Апеляційний суд Житомирської області
Ухвала

Іменем України

№581/2010

28 вересня 2010 року. м. Житомир.

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого - судді Романова О.В. судців Ткача С.О., Шеніна П.О.

з участю:

прокурора Філя С.В.

адвоката ОСОБА_1

потерпілого ОСОБА_2

засудженого ОСОБА_3

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальну справу за апеляційною скаргою потерпілого ОСОБА_2 на вирок Коростишівського районного суду від 24 червня 2010 року щодо

ОСОБА_3, 15 березня 1964 року

народження, уродженця і мешканця ІНФОРМАЦІЯ_1

Коростишівського району Житомирської області, українця,

одруженого, має на утриманні 2 дітей, раніше не судимого, засудженого за ст. 135 ч. 1 КК України на 2 роки обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України, засудженого звільнено від відбування покарання з випробуванням та іспитовим строком 2 роки 6 місяців, покладенням на нього обовязків, передбачених ст. 76 п.п. 3, 4 КК України.

Суд визнав ОСОБА_3 винним і засудив за те, що він 04 грудня 2009 року, близько 16 години 30 хвилин, керуючи автомобілем марки Ford, номерний знак НОМЕР_1, рухаючись по вулиці Гелевея в місті Коростишеві поблизу будинку № 48 в напрямку «Льонозаводу», здійснив наїзд на велосипедиста ОСОБА_4, який рухався в попутному напрямку.

Після здійснення наїзду, водій ОСОБА_3, будучи причетним до вчинення даної дорожньо-транспортної пригоди проявив байдужість і неповагу до права людини на життя, порушив вимоги п. 2.10 Правил дорожнього руху України, не вжив всіх можливих заходів для надання першої медичної допомоги потерпілому, не викликав карету швидкої медичної допомоги, не відправив потерпілого до лікувального закладу, не вжив всіх можливих заходів для збереження слідів пригоди, огородження їх та організації об'їзду місця пригоди і з місця пригоди зник, залишив без допомоги потерпілого ОСОБА_4, який перебував у небезпечному для життя стані та був позбавлений можливості вжити заходів до самозбереження внаслідок безпорадного стану.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, велосипедист ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження, які призвели до травматичної ампутації лівої нижньої кінцівки на рівні гомілки, переломів правого плеча та обох кісток лівого передпліччя, забою серця, розривів брижі тонкого кишківника, що ускладнились розвитком комбінованого шоку, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень та знаходяться в прямому причинному зв'язку зі смертю, яка наступила 08 грудня 2009 року в реанімаційному відділенні Коростишівської лікарні.

В апеляції потерпілий ОСОБА_2 не оспорює доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_3, просить вирок суду скасувати у звязку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості злочину та особі засудженого. Постановити новий вирок, яким призначити винному більш суворе покарання у виді позбавлення волі. Мотивує тим, що ОСОБА_3 після вчинення злочину не вибачився перед рідними загиблого, збитки повністю не відшкодував.

Заслухавши доповідача, потерпілого, який підтримав апеляцію, міркування прокурора, адвоката та засудженого про законність вироку суду, перевіривши матеріали кримінальної справи в межах апеляції, обговоривши доводи учасників судового розгляду, колегія суддів апеляцію потерпілого залишає без задоволення з наступних підстав.

Висновок суду щодо доведеності винності ОСОБА_3 про залишення в небезпеці ОСОБА_4 є обґрунтований, правильний, відповідає фактичним обставинам справи, стверджується сукупністю досліджених у судовому засіданні та викладених у вироку доказах. Ці висновки суду ніким із учасників судового розгляду не оспорюються у тому числі й потерпілим в апеляційній скарзі. Дії засудженого ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 135 КК України кваліфіковані правильно.

Що стосується призначеного ОСОБА_3 покарання за злочин невеликої тяжкості, із застосуванням ст. 75 КК України, то воно відповідає ступеню тяжкості вчиненого злочину, обставинам справи є необхідним й достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів, як передбачено ч. 2 ст. 65 КК України.

Суд першої інстанції врахував, що ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності притягується вперше, характеризується позитивно, має сімю та утримує 2 неповнолітніх дітей, вину визнав і щиро кається, у судовому засіданні просив вибачення у потерпілого. Судом прийнята до уваги й думка потерпілого ОСОБА_2 у судовому засіданні, який просив суд суворо не карати винного.

За наведених обставин не має підстав вважати, що призначене ОСОБА_3Д покарання за злочин невеликої тяжкості, явно несправедливе внаслідок мякості, про ш: стверджується в апеляційній скарзі.

Тому, керуючись ст. ст. 365,-366 КПК України, колегія суддів -

ухвалила:

апеляцію потерпілого ОСОБА_2 залишити без задоволення, а вирок Коростишівського районного суду від 24 червня 2010 року щодо ОСОБА_3 - без зміни.

Судді: