Справа № 742/2392/17 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/105/2018
Категорія - 125ч.2 Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 лютого 2018 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

Суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

Секретаря судового засідання ОСОБА_5

За участю учасників судового провадження:

Прокурора ОСОБА_6

Обвинуваченого ОСОБА_7

Захисника ОСОБА_8

Потерпілого ОСОБА_9

Представника потерпілого ОСОБА_10

Розглянула у відкритому судовому засіданні в порядку апеляційного розгляду кримінальне провадження, внесене в єдиний реєстр досудових розслідувань № 0000196, за апеляційною скаргою потерпілої ОСОБА_9 на вирок Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 06 жовтня 2017 року

В С Т А Н О В И Л А:

Цим вироком суду ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та проживаючий в АДРЕСА_1 , громадянин України, не працюючий, із середньою освітою, одружений, має неповнолітню дитину, згідно ст. 89 КК України раніше не судимий,

засуджений за ст. 125 ч. 2 КК України до покарання у виді 240 годин громадських робіт.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 1000 грн. 00 коп. в моральної шкоди.

Вироком суду ОСОБА_7 визнаний винним у тому, що 06.02.2017 року близько 18 год. 00 хв. перебуваючи на подвір`ї будинку АДРЕСА_1 , під час сварки, на грунті особистих неприязних відносин, діючи умисно, з метою заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , наніс їй три удари кулаком в область голови та обличчя, чим заподіяв потерпілій тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, синця лобної ділянки, синця лівої щічної ділянки та забою носа, які згідно висновку судово-медичної експертизи №52 від 16.02.2017 відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

В апеляційній скарзі потерпіла просить вирок суду скасувати. Ухвалити новий вирок, яким призначити обвинуваченому покарання у виді 2 років обмеження волі. Стягнути з ОСОБА_7 25000 грн. моральної шкоди та 3000 грн. витрат за надання адвокатських послуг. Звертає увагу на те, що як під час досудового так і судового слідства обвинувачений вину не визнав, вибачення не попросив, завдані збитки не відшкодував.

В судовому засіданні потерпіла та її представник просили задовольнити подану апеляційну скаргу.

Обвинувачуваний та його захисник заперечили проти задоволення апеляційної скарги потерпілої. Обвинувачуваний заявив клопотання про звільнення його від призначеного покарання відповідно до п. «в» ст. 1 закону України «Про амністі у 2016 році», оскільки він мА/є на утриманні неповнолітню дитину.

Заслухавши доповідача, думки учасників судового засідання, дослідивши матеріали кримінального провадження та доводи, що викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів приходить до висновку, що подана апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Вина ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого злочину, при обставинах, наведених у вироку суду повністю підтверджується сукупністю доказів, які досліджені в суді першої інстанції.

В суді першої інстанції обвинувачений ОСОБА_7 вину не визнав. Він показав, що дійсно 06.02.2017 близько 18 год. на подвір`ї загального користування по АДРЕСА_1 у зв`язку з неприязними відносинами та через накидання снігу ОСОБА_11 під їх вхідні двері в будинок, виник конфлікт коли він з дружиною ОСОБА_12 зробили йому зауваження, на яке він не відреагував. Тоді між собою почали сваритися ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , штовхаючи одна одну, можливо при цьому остання і отримала тілесні ушкодження, або ж можливо це сам ОСОБА_14 ударив свою співмешканку. Мотивів бити потерпілу у нього не було, погроз їй не виказував. Та повідомив, що якби він дійсно її три рази ударив, то наслідки були б набагато тяжчими.

Потерпіла ОСОБА_9 показала, що 06.02.2017 близько 18 год. коли прийшли на спільний із ОСОБА_12 двір, то виявили купу снігу, який їм накидали сусіди, через що вони не могли вільно зайти до своєї частини будинку. З метою забезпечення громадського порядку вони викликали працівників поліції. Коли її чоловік ОСОБА_14 почав відкидати сніг, до нього підбігла ОСОБА_12 і почала його бити по тулубу, дряпала шию, обличчя. Потім син ОСОБА_15 головою ударив її чоловіка. Вона почала викликати додатковий наряд поліції, що не сподобалося ОСОБА_12 , яка почала її тягати за «петельки», волосся. Поліцейський ОСОБА_16 намагаючись їх розборонити стояв поміж них, і тоді із-за його спини, ОСОБА_7 наніс їй декілька ударів кулаком в область голови (лоба, щелепи, в перенісся) після чого в неї з носа пішла кров, запаморочилося в голові, та її підхопив чоловік, бо вона ледь не впала. Вона крикнула, що ОСОБА_7 зламав їй носа та попросила, щоб викликали ШМД. Після приїзду ШМД їй надали першу медичну допомогу, зафіксували тілесні ушкодження, та пропонували поїхати на обстеження, проте вона відмовилася. Але вже наступного дня обстежувалася у ОСОБА_17 , невропатолога, терапевта. Два дні після цього вона не ходила на роботу. Потерпіла повністю підтримала цивільний позов на відшкодування моральної шкоди в розмірі 25000,00 грн. за спричинені фізичний біль, моральні страждання, був порушений звичний спосіб життя. Тілесні ушкодження на обличчі жінки було для неї принизливим та образливим. Зовнішній вигляд завдавав незручностей, доводилось приховувати лице, уникати неприємних розмов та реакцій від людей. Довелося тривалий час лікуватися та відновлювати своє здоров`я.

Даними протоколу проведення слідчого експерименту від 17.05.2017 з ілюстративними фототаблицями до нього, підтверджується, що потерпіла ОСОБА_9 на місці події, за участю статиста відтворила обставини нанесення їй удару (а.п. 59-64).

Свідок ОСОБА_18 в суді першої інстанції показав, що того вечора, коли він розкидав сніг, то вибігла ОСОБА_12 та кинулася з кулаками його бити по тулубу, дряпала обличчя. ОСОБА_19 ударив його головою в обличчя, а ОСОБА_20 в живіт. Після чого ОСОБА_20 почав виказувати погрози їх життю. Пізніше він почув крик дружини ОСОБА_13 , що зламали носа, та при цьому бачив як ОСОБА_20 завдав потерпілій 2-3 удари кулаком в обличчя, лоба, носа. Коли підбіг, то з носа дружини текла кров, вона ледь не втратила свідомість, тому викликали ШМД.

Свідок ОСОБА_16 , який є заступником начальника КР, в суді першої інстанції показав, що того вечора він разом із слідчим ОСОБА_21 виїхали на сварку по АДРЕСА_1 . Коли відбувалася бійка (всі махали руками, намагаючись наносити удари) між конфліктуючими сторонами (з однієї сторони ОСОБА_14 , ОСОБА_13 , з іншої подружжя ОСОБА_15 , син ОСОБА_22 ), то він знаходився поміж ними задля припинення бійки. Він не бачив, хто наніс удари потерпілій, та що це був безпосередньо ОСОБА_7 , але потерпіла тоді сказала, що саме останній зламав їй носа, та щоб викликали ШМД, у неї з носа була кровотеча.

Свідок ОСОБА_23 , який є слідчий СВ підтвердив, крім того, що тоді між конфліктуючими сторонами (з однієї сторони ОСОБА_14 , ОСОБА_13 , з іншої подружжя ОСОБА_15 , сини ОСОБА_22 ) відбулася бійка, яку розбороняв поліцейський ОСОБА_16 . Він був за забором, і стримував ОСОБА_24 , щоб не втрутився у бійку. Хто безпосередньо наносив удари потерпілій він не бачив, але він бачив її розбитий ніс з якого йшла кров, і тоді ж вона повідомила, що її ударив ОСОБА_7 .

Висновком судово-медичної експертизи №52 від 16.02.2017, підтверджується, що у ОСОБА_9 мають місце тілесні ушкодження у виді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, синця лобної ділянки, синця лівої щічної ділянки та забою носа, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Тілесні ушкодження могли виникнути від ударної дії тупих предметів з обмеженою поверхнею, якими могли бути як руки так і ноги сторонньої особи, та не менше від трьох травматичних дій та відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Тілесні ушкодження могло утворитися в строк 06.02.2017 та не могли утворитися при падінні на площину. Під час отримання тілесних ушкоджень ОСОБА_9 знаходилась обличчям до обличчя відносно нападника або в близькому до цього положенні (а.п. 55-57).

Доведеність вини обвинувачуваного у поданій апеляційній скарзі не оспорюється.

Дії ОСОБА_7 судом першої інстанції правильно кваліфіковані за ст. 125 ч. 2 КК України.

Покарання обвинуваченому ОСОБА_7 судом першої інстанції призначене у відповідності з вимогами ст. 65 КК України, з врахуванням: ступіню суспільної тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи обвинуваченого. Обставин, які б пом`якшували та обтяжували покарання судом не встановлено.

Призначене ОСОБА_7 покарання є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів, а тому колегія не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги потерпілої в частині призначення обвинуваченому більш суворого покрання.

Обвинувачуваний ОСОБА_7 має на утриманні неповнолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , тому відповідно до п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністі у 2016 році» підлягає звільненню від відбування покарання, призначеного вироком суду.

Крім того, колегія суддів вважає необхідним змінити вирок суду в частині стягнення витрат за надання адвокатських послуг, оскільки такі витрати потерпілої підтверджуються відповідною квитанцією до прибуткового касового ордеру та розрахунком гонорару адвоката (а.с. 94 95)

Однак, колегія суддів не знаходить підстав для збільшення розміру моральної шкоди, стягнутої з обвинувачуваного на користь потерпілої. Стягнутий судом розмір моральної шкоди на користь потерпілої відповідає характеру її моральних страхдань.

Керуючись ст., ст. 371, 404, 407, 418, 419 КПК України судова колегія,-

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_9 задовольнити частково.

Вирок Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 06 жовтня 2017 року відносно ОСОБА_7 змінити.

На підставі ст. 1 п. «в» Закону України «Про амністію у 2016 році» ОСОБА_7 звільнити від відбування покарання у зв`язку з амністією.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь потерпілої ОСОБА_9 3000 грн. 00 коп. в рахунок відшкодування витратна надання послуг адвоката.

В іншій частині вирок суду залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду протягом 3-х місяців з дня її проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4