справа № 462/5541/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 лютого 2018 року Залізничний районний суд м.Львова в складі головуючої судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , захисника обвинувачених адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Львова, громадянина України, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , згідно ст. 89 КК України раніше не судимого,
у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 ч.2 КК України,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Львова, громадянина України, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , згідно ст. 89 КК України раніше не судимого, учасника АТО,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 ч.2 КК України,

В С Т А Н О В И В:

29.09.2017р. близько 23.00 години, ОСОБА_5 , знаходячись в змові із ОСОБА_4 , перебуваючи по вул. Талінській, 1, у м. Львові на території Локомотивного депо «Львів - Захід», маючи умисел на викрадення чужого майна, з метою власного збагачення за рахунок злочинної діяльності, шляхом пошкодження замків у автомобілі ВАЗ 2109, номерний знак НОМЕР_1 , сірого кольору проникли у автомобіль, звідки викрали магнітолу торгової марки «Sоnу» моделі «СDХ- GT730UL», в комплекті з пультом, вартістю 530,00 гривень, модулятор марки «МАRSHAL» та накопичувач USB(флешка) торгової марки «SР», об`ємом «4 GВ». Однак їхні дії були помічені свідком ОСОБА_7 , який побачив, що у автомобіль проникли невідомі особи, та спробував припинити їхні протиправні дії. Однак, останні усвідомлюючи, що їхні злочинні дії викриті, з метою утримання майна та не бажаючи бути затриманими з викраденим майном, почали різко тікати та покинули місце вчинення злочину внаслідок чого, дії спрямовані на таємне викрадення чужого майна переросли у відкрите викрадення чужого майна.
Допитаний обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину у вчиненому визнав повністю, підтвердив викладені обвинуваченням обставини скоєння ним злочину, та пояснив, що дійсно він разом з ОСОБА_5 29.09.2017 близько 23:00 години, по вул. Талінській, 1, пошкодили замки в автомобілі ВАЗ 2109 , викрали магнітолу, інші речі, були помічені стороннім чоловіком , який намагався їх зупинити, однак вони втекли від нього.У скоєному кається. Просив не карати суворо, він учасник АТО в 2014 -2015 р. та йому соромно за свої дії.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 також визнав себе винним у вчиненому кримінальному правопорушенні, підтвердив викладені обвинуваченням обставини скоєння ним злочину, пояснив, що то він запропонував ОСОБА_4 скоїти злочин, також зазначив, що дійсно 29.09.2017 близько 23:00 години, по вул. Талінській, 1, разом з ОСОБА_4 пошкодили замки в автомобілі ВАЗ 2109, викрали речі, під час скоєння ним правопорушення сторонній чоловік намагався завадити їм, однак вони втекли від нього. У скоєному кається, має батьків похилого віку.

Враховуючи те, що обвинувачені не оспорювали фактичні обставини справи і судом було встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, заслухавши думку учасників судового розгляду та роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів по справі.

Оцінюючи викладене, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні злочину, що йому інкримінується, доведена повністю. Його дії правильно кваліфіковані органами досудового розслідування як умисні, що виразилися у відкритому викраденні чужого майна за попередньою змовою групою особі (грабіж), тобто вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України
Винуватість ОСОБА_5 у вчиненні злочину, що йому інкримінується, також доведена повністю. Його дії правильно кваліфіковані органами досудового розслідування як умисні, що виразилися у відкритому викраденні чужого майна за попередньою змовою групою особі (грабіж), тобто вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.
Обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 повинні нести відповідальність за свої дії.
При призначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, також особу обвинуваченого, його характеристику, також те, що він визнав свою вину, висловив щире каяття у скоєному, сприяв розкриттю злочину, є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням, що суд відносить до обставин, що пом`якшують покарання.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , передбачені ст. 67 КК України, судом не встановлено.

При призначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, також особу обвинуваченого, його характеристику, також те, що він визнав свою вину, висловив щире каяття у скоєному, сприяв розкриттю злочину, що суд відносить до обставин, що пом`якшують покарання.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_5 , передбачені ст. 67 КК України, судом не встановлено.

За таких обставин, відповідно до вимог ст. 65 КК України щодо законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», згідно з яким суди повинні призначати покарання менш суворе - особам, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, тощо, з метою перевиховання та виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним нових злочинів, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі та звільнити їх від відбування призначеного покарання на підставі ст.75 КК України.

Цивільний позов не заявлявся.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Визнати винуватим ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 ч.2 КК України, та призначити покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнити з випробовуванням з іспитовим строком два роки та з покладенням на нього відповідно до ст. 76 КК України обов`язку не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання .

Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 ч.2 КК України, та призначити покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнити з випробовуванням з іспитовим строком два роки та з покладенням на нього відповідно до ст. 76 КК України обов`язку не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Стягнути з ОСОБА_5 , ОСОБА_4 солідарно на користь держави витрати у розмірі 395,48 грн. за проведення судової трасо логічної експертизи від 17.10.2017 року та у розмірі 395,48 грн. за проведення судової трасологічної експертизи від 26.10.2017 року, за товарознавчу експертизу 593,22 грн.
Речові докази- магнітофон марки «Sоnу» Хрlоd 100db + 52w4» чорного та сірого кольорів, пульт до магнітофона марки «Sоnу» модулятор марки ««МАRSHAL» червоного та чорного кольорів, флешка з написом «4Gb SР» повернути потерпілому ОСОБА_8 ; ніж металевий, самонаріз, 5 болтів та викрутку знищити.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Львівської області через Залізничний районний суд міста Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1