляду приладів зовнішнього освітлення мопеда «DIO-FIT», виявлено технічні несправності (пошкодження) оптичних елементів передньої фари з покажчиками повороту. Дані пошкодження виникли під час ДТП та носять аварійний характер. В той же час дати відповідь на про технічний стан досліджуваних приладів (працездатність/непрацездатність) на момент ДТП, не надається можливим із-за наявних пошкоджень приладів, акумуляторної батареї та електропроводки.

На момент експертного дослідження встановлено, що пошкодження диску переднього колеса мопеда «DIO-FIT», утворилось (під час) внаслідок ДТП при зіткненні ТЗ. Інших невідповідностей коліс та шин мопеда вимогам ПДР України згідно п.31.4.5 (Колеса і шини), не виявлено.

Виявлені несправності (пошкодження) елементів - системи рульового керування, робочої гальмової системи переднього колеса, приладів зовнішнього освітлення скомпонованих спереду та диску з шиною переднього колеса мопеда «DIO-FIT», виникли в результаті ДТП, носять аварійний характер. Несправностей (невідповідностей) в системах, при наявності яких забороняється експлуатація, що могли бути до ДТП і вплинути на керування мопедом чи перебувати в причинному зв`язку із настанням ДТП, експертним дослідженням не виявлено.

З причин, вказаних у дослідницькій частині висновку, питання про те, чи міг водій виявити наявні несправності системи рульового керування, робочої гальмової системи переднього колеса, приладів зовнішнього освітлення скомпонованих спереду та диску переднього колеса мопеда «DIO-FIT», що є на момент огляду, до виникнення даної пригоди експертизою- не вирішувалось.

Наявне, на момент огляду, блокування колісного гальмового механізму переднього колеса затиснення ободу диску деформованою передньою вилкою, унеможливило перевірку працездатності та регулювання приводу гальмового механізму відповідно до існуючого рівня зношування накладок колодок, а тому не дало можливості експерту прийти до категоричного висновку стосовно працездатності й ефективності його регулювання на момент дорожньо-транспортної пригоди.

Висновком, проведеної судово-медичної експертизи №516 від 29.04.2016 року, з якого слідує, що у ОСОБА_11 за даними клінічного обстеження, проведеного комп`ютерного томографічного дослідження і спостереження лікарями Тернопільської міської комунальної лікарні швидкої допомоги у період 26.10-09.12.2015 року була виявлена проникаюча черепно-мозкова травма у вигляді рани лобово-тім`яної ділянки зліва, перелому із дефектом лобової і лівої тім`яної кісток, дефектом твердої мозкової оболонки і розчавленням головного мозку у лобово-тім`яній ділянці зліва і його набряком та субдуральною гідромою зліва; закритий подвійний (тіла зліва і шийки правого суглобового відростка) перелом нижньої щелепи; перелом стінок лівого верхньощелепного синуса з крововиливом у його порожнину; перелом кісток носа; закрита травма грудної клітки із забоєм легень; рани підборіддя і нижньої губи, правого стегна, ділянки лівого колінного суглоба та гомілок, синці повік очей.

Зазначені вище ушкодження виникли від дії тупих предметів незадовго до госпіталізації, що підтверджується їх характером, відсутністю даних про загоєння і описаним у медичній карті клінічним перебігом.

Виявлені у ОСОБА_11 тілесні ушкодження належать до тяжких за ознакою небезпеки для життя - п. п. 2.1.2. і 2.1.3 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень (МОЗ України, Київ, 1995).

Висновком, проведеної судово-медичної експертизи №395/2016 від 21.06.2016 року, з якого слідує, що при судово-медичній експертизі громадянина ОСОБА_11 , 1982 р.н. було виявлено ознаки перенесеної в минулому черепно-лицевої травми у вигляді двобічного перелому нижньої щелепи в ділянці тіла зліва та суглобового паростка справа(клінічно), вдавленого перелому у лівій тім`яній ділянці з вираженими деструктивно-проліферативними змінами тканини головного мозку у лівій тім`яній частці з вторинними крововиливами в речовину головного мозку, з розвитком після травматичної енцефалопатії та внутрішньої гідроцефалії. Враховуючи характер виявлених ушкоджень в ділянці голови, результати мікроскопічного дослідження, дані обставини справи та записи медичних документів, не виключено, що дана травма голови могла утворитися 26.10.15р від контакту з тупими предметами під час вказаного ДТП. Виявлена тупа травма голови має ознаки тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя як в момент її спричинення так і в подальшому посттравматичному періоді і в даному випадку перебуває в прямому причино-наслідковому зв`язку із настанням смерті. Крім того, було виявлено множинні синці по передній поверхні грудної клітки по центру та синці з точковими ранами в обох ліктьових ямках, які є прижиттєві та могли утворитися під час проведення медичних маніпуляцій - ін`єкцій та непрямого масажу серця. Також, згідно записів у представлених мед документах, клінічно було виявлено післятравматичний деформуючий артроз, осифіковану гематому, застаріле пошкодження зовнішньої колатеральної та задньої

хрестоподібної зв`язок правого колінного суглоба, які могли виникнути внаслідок тупої

травми правого коліна від контакту з тупим предметом при вказаному ДТП, мають ознаки

тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості та у зв`язку зі смертю не перебувають.

Причиною смерті ОСОБА_11 є наслідки перенесеної в минулому внутрішньо-

черепної травми з розвитком посттравматичної гідроцефалії, деструктивно-проліферативних змін тканини головного мозку з повторними крововиливами в тканину, що

призвело до гострого порушення гемомікроциркуляції і набряку головного мозку та

підтверджується судово-медичними даними експертизи його трупа, результатами

мікроскопічного дослідження кусочків внутрішніх органів та записами представлених мед.документів. Згідно записів медичної карти стаціонарного хворого, смерть ОСОБА_11 настала ІНФОРМАЦІЯ_3 о 10 годині, що відповідає розвитку трупних змін на момент проведення експертизи.

Даними, які містяться у протоколі проведення слідчого експерименту з додатком схемою від 26.11.2016 року, згідно якого ОСОБА_4 відтворив усі обставини ДТП, яке мало місце 26.10.2015 року о 20 годині 10 хвилин на автодорозі сполученням сіл Лучка Настасів Тернопільського району Тернопільської області.

Висновком, проведеної судової автотехнічної експертизи №971/16-22 від 27.03.2017 року, з якої вбачається, що у даній дорожній обстановці, при заданих вихідних даних, з метою забезпечення безпеки дорожнього руху, водій ОСОБА_4 повинен був діяти у відповідності до вимог п.п. 1.10 (в частині визначення терміну небезпека для руху), 11.3, 12.2, 12.3 ПДР України, зміст яких наведений у п.1 дослідницької частини цього Висновку.
У даній дорожній обстановці, при заданих технічно спроможних вихідних даних, водій ОСОБА_4 мав технічну можливість уникнути ДТП, при умові належного виконання ним технічних вимог п.п. 1.10 (в частині визначення терміну небезпека для руху), 11.3, 12.3 ПДР України, для чого у останнього не було перешкод технічного характеру.
Причиною даної ДТП, з технічної точки зору, слід вважати невідповідність дій водія ОСОБА_15 вимогам п.п. 1.10 (в частині визначення терміну небезпека для руху), 11.3,.12.3 ПДР України, зміст яких наведений у п.1 даного Висновку.
Висновком, проведеної судової інженерно-транспортної експертизи №5-178/17 від 27.04.2017 року, з якого вбачається, що в умовах даної дорожньо-транспортної ситуації, яка склалася, водій мопеда «DIOFit» повинен був діяти відповідно до вимог п. 13.3 Правил дорожнього руху України.
При заданому слідством комплексі вихідних даних, якщо б водій мопеда «DIO-Fit» перед зустрічним роз`їздом, діяв так, як це викладено у п. 1 дослідницької частини висновку, то у цьому випадку його дії можна було б вважати такими, які б відповідали технічним вимогам п. 13.1 Правил дорожнього руху України , і такі його дії, з технічної точки зору, не повинні були б призвести до скоєння зустрічного зіткнення.
На момент проведення експертизи не відомі причини технічного характеру, які б завадили водію мопеда «DIO-Fit» діяти відповідно до вимог п. 13.1 ПДР України, отже його дії в умовах виникнення даної дорожньо-транспортної пригоди не відповідали вимогам зазначеного пункту Правил.
В даній дорожньо-транспортній ситуації, невідповідність дій водія мопеда «DIO-Fit» вимогам п. 13.1 ПДР України, з технічної точки зору перебуває в причинному зв`язку з настанням даної ДТП і є необхідною умовою її настання.
При заданому слідством комплексі вихідних даних у варіанті І, дії водія
автомобіля «ВАЗ-21091» не відповідали вимогам п.п. 12.3, 13.1 ПДР України і
ця невідповідність, з технічної точки зору, перебуває в причинному зв`язку з
настання пригоди.
По причині технічної неспроможності заданих вихідних даних у варіанті II, експертним шляхом не можливо вирішити питання про технічну можливість водію автомобіля «ВАЗ-21091» уникнути зіткнення з мопедом мопеда «DIO-Fit», з моменту виникнення небезпеки для руху, тому встановити відповідність (невідповідність) дій водія автомобіля «ВАЗ-20191» у цьому варіанті вихідних даних експертним шляхом не надається можливим.
При встановлених обставинах розвитку дорожньо-транспортної пригоди і заданому слідством комплексі технічно спроможних вихідних даних і варіанті І, невідповідність дій водія автомобіля «ВАЗ-21091» вимогам п.п.12.3, 13.1 Правил дорожнього руху України привела до виникнення даної ДТП, тобто причиною настання даної ДТП - зіткнення транспортних засобів, з
технічної точки зору були обставини, які пов`язані з невідповідністю дій водія автомобіля «ВАЗ-21091» зазначеним вимогам пунктів Правил.
Дії водія мопеда «DIO-Fit», які з технічної точки зору не відповідали вимогам п. 13.1 ПДР України також перебувають в причинному зв`язку з настанням даної ДТП і є необхідною умовою її настання.
При встановлених обставинах розвитку дорожньо-транспортної пригоди і заданому слідством комплексі вихідних даних у варіанті II, встановити експертним шляхом, що з технічної точки зору є причиною ДТП, не надається можливим, оскільки заданий слідством комплекс вихідних даних у цьому варіанті не може вважатись технічно спроможним.
Таким чином, оцінивши всі докази в кримінальному провадженні, суд вважає встановленим, що ОСОБА_4 вчинив: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілого та знаходить правильною кваліфікацію його дій за ч.2 ст.286 КК України.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_4 з приводу того, що ДТП відбулося з вини потерпілого, який перебуваючи у нетверезому стані рухався транспортним засобом по середині проїзної частини без увімкненого світла фар в темну пору доби, суд вважає такими, які не можуть слугувати беззаперечним доказом невинуватості обвинуваченого у інкримінованому йому злочині. Разом з тим, під час судового розгляду судом встановлено та підтверджено показаннями свідків, письмовими доказами, що порушення обвинуваченим ОСОБА_4 ПДР України перебуває у прямому причинному зв`язку із настанням дорожньо-транспортної пригоди та спричиненням смерті потерпілого ОСОБА_16 .
Призначаючи ОСОБА_4 покарання, суд враховує вимоги ст.ст.50, 65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, межі санкції ч.2 ст.286 КК України, тяжкість вчиненого злочину, конкретні обставини справи та дані про особу обвинуваченого.
Обставин, які пом`якшують покарання вчиненого ОСОБА_4 , передбачених ст.66 КК України наявність на утриманні двоє малолітніх дітей, часткове відшкодування завданого збитку.
Обставин, які обтяжують покарання, скоєного ОСОБА_4 , передбачених ст.67 КК України, судом на встановлено.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання в межах санкції статті обвинувачення у виді позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами, оскільки саме такий вид покарання, на думку суду, зможе виправити обвинуваченого та попередити вчинення ним нових злочинів.
Підстав для застосування ст.ст.69, 75 КК України суд не вбачає.
Крім цього, із заявою до суду звернувся обвинувачений ОСОБА_4 , згідно якої він просить застосувати до нього вимоги Закону України «Про амністію у 2016 році».
Статтею 1 Закону України « Про амністію у 2016 році» передбачено, що звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, особи, визнанні винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 КК України, особи, визнанні винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 КК України, а також особи, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили: п.в) не позбавлених батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилось 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.
Вчинений обвинуваченим ОСОБА_4 злочин в силу ст.12 КК України є необережним тяжким.
Як вбачається з матеріалів судового провадження обвинувачений ОСОБА_4 має сина ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_2 від 12.07.2016 року, виданим Настасівською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області та доньку ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_3 від 29.11.2010 року, виданим Настасівською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області.
Крім того, на обвинуваченого не розповсюджуються обмеження, передбачені у ч. 4 ст. 86 КК України, ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» та ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році», що, в сукупності, є підставою для звільнення від відбування покарання, призначеного ОСОБА_4 відповідно до п.в ст.1 вказаного закону.
У справі є процесуальні витрати на проведення судової інженерно-транспортної експертизи №5-597/15 від 11.12.2015 року в розмірі 768 грн., судової інженерно-транспортної експертизи №5-598/15 від 17.12.2015 року в розмірі 384 грн., судової інженерно-транспортної експертизи №5-599/15 від 18.12.2015 року в розмірі 384 грн., судової автотехнічної експертизи №971/16-22 від 27.03.2017 року в розмірі 3466,40 грн., судової інженерно-транспортної експертизи №5-178/17 від 27.04.2017 року в розмірі 1731,80 грн., всього на загальну суму 6734,20 грн. (шість тисяч сімсот тридцять чотири гривні двадцять копійок), які суд вважає слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 в користь держави (УК у м. ТЕРНОПОЛІ /м. Тернопіль/ 24060300 р/р 0002 в ГУ ДКСУ у Тернопільській області, МФО 838012, код ЕДРПОУ 37977726).
Потерпілими ОСОБА_9 , ОСОБА_8 заявлено цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_4 про стягнення в користь ОСОБА_9 майнової шкоди в розмірі 169123 грн. та 400000 грн. моральної шкоди, а також в користь ОСОБА_8 400000 грн. моральної шкоди.
Відповідно до статті 1187 ЦК України шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Оцінивши досліджені докази, та враховуючи вищевказані обставини, суд вважає, що позов потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_8 підлягає частковому задоволенню.
В частині стягнення майнової шкоди, то суд вважає, що вимоги потерпілої ОСОБА_9 підлягають до задоволення у розмірі визнаному в судовому засіданні обвинуваченим в сумі 50000 грн. В задоволенні решта позовних вимог в частині відшкодування майнової шкоди слід відмовити, оскільки суд вважає, що копії товарних та касових аптечних чеків не є належними та допустимими доказами.
Вирішуючи питання про відшкодування моральної шкоди, суд, знаходить обґрунтованими доводи потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_8 що в результаті дорожньо-транспортної пригоди з вини обвинуваченого їм була заподіяна моральна шкода, яка полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких вони зазнали у зв`язку з втратою близької їм людини чоловіка та сина ОСОБА_11 , перенесенні стресу, моральних переживань, страждань, відчутті безповоротності трагедії, що змінило їх життя в результаті протиправного діяння обвинуваченого.
Водночас, визначаючи розмір відшкодування, суд, враховує ставлення обвинуваченого до скоєного, необережний характер його вини, вік, сімейний та матеріальний стан.
З урахуванням викладених обставин, враховуючи вимоги розумності і справедливості, суд вважає за необхідне відповідно до ст.23, ст.1167 ЦК України стягнути з обвинуваченого на користь ОСОБА_9 300000 грн., задовольнивши ці вимоги частково, а також стягнути з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_8 300000 грн., задовольнивши ці вимоги частково.
В задоволенні решта позовних вимог відмовити.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст.373, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначити йому покарання за цією статтею у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 2 (два) роки.

Звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного судом за даним вироком основного та додаткового покарання на підставі п.в ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році».

Стягнути з засудженого ОСОБА_4 процесуальні витрати на проведення судової інженерно-транспортної експертизи №5-597/15 від 11.12.2015 року в розмірі 768 грн., судової інженерно-транспортної експертизи №5-598/15 від 17.12.2015 року в розмірі 384 грн., судової інженерно-транспортної експертизи №5-599/15 від 18.12.2015 року в розмірі 384 грн., судової автотехнічної експертизи №971/16-22 від 27.03.2017 року в розмірі 3466,40 грн., судової інженерно-транспортної експертизи №5-178/17 від 27.04.2017 року в розмірі 1731,80 грн., всього на загальну суму 6734,20 грн. (шість тисяч сімсот тридцять чотири гривні двадцять копійок) в користь держави (УК у м. ТЕРНОПОЛІ /м. Тернопіль/ 24060300 р/р 0002 в ГУ ДКСУ у Тернопільській області, МФО 838012, код ЕДРПОУ 37977726).

Цивільний позов потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_8 задовольнити частково.

Стягнути з засудженого ОСОБА_4 в користь ОСОБА_9 50000 (п`ятдесят тисяч) гривень на відшкодування майнової шкоди та 300000 грн. (триста тисяч гривень) моральної шкоди.

Стягнути з засудженого ОСОБА_4 в користь ОСОБА_8 300000 грн. (триста тисяч гривень) на відшкодування моральної шкоди.

В задоволенні решта позовних вимог відмовити.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області, шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.
Головуючий суддяОСОБА_1