У Х В А Л А
Іменем України
24.11.2017 року Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого -судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові кримінальне провадження № 0000137 від 12.09.2017 року, по обвинуваченню: ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Пустомити Львівської області, громадянина України, з середньою освітою, військовослужбовця, військової служби за контрактом, водія електрика радіостанції Р-142 3 взводу зв`язку роти зв`язку військової частини польова пошта НОМЕР_1 , солдата, раніше не судженого, проживаючого та зареєстрованого: АДРЕСА_1 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
10.10.2016 року близько 8 год. 00 хв. водій електрик радіостанції Р-142 3 взводу зв`язку роти зв`язку військової частини польова пошта НОМЕР_1 , солдат ОСОБА_4 будучи військовослужбовцем Збройних Сил України самовільно без дозволу командування залишив військову частину - польова пошта НОМЕР_1 за місцем дислокації ( АДРЕСА_2 ), без поважних причин, в умовах особливого періоду та до 12.09.2017 року, тобто до моменту добровільного прибуття до військової прокуратури Хмельницького гарнізону ( АДРЕСА_3 ) проводив час на власний розсуд за місцем свого постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , чим вчинив самовільне залишення військової частини без поважних причин, вчинене військовослужбовцем (крім строкової служби) в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 407 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений свою вину у скоєному кримінальному правопорушенні визнав повністю, у вчиненому розкаявся, просить суд звільнити його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 11 Закону України "Про амністію в 2016 році", кримінальне провадження закрити.
Прокурор у судовому засіданні проти задоволення клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 не заперечив.
Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступного.

Відповідно до Закону України "Про застосування амністії в Україні" - амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального кодексу України та цього Закону.

Відповідно до ст. 11 Закону України "Про амністію в 2016 році"- рішення про застосування чи незастосування амністії приймається судом щодо кожної особи індивідуально після ретельної перевірки матеріалів особової справи та відомостей про поведінку засудженого за час відбування покарання.

07 вересня 2017 року набрав чинності Закон України №1810-VIІІ від 22.12.2016 року "Про амністію у 2016 році".

Згідно з статтею 2 Закону України №1810-VIІІ від 22.12.2016 року "Про амністію у 2016 році" звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили, а також осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, що не є особливо тяжким злочином проти життя та здоров`я особи та не є діянням, передбаченим частинами другою, третьою і четвертою статті 408, статтею 410, частинами другою, третьою і четвертою статті 411 Кримінального кодексу України, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, отримали статус учасника бойових дій (крім осіб, зазначених у частині четвертій статті 86 Кримінального кодексу України, статті 4 Закону України "Про застосування амністії в Україні" та статті 9 цього Закону).

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 10 Закону України "Про амністію у 2016 році" питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою особи, яка підтримує публічне обвинувачення в суді чи здійснює нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого (підсудного) чи засудженого, їхніх захисників чи законних представників.

Глава 24 параграфу 2 КПК України передбачає звільнення особи від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. За змістом ст. 286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом. Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно із п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України суд закриває провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4 - 8 ч. 1 або ч. 2 ст. 284 КПК України.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України зазначено, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення, яке не є особливо тяжким злочином проти життя та здоров`я особи та не є діянням, передбаченим частинами другою, третьою і четвертою статті 408, статтею 410, частинами другою, третьою і четвертою статті 411 Кримінального кодексу України, вину визнав, у вчиненому щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину та який захищав незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, брав безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, отримав статус учасника бойових дій, що підтверджується посвідченням серія НОМЕР_2 від 15.05.2015 року.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість клопотання обвинуваченого та вважає можливим згідно статей 2, 9 Закону України №1810-VIІІ від 22.12.2016 року "Про амністію у 2016 році" та ст. 284 КПК України, оскільки він просив закрити кримінальне провадження з підстав, передбачених вказаним Законом, підтримав подане до суду відповідне письмове клопотання, а тому його слід звільнити від кримінальної відповідальності на підставі статті 2 Закону України №1810-VIІІ від 22.12.2016 року "Про амністію у 2016 році", а кримінальне провадження - закрити.
Керуючись ст.ст.284, 285, 286, 288, 314, 372 КПК України, ст.ст. 2,9 Закону України №1810-VIІІ від 22.12.2016 року "Про амністію у 2016 році", суд,-

УХВАЛИВ:
Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про його звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження - задоволити.

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч. 4 ст. 407 КК України на підставі статті 2 Закону України №1810-VIІІ від 22.12.2016 року "Про амністію у 2016 році".

Кримінальне провадження № 0000137 від 12.09.2017 року про обвинувачення ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 407 КК України - закрити у зв`язку зі звільненням його від кримінальної відповідальності.

Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Львівської області через Франківський районний суд м. Львова протягом 7 днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1