Номер провадження 1-кп/754/450/17
Справа№754/6248/17
Вирок
Іменем України
09 жовтня 2017 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:
головуючого - ОСОБА_1

за участі секретарі - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Києва кримінальне провадження № 0003751 від 30 березня 2016р. відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-09 грудня 2011р. Солом`янським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 186 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі з іспитовим строком на 3 роки;

-20 жовтня 2016р. Дніпровським районним судом м . Києва за ч. 2 ст. 190 КК України до 1 року позбавлення волі;

-07 квітня 2017р. Голосіївським районним судом м . Києва за ч. 2 ст. 190, ст.ст. 70,71 КК України до 3 років 8 місяців позбавлення волі.

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України

за участю сторони обвинувачення - прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 04 лютого 2016р. приблизно в 12 год. 30 хв., знаходячись біля будинку АДРЕСА_2 , з метою заволодіння чужим майном шляхом обману вступив в попередню змову зі ОСОБА_5 , засудженим вироком Деснянського районного суду м. Києва від 13 квітня 2016р. за це кримінальне правопорушення, згідно розподілених ролей, ОСОБА_5 підійшов до потерпілої ОСОБА_6 і зробив вигляд, що знайшов гроші, тримаючи в руці гроші, після чого до них підійшов ОСОБА_3 та роблячи вигляд, що він зі ОСОБА_5 не знайомий, під вигаданим приводом того, що він щойно загубив гроші, виказав вимогу ОСОБА_6 та ОСОБА_5 пред`явити наявні у них грошові кошти. Потерпіла ОСОБА_6 будучи введеною ОСОБА_3 в оману, добровільно надала йому свій паспорт ,в якому були кошти в сумі 1600грн. номіналом: дві купюри по 500грн. та три купюри по 200грн. ОСОБА_3 під виглядом перевірки коштів ОСОБА_7 непомітно витягнув з паспорту ОСОБА_7 дві купюри номіналом по 500грн., повернувши ОСОБА_7 разом з паспортом три купюри номіналом 200грн., після чого разом зі ОСОБА_5 з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, повторно заволодівши шляхом обману за попередньою змовою групою осіб чужим майном, яке належить ОСОБА_6 , а саме грошовими коштами в сумі 1000грн.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав себе винуватим у вищевикладеному обвинуваченні, погодився з викладеним в обвинувальному акті та показав суду, що вдень 04 лютого 2016р. по вул. Шолом-Алейхема в м. Києві він підійшов до ОСОБА_5 та потерпілої ОСОБА_7 , виказав вимогу пред`явити наявні у них грошові кошти. Коли потерпіла ОСОБА_7 надала йому для перевірки свій паспорт, в якому знаходились грошові кошти, він непомітно витягнув з її паспорта дві купюри номіналом по 500 грн., та повернув потерпілій ОСОБА_7 паспорт з рештою грошових коштів. Після чого вони разом зі ОСОБА_5 пішли від потерпілої. Розкаюється в скоєному.

За згодою сторін, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України судом було визнано недоцільним дослідження доказів, зібраних в ході досудового розслідування стосовно фактичних обставин справи, оскільки учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів в добровільності їх позицій, а також фактичні обставини справи ніким не оспорюються. При цьому судом сторонам було роз`яснено, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Тому суд обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують його особу.

В діянні обвинуваченого ОСОБА_3 , яке виразилось у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайстві), вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, міститься склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, він винен у вчиненні цього кримінального правопорушення та підлягає покаранню за вчинене кримінальне правопорушення.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд, у відповідності до ст. 66 КК України, визнає його щире каяття.

Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд, у відповідності до ст. 67 КК України, визнає вчинення злочину щодо особи похилого віку, рецидив злочинів.

З урахуванням суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, особи обвинуваченого ОСОБА_3 , який без визначеного роду занять, позитивно характеризується за місцем проживання, раніше судимий, висновків не зробив, суд призначає покарання згідно санкції ч. 2 ст. 190 КК України у виді позбавлення волі. Підстав для застосування ст. 75 КК України не вбачається.

Покарання ОСОБА_3 суд призначає за правилами ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, оскільки кримінальне правопорушення вчинив до постановлення вироку Голосіївського районного суду м. Києва від 07 квітня 2017р.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 суд вважає необхідним рахувати з 20 квітня 2017р., а саме: з моменту його затримання на виконання вироку Дніпровського районного суду м. Києва від 20 жовтня 2016р.

Цивільний позов потерпілою ОСОБА_7 не заявлений.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 368, 369, 373, 374 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ :
ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 190 КК України та призначити покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України остаточне покарання ОСОБА_3 за цим вироком та вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 07 квітня 2017р. призначити за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарань у виді 3 (трьох) років 9 (дев`яти) місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту затримання, з 20 квітня 2017р.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий: