Справа № 482/1318/17
Провадження № 1-кп/482/118/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02.10.2017 року м.Нова Одеса
Новоодеський районний суд Миколаївській області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
за участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
законних представників неповнолітніх обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
захисника ОСОБА_9 ,
представника органу опіки та піклування ОСОБА_10 ,
представника Новоодеського РВ з питань пробації ОСОБА_11 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Нова Одеса Миколаївської області кримінальне провадження зареєстроване в ЄРДР за № 0000544 від 28.07.2017 року по обвинуваченню:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Себине Новоодеського району Миколаївської області, українця, громадянина України, не одруженого, раніше не судимого, навчається в училищі № 5 при Миколаївському Чорноморському суднобудівному заводі, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Миколаєва Миколаївської області, українця, громадянина України, не одруженого, раніше не судимого, навчається в училищі № 5 при Миколаївському Чорноморському суднобудівному заводі, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,
СУД ВСТАНОВИВ та вважає доведеним, що:
28.07.2017 року приблизно о 15:00 год., неповнолітній ОСОБА_5 спільно з неповнолітнім ОСОБА_6 перебували на території пляжу Себинської сільської ради, біля річки Південний Буг в с. Себине, Новоодеського району Миколаївської області, де на березі вказаного пляжу помітили особисті речі неповнолітнього ОСОБА_12 , який в цей час купався у річці, а саме тканеву сумку невеликого розміру (барсетку) зеленого кольору.
Після чого, з метою реалізації злочинного наміру, спрямованого на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_13 , діючи за попередньою змовою, умисно та протиправно, таємно, шляхом вільного доступу викрали вищевказану сумку зеленого кольору та покинули територію зазначеного пляжу.
На момент викрадення в сумці знаходились: мобільний телефон «Хуавей V 541» загальною вартістю 2200 грн., глюкометр марки «Ассu-Сhек» загальною вартістю 875 грн. та гаманець, який цінності для потерпілого не представляє.
Утримуючи викрадене при собі, неповнолітні ОСОБА_5 та ОСОБА_6 з місця скоєння злочину зникли, викинувши викрадену сумку на узбіччя дороги в с. Себине, Новоодеського району Миколаївської області, розпорядившись іншим викраденим майном на власний розсуд, чим спричинили потерпілому ОСОБА_14 матеріальну шкоду на суму 3075 грн.
Таким чином, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 обвинувачуються у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину визнав повністю, підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті та пояснив суду, що в липні місяці 2017 року в денний час він разом із своїм товаришем ОСОБА_6 перебували на пляжі в с.Себине Новоодеського району Миколаївської області, де помітили потерпілого ОСОБА_12 . В той час коли ОСОБА_12 купався у річці ОСОБА_5 та ОСОБА_6 викрали сумку потерпілого та уїхали з пляжу на мопеді. По дорозі вони сумку викинули на узбіччя дороги, а мобільний телефон та глюкометр, які знаходились в сумці вони віддали ОСОБА_15 за борг в 200 грн., які ОСОБА_5 заборгував ОСОБА_15 . В подальшому ОСОБА_5 працівникам поліції розказав про те, кому віддав сумку, та майно було повернуто потерпілому.
Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні вину свою визнав повністю, підтвердив обставини, що викладені в обвинувальному акті, та дані показання ОСОБА_5 . Підтвердив, що дійсно він разом із ОСОБА_5 в липні 2017 року на пляжі в с.Себине Новоодеського району Миколаївської області викрали у потерпілого ОСОБА_12 сумку та уїхали з пляжу на мопеді. По дорозі вони сумку викинули на узбіччя дороги, а мобільний телефон та глюкометр, які знаходились в сумці вони віддали ОСОБА_15 за борг в 200 грн., які ОСОБА_5 заборгував ОСОБА_15 . В подальшому ОСОБА_5 працівникам поліції розказав про те, кому віддав сумку, та майно було повернуто потерпілому.
Потерпілий ОСОБА_12 та його законний представник ОСОБА_14 надали суду заяву про розгляд справи в їх відсутність, претензій до обвинувачених не мають, майно їм повернуто.
Зазначені обставини підтверджені такими доказами:
- показаннями свідка ОСОБА_15 , який в судовому засіданні пояснив, що в липні 2017 року, точної дати не пам`ятає, в денний час, він знаходився у свого знайомого в с.Себине Новоодеського району Миколаївської області. В той час приїхали ОСОБА_5 та ОСОБА_6 та передали йому в рахунок боргу 200 грн., які заборгував йому ОСОБА_5 , мобільний телефон та глюкометр. Приблизно через дві години приїхали працівники поліції та ОСОБА_15 віддав їм це майно.
- витягом з ЄРДР за № 0000544 від 28.07.2017 року, згідно якого в період часу з 14.35 год. До 14.54 год. недовідомі особи шляхом вільного доступу з території пляжу, який знаходиться поряд з річкою Південний Буг с.Себине Новоодеського району Миколаївської області здійснили крадіжку барсетки, що належить ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_2 , в якій знаходився мобільний телефон марки «Hyaweu Y541» та глюкометр «Accu Chek».
- даними протоколу про проведення слідчого експерименту від 08.08.2017 року, згідно якого ОСОБА_5 розказав про обставини скоєння крадіжки та показав місце на пляжі, де була скоєна крадіжка та напрямок в с.Себине Новоодеського району Миколаївської області уїхав разом з ОСОБА_6 з пляжу.
- даними протоколу про проведення слідчого експерименту від 08.08.2017 року, згідно якого ОСОБА_6 розказав про обставини скоєння крадіжки та показав місце на пляжі, де була скоєна крадіжка та напрямок в с.Себине Новоодеського району Миколаївської області уїхав разом з ОСОБА_5 з пляжу.
Враховуючи викладені вище обставини, суд вважає, що дії ОСОБА_5 , ОСОБА_6 вірно кваліфіковано за ч.2 ст. 185 КК України, а саме - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб.
Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_5 вид і міру покарання, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, обставини, які помякшують та обтяжують його покарання, ступінь тяжкості вчиненого злочину, стан здоров`я, позитивну характеристику, як особи, те що на обліку у лікаря нарколога та психолога не перебуває, навчається, ставлення до вчиненого, наслідки, що настали внаслідок вчиненого, раніше не судимого, досудову доповідь органу пробації, повернення майна потерпілому, думку потерпілого.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 згідно зі ст. 66 КК України, є визнання вини, вчинення злочину неповнолітнім.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 судом не встановлено.
З урахуванням всіх обставин кримінального провадження, враховуючи тяжкість злочину та інші обставини справи, суд дійшов висновку про можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 без відбування основного покарання.
Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_6 вид і міру покарання, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, обставини, які помякшують та обтяжують його покарання, ступінь тяжкості вчиненого злочину, стан здоров`я, позитивну характеристику, як особи, те що на обліку у лікаря нарколога та психолога не перебуває, навчається, ставлення до вчиненого, наслідки, що настали внаслідок вчиненого, раніше не судимого, досудову доповідь органу пробації, повернення майна потерпілому, думку потерпілого.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 згідно зі ст. 66 КК України, є визнання вини, вчинення злочину неповнолітнім.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_6 судом не встановлено.
З урахуванням всіх обставин кримінального провадження, враховуючи тяжкість злочину та інші обставини справи, суд дійшов висновку про можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 без відбування основного покарання.
В судовому засіданні від захисника обвинувачених - адвоката ОСОБА_9 надійшло клопотання про застосування до неповнолітніх обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ст.105 КК України, а саме просить суд звільнити неповнолітніх ОСОБА_5 та ОСОБА_6 від покарання та застосувати до останніх примусові заходи виховного характеру у вигляді передачі неповнолітніх ОСОБА_5 та ОСОБА_6 під нагляд матерям ОСОБА_7 та ОСОБА_8 строком на один рік.
Законні представники неповнолітніх обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які є матерями неповнолітніх обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , просили суд звільнити неповнолітніх обвинувачених від покарання з передачею синів їм на поруки строком на один рік, вважають, що мають вплив на дітей, вони прислухаються до їх порад, допомагають по господарству, будуть під їх наглядом. Потерпілому майно повернуто. Також законні представники вказали, що вони, як матері зможуть забезпечити належний контроль та перевиховання синів.
Згідно ч. 4 ст. 74 КК України, особа, яка вчинила злочин невеликої або середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, може бути за вироком суду звільнена від покарання, якщо буде визнано, що з урахуванням бездоганної поведінки і сумлінного ставлення до праці цю особу на час розгляду справи в суді не можна вважати суспільно небезпечною.
Відповідно до змісту ч. 1, п. 3 ч. 2 ст. 105 КК України неповнолітній, який вчинив злочин невеликої або середньої тяжкості, може бути звільнений судом від покарання, якщо буде визнано, що внаслідок щирого розкаяння та подальшої бездоганної поведінки він на момент постановлення вироку не потребує застосування покарання. У цьому разі суд застосовує до неповнолітнього такий примусовий захід виховного характеру, як передача неповнолітнього під нагляд батьків чи осіб, які їх заміняють, чи під нагляд педагогічного або трудового колективу за його згодою, а також окремих громадян на їхнє прохання.
Відповідно до п.п. 7, 8 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 15.05.2006 року «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру», передача неповнолітнього під нагляд батьків або осіб, які їх заміняють (п. 3 ч. 2 ст. 105 КК України), допускається лише за наявності даних про те, що вони здатні забезпечити позитивний виховний вплив на нього та постійний контроль за його поведінкою. При цьому строк нагляду, передбачений п. 3 ч. 2 ст. 105 КК України, суд встановлює з урахуванням конкретних обставин справи та мети виправлення неповнолітнього. Цей нагляд має здійснюватись, не менш одного року, оскільки за коротшого строку він буде малоефективним, але не довше, ніж до досягнення особою повноліття.
Відповідно до вимог ст.12 КК України скоєний ОСОБА_5 та ОСОБА_6 злочин, передбачений ч.2 ст.185 КК України класифікується як злочин середньої тяжкості.
З даних про особу неповнолітніх обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , враховуючи досудову доповідь органу пробації, встановлено, що вони добре характеризується за місцем проживання та за місцем навчання, мають достатній рівень розвитку та добрий стан здоров`я, умови проживання та виховання хороші.
З урахуванням встановлених вище обставин та думки прокурора, який вважає можливим звільнити неповнолітніх обвинувачених від покарання із застосуванням до них примусових заходів виховного характеру та думку інших учасників процесу, які також вважають доцільним звільнити обвинувачених від покарання із застосуванням ст.105 КК України, суд вважає, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 скоїли злочин середньої тяжкості, будучи неповнолітніми, добре характеризуються як за місцем проживання так і за місцем навчання, щиро каються у скоєному та повернули майно потерпілому, тобто їх поведінка направлена на виправлення, що дає підставу суду дійти висновку, що обвинувачені на час постановлення вироку не потребують застосування покарання та їх можливо звільнити від покарання із застосуванням примусових заходів виховного характеру з передачею неповнолітніх ОСОБА_5 та ОСОБА_6 під нагляд матерям ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .
Строк передачі неповнолітнього під нагляд матері, суд встановлює з урахуванням конкретних обставин справи та мети виправлення неповнолітніх тривалістю один рік.
Судові витрати по справі відсутні.
Цивільний позов не заявлений. Запобіжний захід відносно обвинувачених не застосовувався.
Долю речових доказів необхідно вирішити на підставі ст.. 100 КПК України

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 370,374 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
ОСОБА_5 визнати винним у вчинені злочину передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання 2 роки позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст.105 КК України ОСОБА_5 звільнити від призначеного покарання із застосуванням примусового заходу виховного характеру передбаченого п.3 ч.2 ст.105 КК України та передати неповнолітнього ОСОБА_5 під нагляд матері ОСОБА_7 строком на один рік.
ОСОБА_6 визнати винним у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання 2 роки позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст.105 КК України ОСОБА_6 звільнити від призначеного покарання із застосуванням примусового заходу виховного характеру передбаченого п.3 ч.2 ст.105 КК України та передати неповнолітнього ОСОБА_6 під нагляд матері ОСОБА_8 строком на один рік.
Речові докази: мобільний телефон марки «Hyaweu Y541» та глюкометр «Accu Chek» залишити потерпілому ОСОБА_12 , як власнику.
Вирок може бути оскаржений на протязі 30 діб до апеляційного суду Миколаївської області через Новоодеський районний суд Миколаївської області.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення

Головуючий: