Категорія: ч.2 ст.185, ч.2 ст.190 КК УкраїниДоповідач: ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 листопада 2017 року місто Луцьк

Апеляційний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю

секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду кримінальне провадження №0000788 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07 червня 2017 року щодо нього,

ВСТАНОВИВ:
Даним вироком ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Чернігів, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , громадянин України, непрацюючий, не одружений, інвалід ІІ групи, раніше судимий, востаннє 13.02.2015 Любомльським районним судом Волинської області за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді арешту на строк 5 місяців,
засуджений:

- за ч.2 ст. 190 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік 7 (сім) місяців;
- за ч.2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки 3 (три) місяці;
На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначено остаточне покарання ОСОБА_8 у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки 3 (три) місяці.
Строк відбуття покарання постановлено рахувати з 22 грудня 2016 року.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано ОСОБА_8 в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення в межах даного кримінального провадження, а саме з 22 грудня 2016 року по день набрання даним вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_8 до вступу вироку в законну силу залишено попередній - тримання під вартою.
Вироком вирішено долю речових доказів.

Згідно вироку суду обвинувачений ОСОБА_8 , 07 червня 2016 року, близько 13 години 30 хвилин, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном, повторно, шляхом обману, повідомивши потерпілому ОСОБА_9 завідому неправдиву інформацію про намір проїхатися на його велосипеді, заволодів велосипедом «TEAM XT 2 DANGER», чорно-сірого кольору, вартістю 10 000 гривень, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_9 майнової шкоди на вказану суму.
Крім того, ОСОБА_8 , 30 червня 2016 року, близько 00 годин 55 хвилин, перебуваючи на території нічного клубу «Наталка», що знаходиться за адресою: місто Луцьк, вул.Потебні, 64, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном, повторно, шляхом обману, повідомивши потерпілому ОСОБА_10 завідомо неправдиву інформацію про необхідність здійснення телефонного виклику, заволодів мобільним телефоном марки «iPhone 5», ІМЕІ: НОМЕР_1 , білого кольору, вартістю 5 500 гривень, який був у силіконовому чохлі чорного кольору та грошовими коштами, які знаходились в чохлі вказаного телефону в сумі 1100 гривень та 50 доларів США, що згідно офіційного курсу Національного банку України становить 1242 гривні 50 копійок, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_10 майнової шкоди на загальну суму 7 842 гривні 50 копійок.
Він же, 07 липня 2016 року, у період часу з 22 години 40 хвилин по 4 годину 40 хвилин 08 липня 2016 року, перебуваючи у вагоні №5 пасажирського поїзду сполучення «Київ-Ковель», діючи умисно, з корисливих мотивів, керуючись метою таємного викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, повторно, таємно викрав мобільний телефон марки «THL 5000», ІМЕІ1: НОМЕР_2 , вартістю згідно висновку експерта №397 становить 2 947 гривень 50 копійок, який лежав під подушкою біля стінки купе, з сім-карткою оператора мобільного зв`язку ТОВ «lifecell», яка матеріальної цінності не становить, чим завдав потерпілій ОСОБА_11 майнової шкоди у розмірі 2 947 гривень 50 копійок.
Обвинувачений в своїй апеляційній скарзі, не оспорюючи доведеності вини та правильності кваліфікації своїх дій, посилався на те, що судом при призначенні покарання не в повній мірі були враховані обставини, що пом`якшують покарання, дані про його особу, в результаті чого покарання, призначене судом, за своїм розміром є несправедливим внаслідок своєї суворості. Просив вирок змінити в частині призначеного покарання та призначити йому більш м`яке покарання.
В судовому засіданні ОСОБА_8 змінив апеляційні вимоги, просив зарахувати у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення та застосувати щодо нього Закон України «Про амністію у 2016 році».
Заслухавши суддю-доповідача, який доповів суть вироку, пояснив ким і в якому обсязі він оскаржений, виклав доводи апеляційної скарги, обвинуваченого та його захисника, які апеляційну скаргу підтримали і просили її задовольнити, прокурора, який апеляційну скаргу обвинуваченого вважав безпідставною, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_8 в скоєні злочинів, за які він засуджений, при обставинах, викладених у вироку, є обґрунтованим і підтверджується доказами, допустимість та належність яких перевірив суд першої інстанції в судовому засіданні, давши їм вірну оцінку і юридичну кваліфікацію, яка ніким не оспорюється.
Як вбачається з клопотання обвинуваченого від 06.09.2017 року та з пояснень, даних ним в судовому засіданні, ОСОБА_8 з призначеним покаранням погодився.
Що стосується тверджень ОСОБА_8 про необхідність зарахування у строк відбування покарання строку попереднього ув`язнення, то згідно оскаржуваного вироку дане питання було вирішене судом першої інстанції, оскільки, ухвалюючи вирок, суд у відповідності до положень ст.72 КК України зарахував ОСОБА_8 в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення в межах даного кримінального провадження, а саме з 22 грудня 2016 року по день набрання даним вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі..
Щодо застосування до ОСОБА_8 положень Закону України «Про амністію у 2016 році», то колегія суддів вважає, що вказані вимоги також не підлягають до задоволення.
Так, згідно п. В ст.4 Закону України «Про застосування амністії в України» амністія не може бути застосована до осіб, які мають дві і більше судимості за вчинення умисних тяжких та/ або особливо тяжких злочинів, крім випадків індивідуальної амністії.
Колегією суддів встановлено, що ОСОБА_8 є судимий за умисні тяжкі злочини, тому дія Закону України «Про амністію у 2016 році», який набрав чинності 07 вересня 2017 року, на нього не поширюється.
Враховуючи вищевикладене колегія суддів підстав для скасування чи зміни вироку не вбачає
Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407 КПК України, апеляційний суд
У Х В А Л И В:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07 червня 2017 року в даному кримінальному провадженні щодо ОСОБА_8 без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення. На ухвалу може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а обвинуваченим, який тримається під вартою в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.
Головуючий: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно:

Дата набрання законної сили 13.11.2017 р.

Суддя ОСОБА_2

помічник судді ОСОБА_12