Справа № 466/8149/17
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«11» грудня 2017 року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю: прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

представника потерпілого ОСОБА_6 ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові

кримінальне провадження про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Дмитровичі Мостиського району Львівської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, пенсіонера, одруженого, раніше не судимого, зареєстрованого і проживаючого за адресою АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України,

у с т а н о в и в :

Обвинувачений ОСОБА_4 24 липня 2016 року, приблизно о 20.10 год, керуючи автобусом марки «Сетра», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та рухаючись по проїзній частині дороги вул. Шевченка в напрямку до центральної частини м. Львова, порушив вимоги Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року (зі змінами та доповненнями відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №136 від 06 березня 2013 року), а саме: п.1.5. Розділу 1, п.п. «б» і «д» п. 2.3. Розділу 2, п.10.1. Розділу 10, п.16.13. Розділу 16 Правил дорожнього руху України, що проявилось у тому, що він був неуважним, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не реагував на її зміну, створив загрозу безпеці дорожнього руху, наближаючись до нерегульованого перехрестя вул. Шевченка вул. Ковалика та виконуючи поворот ліворуч, не надав дорогу транспортному засобу, який наближався до даного перехрещення проїзної частини по рівнозначній дорозі в зустрічному напрямку прямо, внаслідок чого відбулась дорожньо-транспортна пригода, а саме: зіткнення з мотоциклом марки «Джеон» реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням потерпілого ОСОБА_6 , в результаті якого останній згідно висновку судово-медичної експертизи №379/2016 від 31 серпня 2016 року отримав тілесні ушкодження у вигляді: вивиху лівої стегнової кістки, закритого перелому лівої кульшової западини тазу, закритого перелому зовнішнього виростка лівої великогомілкової кістки, відкритого перелому дистального мета епіфізу лівої великогомілкової кістки з дефектом м`яких тканин та сухожилків внутрішньої частини лівого гомілково-ступеневого суглобу, відкритого перелому лівої п`яткової кістки. Ушкодження ускладнились постгеморагічною анемією важкого ступеня, і відносяться до тяжкого тілесного ушкодження по ознаці небезпеки для життя в момент заподіяння.

В ході досудового слідства і в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, визнав повністю та пояснив, що 24 липня 2017 року приблизно о 20.10 год. він дійсно їхав за кермом автобуса марки «Сетра», р.н. НОМЕР_1 . Рухаючись по проїзній частині дороги вул. Шевченка у напрямку до центральної частини м. Львова, наближаючись до нерегульованого перехрестя вул.Шевченка - вул.Ковалика, та виконуючи поворот ліворуч, він через погану видимість не надав дорогу мотоциклу під керуванням потерпілого ОСОБА_6 , який наближався до даного перехрестку в зустрічному напрямку прямо, внаслідок чого відбулась дорожньо-транспортна пригода. У вчиненому він щиро кається та просить його суворо не карати.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню щодо тих обставин, які ніким із учасників кримінального провадження не оспорюються, і немає сумнівів у добровільності їх позиції, обмежився допитом обвинуваченого.

Крім повного визнання обвинуваченим своєї винуватості, його винуватість у вчиненні злочину повністю і об`єктивно стверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, які знаходяться в матеріалах кримінального провадження № 0003181. Фактичні обставини справи, які підтверджуються цими доказами, не оспорювались в судовому засіданні ні обвинуваченим ОСОБА_4 , ні потерпілим ОСОБА_6 , ні іншими учасниками судового провадження.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні злочину повністю і об`єктивно доведена та його дії органом досудового слідства правильно кваліфіковано за ч.2 ст. 286 КК України, оскільки будучи особою, яка керує транспортним засобом, він вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд враховує характер і тяжкість вчиненого ним злочину, його наслідки, обставини вчинення злочину, особу винного, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, те, що він у вчиненому щиро покаявся, позитивно характеризується за місцем свого проживання, думку потерпілого ОСОБА_6 , який вважає, що обвинуваченого, не слід позбавляти волі, та приходить до висновку, що його виправлення і перевиховання можливе без ізоляції від суспільства.

Відтак суд вважає, що обвинуваченого ОСОБА_4 слід звільнити від відбування призначеного покарання на підставі ст. 1 Закону України «Про амністію в 2016 році», оскільки досяг пенсійного віку, встановленого ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Керуючись ст. ст. 370, 373, 374 КПК України, суд

з а с у д и в :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, та призначити йому покарання у виді трьох років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_4 звільнити від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом двох років не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_4 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця свого проживання.

На підстав п. «г» ст. 1 Закону України «Про амністію в 2016 році» засудженого ОСОБА_4 звільнити від покарання за даним вироком у зв`язку з актом амністії.

Стягнути з засудженого ОСОБА_4 в доход держави: 791,64 грн. (сімсот дев`яносто одну гривню шістдесят чотири копійки) витрат за проведення судової інженерно-транспортної експертизи №1/815 від 04 серпня 2016 року; 791,64 грн. (сімсот дев`яносто одну гривню шістдесят чотири копійки) витрат за проведення судової інженерно-транспортної експертизи №1/816 від 02 вересня 2016 року; 1 759,2 грн (одну тисячу сімсот п`ятдесят дев`ять гривень двадцять копійок) витрат за проведення інженерно-транспортної експертизи №1/817 від 06 вересня 2016 року; 704, 80 грн. (сімсот чотири гривні вісімдесят копійок) витрат за проведення експертизи №6160 комп`ютерної техніки та програмних продуктів від 13 січня 2017 року; 1855,50 грн (одну тисячу вісімсот п`ятдесят п`ять гривень п`ятдесят копійок) за проведення судової інженерно-транспортної експертизи №1/1420 від 25 жовтня 2017 року.

Речові докази по справі:

- автобус марки «Сетра» р.н. НОМЕР_1 , який в ході досудового розслідування переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_4 , - повернути його власнику ОСОБА_4 ;

- мотоцикл марки «Джеон», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який в ході досудового розслідування переданий на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_6 , - повернути його власнику ОСОБА_6 ;

- СД-диск з відеозаписом факту ДТП, який долучений до матеріалів кримінального провадження зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Цивільний позов прокурора задовольнити.

Стягнути з засудженого ОСОБА_4 в користь Львівської міської ради до міського бюджету витрати понесені КМК ЛШМД на лікування потерпілого ОСОБА_6 в розмірі 7083, 88 грн. (сім тисяч вісімдесят три гривні вісімдесят вісім копійок).

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Шевченківський районний суд м. Львова.

Суддя ОСОБА_1