Номер провадження: 11-сс/785/1912/17
Номер справи місцевого суду: 496/1019/16-к 1-кс/785/1594/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06.12.2017 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області в складі:

головуючий суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

слідчого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_10 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Біляївського районного суду Одеської області від 18.11.2017 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_9 , підозрюваного у кримінальному провадженні №0001021, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.08.2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України,

встановив:
Оскаржуваною ухвалою слідчого судді задоволено клопотання слідчого СВ Біляївського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_11 , погоджене прокурором Іллічівської місцевої прокуратури ОСОБА_12 , та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гидерим Котовського району Одеської області, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого,

підозрюваного у кримінальному провадженні №0001021, внесеному до ЄРДР 24.08.2015 року за ч.2 ст.187 КК України.

ОСОБА_9 підозрюється в тому, що 24.08.2015 року, приблизно о 10.11 годині, перебуваючи біля ломбарду ПТ "Ломбард "Українська Скарбниця" Коханська Т.М. і Компанія", розташованого за адресою: Одеська область, Біляївський район, с. Нерубайське, вул. Зелена, буд.8, за попередньою змовою з невстановленою особою на ім`я ОСОБА_13 , із застосуванням останнім зброї (пістолета) невстановленої моделі, здійснили розбійний напад на охоронця ТОВ "Охрана Техно Сервіс" ОСОБА_14 , який здійснював інкасацію золотих виробів з ломбарду, заволодівши золотими виробами на загальну вартістю 37 942 гривні, після чого з місця вчинення злочину зникли на автомобілі "Деу Нексіа" під керуванням ОСОБА_9 .

26.11.2017 року ОСОБА_9 був затриманий на підставі ухвали слідчого судді та 17.11.2017 року йому було повідомлено про підозру за ч.2 ст.187 КК України.

18.11.2017 року слідчий звернувся до Біляївського районного суду Одеської обалсті з клопотанням, погодженим прокурором, про застосування до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Клопотання мотивоване тим, що у кримінальному провадженні наявна обґрунтована підозра щодо ОСОБА_9 у вчиненні тяжкого злочину та ризики, передбачені ст.177 КПК України, а саме: можливість підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, та запобігти вказаним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів неможливо.

Ухвалою слідчого судді Біляївського районного суду Одеської області від 18.11.2017 року вказане клопотання було задоволено та до підозрюваного ОСОБА_9 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до на 60 діб.

Слідчий суддя мотивував своє рішення тим, що в судовому засіданні прокурором була доведена наявність у кримінальному провадженні обґрунтованої підозри щодо ОСОБА_9 , також заявлені у клопотанні ризиків та неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу.

Не погоджуючись з рішенням слідчого судді, захисник ОСОБА_10 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 подала апеляційну скаргу, в якій вказує, що вважає ухвалу незаконною, просить її скасувати і постановити нову ухвалу, якою застосувати до нього більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

В обґрунтування вимог своєї апеляційної скарги захисник зазначає, що прокурором в судовому засіданні не були доведено обґрунтованість підозри, заявлені слідчим ризики та неможливість запобігання їм шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу. На думку захисника, слідчий суддя не взяв до уваги пояснення підозрюваного, а також те, що з моменту вчинення злочину пройшло більш ніж два роки, за цей час підозрюваний не переховувався від органу досудового розслідування, а працював по всій Україні, оскільки працює водієм, на момент затримання постійно працював у м. Києві, з дружиною проживати постійно не має можливості, оскільки вона працює у м. Одесі.

Заслухавши суддю-доповідача; виступ захисника, яка підтримала доводи апеляційної скарги і просила її задовольнити; доводи прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги і просив залишити оскаржувану ухвалу без змін; дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить таких висновків.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий і прокурор; недостатність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно вимог ч. 1 ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність його соціальних зв`язків в місці постійного проживання, у тому числі наявність родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; його майновий стан; наявність судимостей та інші.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених ст. 177 КПК України.

Згідно з позицією Європейського суду з прав людини, викладеною в п.84 рішення ЄСПЛ від 10.02.2011 року в справі "Харченко проти України", п.4 ст.5 Конвенції передбачає право заарештованих або затриманих осіб на судовий контроль щодо матеріально-правових і процесуальних підстав позбавлення їх волі, що, з погляду Конвенції, є найважливішими умовами забезпечення «законності». Це означає, що суд відповідної юрисдикції має перевірити не тільки питання дотримання процесуальних вимог національного законодавства, але й обґрунтованість підозри, яка послужила підставою для затримання, і законність мети, з якою застосовувались затримання та подальше тримання під вартою (див. справу «Буткевічус проти Литви» (Butkevicius v. Lithuania) № 48297/99, п. 43, ЄКПЛ 2002-ІІ).

Із клопотання слідчого, погодженого прокурором вбачається, що 29.03.2016 року ОСОБА_9 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України. Також у клопотанні зазначено, що вина ОСОБА_9 повністю підтверджується зібраними в кримінальними провадженні доказами: показами потерпілих, протоколами огляду та іншими доказами у справі.

Разом з тим прокурор апеляційному суду не представив жодного доказу щодо обгрунтованності підозри ОСОБА_9 . Зокрема прокурор і слідчий послалися на показання потерпілого ОСОБА_14 , які той давав слідчому судді, однак не надали ці пояснення апеляційному суду, пославшись на те, що їм не відомо де ці пояснення перебувають. В матеріалах кримінального провадження вони також були відсутні.

Апеляційному суду не було представлено також жодного доказу на підтвердження доводів прокурора щодо здійснення ОСОБА_9 погроз та тиску на потерпілого або підтвердження інших ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

В матеріалах справи є долучене до клопотання пояснення потерпілого ОСОБА_14 від 24.08.2015 року із якого вбачається, що він не бачив особу яка здійснила на нього напад.

З протоколу огляду місця події від 24.08.2015 року жодним чином не підтверджується жодним чином причетність до вчинення злочину підозрюваного ОСОБА_9 , а тому посилання прокурора як на обгрунтованність підозри на цей доказ безпідставна.

Із пояснень прокурора та слідчого апеляційному суду вбачається, що за період з 24.08.2015 року по 17.11.2017 року по даному кримінальному провадженню не здійснювалось жодної слідчої або процесуальної дії, направленої на встановлення осіб, причетних до вчинення злочину.

Із самого повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення та відомостей, внесених до ЄРДР, а також пояснень потерпілого не можливо встановити скільки осіб вчинили вказаний злочин, одна чи декілька.

Як убачається із матеріалів справи та пояснень прокурора та слідчого апеляційному суду всі ці протиріччя не були усунуті в ході досудового розслідування, а також за весь час з дня внесення відомостей до ЄРДР не здійснювалось жодних негласних слідчих (розшукових) дій, направлених на встановлення осіб, які можуть бути причетними до вчинення вказаного злочину та встановлення інших обставин справи.

Апеляційним судом встановлено, що органом досудового розслідування 29.03.2016 року було вручено повідомлення про підозру ОСОБА_15 особі з прізвищем ОСОБА_16 , однак немає жодного процесуального або іншого документу, які б вказували на те, що цій особі правомірно було передано повідомлення про підозру для вручення ОСОБА_9 . Після передачі повідомлення про підозру, 04.04.2016 року постановою заступника начальника СВ Біляївського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_17 , було оголошено розшук підозрюваного ОСОБА_9 і в той же день цією посадовою особою було зупинено досудове розслідування.

Не відновлюючи зупинене досудове розслідування, заступник начальника СВ Біляївського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_17 ,за погодженням з прокурором Іллічівської місцевої прокуратури ОСОБА_12 звернулися до слідчого судді із клопотанням про надання дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_9 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, яке слідчий суддя задовольняв своєю ухвалою від 09.10.2017 року.

Разом з тим, тільки 17.11.2017 року постановою слідчого СВ Біляївського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_11 було відновлене досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001021, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.08.2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України і в той же день направлено до слідчого судді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 280 КПК України до зупинення досудового розслідування слідчий зобов`язаний виконати всі слідчі (розшукові) та інші процесуальні дії, проведення яких необхідне та можливе, а також всі дії для здійснення розшуку підозрюваного, якщо зупинення досудового розслідування необхідно у зв`язку з обставинами, передбаченими пунктом 2 частини першої цієї статті.

Частина 5 цієї статті передбачає, що після зупинення досудового розслідування проведення слідчих (розшукових) дій не допускається, крім тих, що спрямовані на місцезнаходження підозрюваного.

Апеляційний суд вважає, що органи досудового розслідування та слідчий суддя відповідно до вищевказаних вимог Закону та Конвенції не перевірили та належним чином не встановили наявність на час подання та розгляду клопотання в кримінальному провадженні обґрунтованої підозри щодо ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого йому злочину, а також наявність зазначених у клопотанні слідчого ризиків та неможливість їх запобігання шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, про що свідчить відсутність доказів щодо цього в матеріалах, долучених до клопотання та в кримінальному провадженні, оскільки вони не були надані апеляційному суду.

Апеляційний суд вважає, що на даній стадії досудового розслідування підозра є не обґрунтованою і, крім того, відсутні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, оскільки це не було доведено апеляційному суду прокурором.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 194 КПК України слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, зокрема наявність обґрунтованої підозри.

За таких обставин апеляційний суд вважає, що викладені в апеляційній скарзі доводи знайшли своє підтвердження доказами, а тому апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, оскільки в ній апелянт просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою, оскільки застосування будь-якого запобіжного заходу можливе тільки в разі коли підозра є обґрунтованою.

Прокурор та слідчий не довели апеляційному суду обгрунтованність підозри на даному етапі досудового розслідування, а тому на даний час відсутні підстави для застосування будь-якого запобіжного заходу.

Інших доводів та доказів щодо наявності підстав для скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді апеляційному суду надано не було.

Відповідно до ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно із ч. 2 ст. 8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Окрім цього, відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Положеннями ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практикою Європейського суду з прав людини, передбачено, що обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Приймаючи до уваги вищевикладене, апеляційний суд вважає необхідним оскаржувану ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання.

Крім того, апеляційний суд вважає необхідним довести до відома керівництва прокуратури Одеської області та ГУНП в Одеській області інформацію щодо неналежного виконання вимог КПК України слідчим та прокурором - процесуальним керівником у кримінальному провадженні №0001021, внесеному до ЄРДР 24.08.2015 року, щодо ОСОБА_9 за ч.2 ст.187 КК України, встановлені апеляційним судом Одеської області.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 409, 412, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд Одеської області, -

постановив:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_10 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 - задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Біляївського районного суду Одеської області від 18.11.2017 року, якою задоволено клопотання слідчого СВ Біляївського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_11 , погоджене прокурором Іллічівської місцевої прокуратури ОСОБА_12 , та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_9 , підозрюваного у кримінальному провадженні №0001021, внесеному до ЄРДР 24.08.2015 року за ч.2 ст.187 КК України, - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого СВ Біляївського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_11 , погодженого прокурором Іллічівської місцевої прокуратури ОСОБА_12 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_9 , підозрюваного у кримінальному провадженні №0001021, внесеному до ЄРДР 24.08.2015 року за ч.2 ст.187 КК України.

Підозрюваного ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з-під варти звільнити.

Довести до відома керівництва прокуратури Одеської області та ГУНП в Одеській області інформацію щодо неналежного виконання вимог КПК України слідчим та прокурором - процесуальним керівником у кримінальному провадженні №0001021, внесеному до ЄРДР 24.08.2015 року, щодо ОСОБА_9 за ч.2 ст.187 КК України, встановлені апеляційним судом Одеської області.

Копію ухвали направити прокурору Одеської області та начальнику ГУНП в Одеській області.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді апеляційного суду Одеської області

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4