Справа № 460/4210/17
Провадження №1-кс/460/597/17
09.10.2017 рокум.Яворів
В обґрунтування внесеної скарги покликається на те, що 26 січня 2017 заявою ОСОБА_5 від 18.11.2015 було внесено до ЄРДР та розпочато розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України, а саме: шахрайських дій, які виразились у ввезенні з Республіки Польщі на територію України автомобіля оформленого на ім`я ОСОБА_5 без відповідного декларування митного збору.
В судовому засіданні представник скаржника адвокат ОСОБА_3 скаргу підтримав, надав пояснення, аналогічні до викладених у скарзі та просив скаргу задоволити.
Слідча ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечила проти задоволення скарги, пояснила, що скаржник з`являвся на виклик, однак не хотів давати жодних пояснень без адвоката, адвокат не з`являвся по причині зайнятості, ОСОБА_5 у категорічні формі відмовляється від дачі пояснень та співпраці із слідством, окрім того в даному випадку відсутні ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України.
Згідно з ст.55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Саме в запроваджені механізму реального захисту громадянами своїх прав у суді полягає здійснення функцій правової держави та її утвердження як такої.
У відповідності до п.3 ч.1 ст.303 КПК України рішення слідчого про закриття кримінального провадження на досудовому розслідуванні може бути оскаржене, зокрема, заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
27 вересня 2017 року слідчим Яворівського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 винесено постанову про закриття вказаного кримінального провадження у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення.
Мотивами винесення вказаної постанови слугувало те, що заявник не з`являється для проведення слідчих дій, відмовляється від дачі пояснень та в даному випадку відсутні ознаки кримінального правопорушення.
Згідно положень ст. 93 КПК України, метою проведення слідчих дій є виключно збирання доказів, а ст. 91 КПК України передбачає виключний перелік обставин, які підлягають доказуванню.
Статтею 2 КПК України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до ч.1 ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
Згідно з ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання; обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення; обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
В силу ст.93 КПК України збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження у порядку, передбаченому цим кодексом.
Відповідно до ст.94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.
Слідчим не представлено суду доказів, які б свідчили про повноту ведення досудового слідства, не перевірено обставин вчинення злочину, не проведено відповідних слідчих дій, не виконано вказівок прокурора.
Відповідно до ч. 1 ст.307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала, яка згідно ч.2 цієї статі може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмовити у задоволенні скарги.
З огляду на викладене, приходжу до висновку, що оскаржувана постанова про закриття кримінального провадження від 27 вересня 2017 року винесена передчасно, без достатніх для цього підстав, без проведення усіх необхідних слідчих дій спрямованих на отримання (збирання) доказів та перевірки викладених у заяві ОСОБА_5 обставин у кримінальному провадженні.
Керуючись ст.ст. 2, 22, 84, 91, 93, 94, 220, 224, 303, 304, 306, 307 КПК України,
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1