Апеляційний суд Рівненської області
___________________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України
08 лютого 2018 року м. Рівне
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області у складі :
ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000696 за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника - адвоката ОСОБА_6 на вирок Здолбунівського районного суду Рівненської області від 17 листопада 2017 року стосовно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Озеро Ківерцівського району Волинської області, проживаючого в АДРЕСА_1 ,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187, ч.3 ст.152, ч.2 ст.153 КК України,
з участю прокурора ОСОБА_7 ,
неповнолітньої потерпілої ОСОБА_8
та її законного представника ОСОБА_9 ,
обвинуваченого ОСОБА_5
та його захисника-адвоката ОСОБА_6 ,
в с т а н о в и л а :
Цим вироком ОСОБА_5 визнано винним за ч.3 ст.187, ч.3 ст.152, ч.2 ст.153 КК України та призначено йому покарання:

- за ч.3 ст.187 КК України - 8 років позбавлення волі із конфіскацією майна;

- за ч.3 ст.152 КК України - 8 років позбавлення волі;

- за ч.2 ст.153 КК України - 6 років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом часткового складання покарань, призначено ОСОБА_5 остаточну міру покарання у виді позбавлення волі на строк 10 років з конфіскацією майна.

Запобіжний захід (тримання під вартою) залишено до вступу вироку в законну силу.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України, стягнуто з ОСОБА_10 на користь держави витрати на залучення експертів в сумі 16017 грн. 36 коп.

_______________________________________________________________________________________________________
Справа № 11кп/787/69/2018 Головуючий в 1-ї інстанції ОСОБА_11
Категорія: ч.3 ст.187, ч.3 ст.152, ч.2 ст.153 КК України Доповідач - ОСОБА_1 .
Цивільний позов законного представника неповнолітньої потерпілої ОСОБА_8 - ОСОБА_9 задоволено повністю та стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_8 6 252 грн. відшкодування матеріальної шкоди та 100 000 грн. - моральної, а також 640 грн. судових витрат.

Судом вирішено питання стосовно речових доказів по справі.

Згідно вироку, 17 червня 2017 року близько 00 год. ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння та проходячи по вул. Щоголіва в м. Дубно Рівненської області, звернувши увагу на вікно квартири АДРЕСА_2 , із якого світилося світло від екрану ноутбука неповнолітньої ОСОБА_8 , 2000 року народження, яка в той час перебувала у приміщенні зазначеної квартири та, керуючись корисливим мотивом, вирішив відкрито ним заволодіти.
Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на заволодіння чужим майно, близько 01 год. ночі 17 червня 2017 року, ОСОБА_5 , через відчинену кватирку вікна проник до приміщення квартири АДРЕСА_2 , де підійшов до неповнолітньої ОСОБА_8 , яка в той час перебувала на дивані в кухні та, з метою заволодіння її майном вчинив на неї напад, при цьому застосував до останньої насильство, яке є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої і виразилось у нанесенні ударів по обличчю та здійсненні здавлювання своєю рукою дихальних шляхів неповнолітньої ОСОБА_8 та тим самим, примушуючи останню розповісти про місце знаходження матеріальних цінностей та коштів.
В подальшому, ОСОБА_5 подолав опір неповнолітньої ОСОБА_8 та заволодів її майном:
-мобільним телефоном марки FLYIQ4416, вартістю 891 грн. 67 коп.;
-ноутбуком марки LENOVO G480, - 3817 грн. 85 коп.
Після залишення місця вчинення злочину він розпорядився викраденим майном за власним розсудом спричинивши потерпілій ОСОБА_8 матеріальної шкоди на загальну суму 4709 грн. 52 коп
Разом з цим, ОСОБА_5 знаходячись в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , у зв`язку з нанесенням ударів потерпілій, здійснення удушення дихальних шляхів та висловлюючи погрози застосування фізичної сили щодо неповнолітньої та попередньо дізнавшись про вік потерпілої, з метою задоволення своєї статевої пристрасті неприродним способом, вирішив вступити з неповнолітньою ОСОБА_8 у статеві зносини проти її волі.
Реалізовуючи свій злочинний намір, спрямований на задоволення своєї статевої пристрасті неприродним способом, близько 01 години 17 червня 2017 року, ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, проти волі неповнолітньої ОСОБА_8 вступив з нею орогенітальний контакт.
Також ОСОБА_5 , знаходячись в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , у зв`язку з нанесенням ударів потерпілій, здійснення удушення дихальних шляхів та висловлюючи погрози застосування фізичної сили щодо останньої та, попередньо дізнавшись про вік потерпілої, з метою задоволення своєї статевої пристрасті, вирішив вступити з ОСОБА_8 у статеві зносини проти її волі.
Реалізовуючи свій злочинний намір, направлений на задоволення своєї статевої пристрасті, близько 01 години 17 червня 2017 року, ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, проти волі неповнолітньої ОСОБА_8 вступив з нею у статеві зносини природнім способом.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_5 просив суд переглянути цей вирок та призначити йому покарання менш суваре, ніж призначене судом першої інстанції. Також просив переглянути цивільний позов стосовно стягнення з нього 100 000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

В обґрунтування цих вимог обвинувачений зазначив, що судом першої інстанції під час розгляду справи не було враховано, що у нього маленька дитина, цивільна дружина та мама.

Захисник - адвокат ОСОБА_6 у своїй апеляційній скарзі, не оспорюючи фактичних обставин справи, просив змінити вирок місцевого суду в частині призначеного ОСОБА_5 покарання та призначити за сукупністю кримінальних правопорушень покарання у виді позбавлення волі на строк, який не перевищує 7 років 5 місяців.

В обґрунтування цих вимог захисник зазначив, що обвинувачений визнав вину у тому що він здійснив дані злочини, щиро розкаявся у скоєних злочинах та неодноразово наголошував на тому, що дуже жалкує та винить себе у тому, що сталося. При цьому активно сприяв розкриттю злочинів на досудовому та судовому слідстві. Також зазначив, що обвинувачений ОСОБА_5 характеризується з позитивної сторони.

Іншими учасниками кримінального провадження апеляційних скарг на цей вирок не подано.
Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника-адвоката ОСОБА_6 , які підтримали апеляційні скарги та просили змінити вирок в частині покарання та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк, який не перевищує 7 років 5 місяців, думку прокурора ОСОБА_7 , потерпілої ОСОБА_8 та її представника ОСОБА_9 про законість вироку та відсутність підстав для задоволення апеляційних скарг, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені в апеляційних скаргах доводи, колегія суддів вважає, що ці скарги до задоволення не підлягають.
Відповідно до ч.1 ст. 404 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
З вироку суду вбачається, що фактичні обставини встановлені в загальному порядку на підставі досліджених у суді доказах, при цьому обвинувачений визнав себе повністю винним в інкримінованих йому злочинах.
Вина ОСОБА_5 у скоєних правопорушеннях доведена повністю та дії обвинуваченого правильно кваліфіковано за:
-ч.3 ст.187 КК України - напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаним із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, та з погрозою застосування такого насильства (розбій), поєднаний з проникненням у житло;
-ч.3 ст.152 КК України - зґвалтування неповнолітньої, тобто статеві зносини із застосуванням фізичного насильства, погрози про його застосування, вчинене особою, яка раніше вчинила будь-який із злочинів, передбачених статтями 153-155 КК України.
-ч.2 ст.153 КК України - задоволені статевої пристрасті неприродним способом із застосуванням фізичного насильства, погрози його застосування, вчинене щодо неповнолітньої.
Колегія суддів перевіряючи вирок суду лише в частині призначення покарання виходить з того, що відповідно до ст.65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів
При призначення покарання ОСОБА_5 , суд першої інстанції врахував, що злочини в яких він обвинувачується є тяжкими, особу обвинуваченого, який неодноразове судимий та після відбування покарання у виді позбавлення волі на 5 років за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, був звільнений 07 березня 2014 року за відбуттям призначеного покарання. Також судом враховано його посередню характеристику за місцем проживання та дані довідки Озерянської сільської Ради, згідно якої, ОСОБА_5 проживає із співмешканкою ОСОБА_12 та має на утриманні малолітню дочку ОСОБА_13 , 2015 року народження.
Обставинами, які пом`якшують покарання, судом визнано активне сприяння розкриттю злочину і щире каяття, а обтяжуючими покарання - рецидив злочину та вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
На підставі наведеного, суд першої інстанції, врахувавши, відношення обвинуваченого до скоєних злочинів, конкретні обставини вчинення злочинів та спричинені наслідки, а також думку потерпілої та її представника, прийшов до справедливого висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого не можливе без його ізоляції від суспільства.
Згідно вимог ст.70 Кримінального кодексу, при сукупності злочинів суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожний злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань. При складанні покарань остаточне покарання за сукупністю злочинів визначається в межах, встановлених санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу, яка передбачає більш суворе покарання. Якщо хоча б один із злочинів є умисним тяжким або особливо тяжким, суд може призначити остаточне покарання за сукупністю злочинів у межах максимального строку, встановленого для даного виду покарання в Загальній частині цього Кодексу.
Призначаючи остаточне покарання за сукупністю злочинів, суд першої інстанції дотримався вказаних вимог закону та урахував ряд обставин, і зокрема ті, на які послались апелянти. Наявність у підсудного мами, доньки та дружини не слугує підставою для зміни вироку в частині призначеного місцевим судом покарання.
Отже призначене ОСОБА_5 судом першої інстанції покарання, колегія суддів визнає таким, що відповідає вимогам кримінального закону, а тому не має підстав вважати його явно несправедливим через суворість .
При вирішенні цивільного позову місцеий суд дотримався вимог матеріального та процесуального права, врахував характер вчинених щодо потерпілої правопорушень, глибину її фізичних та душевних страждань, ступінь вини підсудного. За таких обставин колегія суддів вважає, що вказана сума коштів є справедливою сатисфакцією потерпілій за спричинені моральні страждання і підстав для її зменшення не вбачає.
Таким чином, оскільки колегією суддів апеляційного суду не встановлені підстави для скасування чи зміни судового рішення, то вирок Здолбунівського районного суду слід залишити без змін.
Керуючись ст.ст.405, 407, 409, 419 Кримінального процесуальногокодексу України, колегія суддів,
у х в а л и л а:
Вирок Здолбунівського районного суду Рівненської області від 17 листопада 2017 року стосовно ОСОБА_5 залишити без змін, апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника-адвоката ОСОБА_6 без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим у той же строк з моменту отримання її копії.
С у д д і :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3