АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

представника власника майна ОСОБА_6

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу власника майна Голови Державне агентство резерву України ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 19 жовтня 2017 року, -

ВСТАНОВИЛА:
Зазначеною ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого четвертого слідчого відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_8 та накладено арешт на майно у кримінальному провадженні №0002272, а саме дизельне паливо у кількості 18 тис. тон на суму 313, 4 млн грн., яке було закладено на довготривале зберігання до державного резерву згідно з договором №7754/0/-15 (юр-2/30нп-2015) від 29.09.2015, укладеним між Державним агентством резерву України та ТОВ «ВОГ АЕРО ДЖЕТ» () за результатами відкритих торгів на закупівлю палива дизельного (19.20.2 - Паливо рідинне та газ; оливи мастильні), та зберігається в резервуарах №№ 100, 102, 103, 104, 156 Державної організації «Комбінат «Рекорд» () за адресою: м. Житомир, вул. Вільський Шлях, 281.
Задовольняючи клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про доведеність тієї обставини, що майно, відповідає критеріям, визначеним ст.. 170 КПК України, ст. 98 КПК України та визнано речовим доказом у кримінальному провадженні 0002272 від 06.09.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України, а тому слідчий суддя вважає доведеною необхідність накладення арешту на майно з метою збереження речових доказів.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді Голова Державного агентства резерву України подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, мотивуючи тим, що представники Держагенства присутніми під час розгляду клопотання про накладення арешту не були, ухвалу слідчого судді отримали лише 26.10.2017 року. Крім цього апелянт в апеляції просить скасувати ухвалу слідчого судді постановити нову, якою відмовити органу досудового розслідування в задоволенні клопотання про накладення арешту.

Мотивуючи свої доводи, викладені в апеляційній скарзі, апелянтвказує на порушення
слідчим суддею вимог ст. 170 КПК України.
Також апелянт вказує і на те, що слідчий суддя помилково дійшов висновку, що вказане майно відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, оскільки дане твердження належним чином необгрунтоване. Крім того зазначає, що обмеження права користуванням майном Держрезерву протягом не визначеного строку унеможливлює виконання Агенством покладених Кабінетом Міністрів України завдань щодо зберігання, поповнення, та освіження ( поновлення) запасів матеріальних цінностей державного резерву, безумовного дотримання нормативних вимог до їх кількісного та якісного стану, що призводить до нанесення збитків державі.

Колегія суддів приймає до уваги доводи клопотання Голови Державного агентства резерву ОСОБА_7 про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді та вважає за необхідне поновити його з огляду на те, що під час розгляду клопотання про накладення арешту на майно ні Голова агентства резерву, ні його представник . присутніми не були, ухвалу слідчого судді згідно наявної в матеріалах судового провадження інформації отримали лише 26 жовтня 2017 року.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника ОСОБА_6 , який діє в інтересах Голови Державного агентства резерву , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, думку прокурора, який не заперечував проти апеляційної скарги, вивчивши матеріали судової справи за клопотанням органу досудового розслідування, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що слідчий суддя в повній мірі дотримався вказаних вимог закону.

Відповідно до положень ч. 2 п.1 ст. 171 КПК України в клопотанні слідчого про арешт майна повинно бути зазначено підстави і мету відповідно до положень ст.170 КПК України та відповідне обґрунтування необхідності арешту.

З ухвали слідчого судді вбачається, що Прокуратурою міста Києва здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002272 за матеріалами ГУ КЗЕ СБУ України 06.09.2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України..

За матеріалами клопотання органу досудового розслідування, встановлено, що факт можливого псування службовими особами Державного агентства резерву України дизельного пального марки C виду ІІ (ДСТУ 4840:2007) у кількості 18 тис. тон на суму 313, 4 млн грн., яке було закладено на довготривале зберігання до державного резерву згідно з договором №7754/0/-15 (юр-2/30нп-2015) від 29.09.2015, укладеним між Державним агентством резерву України та ТОВ «ВОГ АЕРО ДЖЕТ» () за результатами відкритих торгів на закупівлю палива дизельного (19.20.2 - Паливо рідинне та газ; оливи мастильні), та зберігається в резервуарах Державної організації «Комбінат «Рекорд» () за адресою: м. Житомир, вул. Вільський Шлях, 281.
В ході досудового розслідування залучено експертів ДП «НДІННП «МАСМА» з метою вивчення технічної документації та проведення науково експертних досліджень, за результатами яких встановлено, що поставлене дизпаливо відповідно до договору № 7754/0/1-15 (юр-2/30нп-2015) за своїми показниками не відповідає вимогам для довготривалого зберігання, тому що у паспорті якості виробника: CERTIFICATEOF QUALITY#267 від 16/10/2015 на STANDART DIESEL, вироблений HELLENIC PETROLEUMS.A. (Греція) зазначений термін гарантійного зберігання продукту строком 5 років, проте не вказана інформація про відсутність в паливі присадок або пакету присадок, наявність антиокислювальної присадки. Введення антиокислювальної присадки запобігає біологічному розширенню компонентів дизельного палива при довготривалому зберіганню.

В межах зазначеного кримінального провадження орган досудового розслідування цілком слушно звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно, а саме дизельне паливо у кількості 18 тис. тон на суму 313, 4 млн грн, оскільки останнє відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України та є метою забезпечення збереження речових доказів.

Перевіривши доводи органу досудового розслідування з приводу необхідності накладення арешту, встановивши достатність даних, які містяться у доданих до клопотання матеріалах та які вказують на обґрунтованість доводів органу досудового розслідування щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, врахувавши положення ст.ст. 98,170 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на майно.

Колегія суддів погоджується з таким висновком слідчого судді та вважає, що матеріали судового провадження свідчать, що застосування зазначеного заходу забезпечення кримінального провадження є виправданим і необхідним у даному кримінальному провадженні, оскільки сприятиме досягненню мети щодо всебічного, повного та неупередженого досудового розслідування, а також запобігатиме настанню будь-яких негативних наслідків

Відповідно до вимог ст.170 КПК України арешт допускається, зокрема з метою збереження речових доказів. Згідно ч.3 ст.170 КПК України арешт з метою збереження речових доказів може бути накладений на майно будь якої фізичної чи юридичної особи, якщо є достатні підстави вважати, що це майно відповідає критеріям, визначеним ст.. 98 КПК України.

Оскільки з долучених до клопотання органу досудового розслідування вбачається факт кримінального правопорушення передбаченого за ч. 5 ст. 191 КК України то будь які речі можуть бути речовими доказами у кримінальному провадженні.

Враховуючи, що метою накладення арешту у даному кримінальному провадженні є забезпечення збереження речових доказів, то відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, що має місце в даному випадку. Також колегія суддів зважує на ту обставину, що дизельне паливо у кількості 18 тис. тон на суму 313, 4 млн грн., яке було закладено на довготривале зберігання до державного резерву згідно з договором №7754/0/-15 (юр-2/30нп-2015) від 29.09.2015, укладеним між Державним агентством резерву України та ТОВ «ВОГ АЕРО ДЖЕТ» () за результатами відкритих торгів на закупівлю палива дизельного17 жовтня 2017 року постановою органу досудового розслідування визнано речовими доказами

Більш того, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання відчуження, знищення чи пошкодження майна, що може перешкодити кримінальному провадженню, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

За встановлених обставин колегія суддів вважає доводи апеляції такими, що не ґрунтуються на матеріалах судової справи та такими, що не підлягають задоволенню.

З урахуванням викладеного, ухвалу слідчого судді слід залишити без змін, а апеляційну скаргу Голови Державне агентство резерву України ОСОБА_7 - без задоволення.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, апелянтом не надано та колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст.ст. 98, 117, 131, 132, 170, 173, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Поновити власнику майна Голові Державного агентства резерву України ОСОБА_7 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого Печерського районного суду м. Києва від 19 жовтня 2017 року.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 19 жовтня 2017 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого четвертого слідчого відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_8 та накладено арешт на майно у кримінальному провадженні №0002272, а саме дизельне паливо у кількості 18 тис. тон на суму 313, 4 млн грн., яке було закладено на довготривале зберігання до державного резерву згідно з договором №7754/0/-15 (юр-2/30нп-2015) від 29.09.2015, укладеним між Державним агентством резерву України та ТОВ «ВОГ АЕРО ДЖЕТ» () за результатами відкритих торгів на закупівлю палива дизельного (19.20.2 - Паливо рідинне та газ; оливи мастильні), та зберігається в резервуарах №№ 100, 102, 103, 104, 156 Державної організації «Комбінат «Рекорд» () за адресою: м. Житомир, вул. Вільський Шлях, 281. - залишити без змін, а апеляційну скаргу власника майна Голови Державного агентства резерву України ОСОБА_7 - без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: ОСОБА_1 ОСОБА_3 ОСОБА_2

Справа № 11-сс/796/70/2018

Слідчий суддя суду 1-ї інстанції Доповідач: ОСОБА_1