Ухвала
іменем україни
11 вересня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши в судовому засіданні касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 на вирок Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 01 лютого 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 26 травня 2017 року щодо ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР №0000007,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 01 лютого 2017 року

ОСОБА_5 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженця м. Дрогобич
Львівської області,
громадянина України,
якиймешкає за адресою:

АДРЕСА_1 ,
раніше судимого,

засуджено за ч. 1 ст. 121 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.
На підставі ст. 71 КК ОСОБА_5 призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 3 місяці.
Відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК ОСОБА_5 зараховано строк попереднього ув`язнення в строк відбування покарання.
Стягнуто з ОСОБА_5 на користь відділу охорони здоров`я виконавчих органів Дрогобицької міської ради кошти в сумі 4069 грн, які були затрачені на лікування потерпілого ОСОБА_6 .
Вирішено питання щодо процесуальних витрат та речових доказів у провадженні.
Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 26 травня 2017 року зазначений вирок місцевого суду залишено без зміни.
Згідно з вироком суду ОСОБА_5 визнано винним і засуджено за те, що він, 02 січня 2016 року, приблизно о 19.00 год., перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в будинку АДРЕСА_1 , під час сварки з ОСОБА_6 , яка відбулася на ґрунті особистих неприязних відносин, які виникли раптово, умисно завдав останньому один удар ножем в ділянку задньо-бокової поверхні грудної клітки зліва, спричинивши потерпілому тяжке тілесне ушкодження у виді проникаючого ножового поранення, яке проникло в черевну порожнину з наскрізним пошкодженням селезінки, що супроводжувалось масивною зовнішньою та внутрішньо-черевною кровотечею та призвело до оперативного видалення селезінки.
У касаційній скарзі з доповненнями захисник ОСОБА_4 , посилаючись на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, порушує питання про скасування вироку й ухвали та закриття кримінального провадження. Вважає, що дії ОСОБА_5 необхідно кваліфікувати за ст. 124 КК, оскільки в матеріалах провадження відсутні будь-які докази, які б підтверджували його винуватість у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121 КПК. Зазначає, що місцевий суд порушив вимоги ст. 94 КПК. Вказує на те, що висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, у зв`язку з чим вирок є незаконним та необґрунтованим. Ухвала апеляційного суду не відповідає вимогам ст. 370, 419 КПК.
Перевіривши доводи, наведені у касаційній скарзі, та надані до неї копії судових рішень, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з огляду на таке.
Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Фактичні обставини справи були предметом оцінки суду першої та апеляційної інстанцій і перегляду у касаційному порядку, відповідно до вимог ч. 1 ст. 438 КПК, не підлягають.
Свій висновок щодо доведеності вини та правильності кваліфікації дій засудженого за ч. 1 ст. 121 КК суд належним чином вмотивував дослідженими під час судового розгляду доказами, які були оцінені відповідно до ст. 94 КПК, та в їх сукупності правильно визнані судом достатніми та взаємозв`язаними для ухвалення обвинувального вироку щодо ОСОБА_5 . Вирок відповідає вимогам статей 370, 373-374 КПК, є законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Такий висновок узгоджується з наведеними у вироку показаннями: потерпілого ОСОБА_6 про те, що саме ОСОБА_5 під час їх сварки, в момент коли він(потерпілий) повернувся, спричинив ножове поранення в область спини; свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , які були безпосередніми очевидцями події злочину та підтвердили, що саме ОСОБА_5 умисно завдав удар ножем ОСОБА_6 ; з даними протоколів огляду місця події від 02 січня 2016 року; з даними протоколу проведення слідчого експерименту від 14 березня 2016 року за участі засудженого, який не заперечував спричинення ножового поранення потерпілому; з висновками експертів № 3 від 02 січня 2016 року та № 138, про спричинення ОСОБА_6 ножового поранення з пошкодженням селезінки, що призвело до її видалення і ці ушкодження відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень.

Суд належним чином дослідив ці та інші докази по справі, детально виклав їх зміст у вироку і дав їм правильну оцінку. Зазначені докази у справі узгоджуються між собою, не містять суперечностей і не викликають сумнівів щодо їх належності, допустимості, достовірності, а також не спростовані у касаційній скарзі. Тому, суд правильно обґрунтував ними обвинувачення засудженому та правильно, визнавши його винуватим, кваліфікував дії за зазначеним у вироку законом про кримінальну відповідальність. При цьому суд обґрунтовано, з наведенням належних мотивів, правильно відхилив доводи захисника та засудженого про те, що ОСОБА_5 спричинив ножове поранення захищаючись від протиправних дій потерпілого, оскільки, відповідно до показань потерпілого та свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , потерпілий лише висловлювався нецензурними словами та жестикулював руками, а не нападав на засудженого і ударів не наносив. Ці покази суд правильно поклав в основу обвинувального вироку, оскільки вони узгоджуються між собою і не викликають сумніву у їх правдивості.
Крім того, доводи, які за своїм змістом близькі доводам касаційної скарги захисника, були наведені в апеляційній скарзі засудженого, вони були предметом перевірки суду апеляційної інстанції за результатами якої визнані безпідставними. Свій висновок апеляційний суд переконливо мотивував в ухвалі і вважати його необгрунтованим чи сумнівним підстав немає. Ухвала апеляційного суду відповідає вимогам статей 370, 419 КПК.
З такими висновками судів погоджується і колегія суддів, оскільки засуджений умисно спричинив потерпілому тяжкі тілесні ушкодження за відсутності потреби оборонятися від протиправних дій потерпілого.
З урахуванням викладеного підстав вважати ОСОБА_5 необґрунтовано засудженим за ч. 1 ст. 121 КК, на чому захисник наголошує в касаційній скарзі, колегія суддів не вбачає.
Покарання ОСОБА_5 призначено відповідно до вимог статей 50, 65, 71 КК, воно є необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження вчинення ним нових злочинів.
Таким чином, оскільки з касаційної скарги та наданих до неї копій судових рішень вбачається, що підстав для її задоволення немає, то у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.
Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК, п. 6 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій та статус суддів» від 02 червня 2016 року, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_4 на вирок Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 01 лютого 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 26 травня 2017 року щодо ОСОБА_5 відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3