Справа № 1-кп/331/485/2017
ЄУН № 331/5166/15-к
У Х В А Л А
17 листопада 2017 р. м. Запоріжжя
Жовтневий районний суд м.Запоріжжя в складі:
головуючого судді: ОСОБА_1
судді: ОСОБА_2
судді: ОСОБА_3
при секретарі: ОСОБА_4 ,
за участю прокурора: ОСОБА_5
потерпілого: ОСОБА_6
представника потерпілої особи: ОСОБА_7
обвинуваченого: ОСОБА_8
захисника: ОСОБА_9
розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_8 у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України,
В провадженні Жовтневого районного суду м. Запоріжжя знаходиться на розгляді кримінальне провадження відносно ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України.
Обвинуваченому ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії якого продовжено ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 19.09.2017 року та спливає 19.11.2017 року
Судом ставиться питання про продовження терміну тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 на 2 місяці, оскільки строк тримання під вартою обвинуваченого спливає 19.11.2017 року.
Прокурор просить продовжити відносно ОСОБА_8 дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки, в теперішній час продовжують існувати ризики, передбачені ст.177 КПК України, які існували під час обрання та продовження запобіжного заходу.
Потерпілий ОСОБА_6 та його представник - адвокат ОСОБА_10 підтримали думку прокурора.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_9 заперечує проти продовження терміну триманні під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 , просить змінити ОСОБА_8 міру запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, про що подав суду клопотання.
Обвинувачений ОСОБА_8 підтримав думку свого захисника.
Вислухавши думку часників судового засідання, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
Відповідно до вимог ч.3 ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
Суд також враховує вимоги п.1 ст.5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, висновків, викладених в рішенні Європейського суду з прав людини від 10.02.2011 р. (справа «Харченко проти України»), кожні два місяці переглядає питання доцільності продовження тримання обвинувачених під вартою відповідно до вимог ч.3 ст.331 КПК України, якою передбачено, що незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
Згідно до положень статті 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу чи особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою може оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є, зокрема, забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганням спробам, у тому числі: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідків, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Відповідно до ч.1 ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; 4) міцність соціальних зв`язків; 6) репутацію обвинуваченого.
Приймаючи до уваги, що в даному кримінальному провадженні обвинувачений ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання тільки у виді позбавлення волі, приймаючи до уваги, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідає характеру та тяжкості діяння, яке інкримінується обвинуваченому, та позбавляє обвинуваченого можливості перешкодити інтересам правосуддя, зокрема, і запобіганню спробам переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків, оскільки вони ще не допитані у судовому засіданні, у звязку з чим суд приходить до висновку про відсутність на даний час підстав для обрання обвинуваченому інших запобіжних заходів, крім тримання під вартою.
За таких обставин, враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_8 на даний час утримується під вартою, продовжують існувати ризики, передбачені п. п. 1, 3, 4 ч.1 ст.177 КПК України, які існували при обранні обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд приходить до висновку про необхідність продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_8 на 2 місяці, а саме до 17.01.2018 року.
На підставі викладеного та керуючись ст. 331 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
В задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 про зміну запобіжного заходу у відношенні ОСОБА_8 з тримання під вартою на домашній арешт відмовити.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 2 місяці, а саме до 17.01.2018 року.
Місцем утримання обвинуваченого ОСОБА_8 під вартою обрати в СІЗО №10 м. Запоріжжя.
Копію ухвали вручити обвинуваченому ОСОБА_8 , прокурору та направити начальнику Запорізького СІЗО за місцем утримання обвинуваченого.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Суддя: ОСОБА_2

Суддя: ОСОБА_3