Справа № 180/1059/17
УХВАЛА
13 листопада 2017 р.

Марганецький міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з секретарем ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

в судовому засіданні з розгляду доцільності продовження запобіжного заходу у вигляді тримання обвинуваченого під вартою у кримінальному провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.187, ч.1 ст.186 КК України,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 тримається пд вартою в Дніпропетровській установі ВП Державної пенітенціарної служби України в Дніпропетровській області № 4.

В судове засідання, призначене на 8 листопада 2017 року, обвинувачений ОСОБА_5 не доставлений з невідомих суду причин.

У зв`язку з тим, що 13 листопада 2017 року закінчується строк тримання обвинуваченого під вартою, ухвалою від 10 листопада 2017 року з метою вирішення питання щодо доцільності подальшого тримання ОСОБА_5 під вартою постановлено провести судове засідання о 13:00 годині 13 листопада 2017 року дистанційно в режимі відеоконференції під час трансляції з приміщення Дніпропетровської УВП.

У призначений час обвинувачений ОСОБА_5 відмовився від участі в судовому засіданні в режимі відеоконференції з невідомих суду причин.

Відповідно ч.3 ст.331 КПК України до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

13 листопада 2017 року закінчується строк запобіжного заходу у вигляді тримання ОСОБА_5 під вартою.

Обвинувачений без поважних причини відмовився від участі в судовому засіданні в режимі відеоконференції, що свідчить про його ухилення від вирішення питання про доцільність продовження запобіжного заходу, у зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути дане питання без участі обвинуваченого.

Прокурор висловив думку щодо необхідності продовження ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Свою позицію обґрунтував тим, що, ОСОБА_5 не має міцних соціальних зв`язків, роботи, засобів існування; йому відомі адреси проживання потерпілих і свідків, а тому, перебуваючи на волі, він може ухилитися від суду або перешкоджати встановленню істини у справі, впливати на свідків та потерпілих.

Захисник заперечував проти продовження його підзахисному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і просив змінити його на домашній арешт, так як обвинувачений має постійне місце мешкання, визнає свою вину в інкримінованих йому злочинах і не збирається переховуватися від суду та впливати якимось чином на свідків, потерпілих.

Заслухавши думки прокурора та захисника, суд приходить до такого.

Відповідно до положень ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочину діяльність.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Судом встановлено, що 15 вересня 2017 року Марганецьким міським судом продовжено обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 13 листопада включно. Приймаючи дане рішення, суд виходив з того, що ОСОБА_5 , опинившись на волі, може перешкодити встановленню істини у справі під час судового провадження, і на це вказують такі обставини: характер протиправних, в тому числі насильницьких дій, в яких він обвинувачується; мотиви, за яких він вчинив дії, що ставляться йому у провину, відтак наявний ризик його можливого впливу на очевидців подій, зокрема потерпілих, свідків.

На даний час суду не надано доказів того, що ризики, на яких наголошував прокурор, і які були враховані судом при продовженні тримання під вартою, відсутні або зменшилися, оскільки судовий розгляд у кримінальному провадженні не завершено, одна з потерпілих та свідки не допитані.

Також, є достатньо підстав вважати, що ОСОБА_5 , не маючи міцних соціальних зв`язків, з огляду на тяжкість покарання, яке загрожує йому в разі визнання судом винуватим, може ухилитися від суду та не виконати його процесуальні рішення (ризик переховування).

Вказані обставини з огляду на інтереси суспільства, потребують продовження строків тримання під вартою обвинуваченого.

Суд не вбачає підстав для зміни раніше обраної для ОСОБА_5 міри запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.177, 331 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити на 60 (шістьдесят) діб до 11 січня 2018 року включно.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1