Справа № 2-91/96
УХВАЛА
09 січня 2018 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі головуючої судді - ОСОБА_1 , секретаря ОСОБА_2 за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника-адвоката ОСОБА_4 , засудженого ОСОБА_5 розглянувши у режимі відеоконференції клопотання засудженого ОСОБА_5 , про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, -
ВСТАНОВИВ:

Вироком Дніпропетровського обласного суду від 26 грудня 1996 року ОСОБА_5 був засуджений за ст.ст.. 19 ч.4-93 п.п. "е", "ж", 206 ч. 2, 19 ч. 4-117 ч. 3, 19 ч. 4-118 ч. 2, 19 ч. 4-206 ч. 2, 208, 108 ч. 1, 42 КК України до покарання у виді смертної кари-розстрілу.

Ухвалою Верховного Суду України від 25 березня 1997 року вирок Дніпропетровського обласного суду від 26 грудня 1996 року відносно ОСОБА_5 залишено без змін.

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 18 серпня 2000 року вищевказаний вирок було змінено, та призначене ОСОБА_5 покарання у виді смертної кари-розстрілу замінено на довічне позбавлення волі.

23 листопада 2017 року з Апеляційного суду Дніпропетровської області до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська в порядку ст.ст.. 32, 34 КПК України надійшло клопотання засудженого ОСОБА_5 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 24 листопада 2017 року було відкрито кримінальне провадження за клопотанням засудженого ОСОБА_5 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

ОСОБА_5 у судовому засіданні у режимі відеоконференції підтримав своє клопотання, просив переглянути судові рішення відносно нього, при цьому посилався, що нововиявленими обставинами на його думку є письмова відповідь Вищої кваліфікаційної комісії суддів України від 31.08.2017 року, з якої вбачається, що судді які ухвалювали відносно нього вирок, а саме ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , а також судді Верховного суду України що розглядали касаційну скаргу на вирок суду - ОСОБА_8 , ОСОБА_9 і ОСОБА_10 , не складали присяги судді, що вважає, є безумовною підставою для скасування вироку і ухвали суду, оскільки на його думку рішення відносно нього було прийнято неповноважними суддями.

Прокурор у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні заяви, оскільки вважає що перелік підстав для перегляду рішення за нововиявленими обставинами є вичерпним і у заяві засудженого ОСОБА_5 відсутні підстави для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами.

Захисник-адвокат ОСОБА_4 підтримав клопотання ОСОБА_5 та просив суд задовольнити клопотання засудженого ОСОБА_5 , скасувати вирок і ухвалу, направити справу на новий судовий розгляд у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Суд, дослідивши матеріали клопотання, заслухавши думку прокурора, захисника-адвоката, самого заявника - ОСОБА_5 приходить до висновку про необхідність залишити без задоволення клопотання ОСОБА_5 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами за наступних підстав.

Частиною 1ст. 467 КПК України встановлено, що суд має право скасувати вирок чи ухвалу і ухвалити новий вирок чи постановити ухвалу або залишити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами без задоволення. При ухваленні нового судового рішення суд користується повноваженнями суду відповідної інстанції.
Так, відповідно до ч. 2 ст. 459 КПК України зазначено вичерпний перелік нововиявлених обставин, на підставі яких судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами, серед яких є: штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок; зловживання слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду під час кримінального провадження; скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути; визнання Конституційним Судом України неконституційності закону України, іншого акта (їх окремих положень) або надання Конституційним Судом України офіційного тлумачення положень Конституції України, що є відмінним від того, як їх застосував суд при вирішенні справи; інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.
Обовязковою умовою розгляду справи за нововиявленими обставинами є те, що обставини, які наводяться як підстава для поновлення справи, повинні бути абсолютно новими, раніше невідомими слідчим органам і суду, такими, що у матеріалах справи не висвітлені і потребують окремого розслідування. За нововиявленими обставинами можуть бути переглянуті судові рішення (вироки, ухвали) всіх судів. Новими визнаються обставини незалежно від того, чи були вони відомі кому-небудь із учасників процесу, головне, щоб вони не були відомі органам, які проводили розслідування, і суду.

За змістом наведених вище норм процесуального закону роль суду при перегляді судового рішення за нововиявленими обставинами зводиться лише до встановлення наявності таких обставин, оцінки їх з точки зору істотності для даної конкретної справи, їх дослідження та прийняття відповідного рішення. Однак, суд не уповноважений збирати докази існування нововиявлених обставин, в тому числі шляхом переоцінки вже досліджених доказів, лише на підставі припущення сторони кримінального провадження про існування таких обставин та доказів, що їх підтверджують.

Нововиявленими слід вважати обставини (як фактичного так і правового характеру), які: об`єктивно існували на момент вирішення кримінальної справи; не були відомі і не могли бути відомі на той час суду та хоча б одній особі, яка брала участь у справі. Наявність обох цих умов для визнання обставини нововиявленою є обов`язковою.
В той час, у клопотанні ОСОБА_5 відсутні нововиявлені обставини у розмінні ч.2 ст.459 КПК України, оскільки заявник посилається лише на відповідь Вищої кваліфікаційної комісії суддів України від 31.08.2017 року згідно якої зазначено, що суддівське досьє суддів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 не перебувають у розпорядженні Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, що по суті не свідчить про не складання присяги судді внаслідок чого відбулося набуття повноважень судді, суддями ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , що передбачено ст. 56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», а тому доводи ОСОБА_5 є безпідставними та не ґрунтуються на законі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 395, 459-467 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання засудженого ОСОБА_5 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Дніпропетровського обласного суду від 26 грудня 1996 року за ст.ст. 19 ч.4-93 п.п. "е", "ж", 206 ч. 2, 19 ч. 4-117 ч. 3, 19 ч. 4-118 ч. 2, 19 ч. 4-206 ч. 2, 208, 108 ч. 1, 42 КК України згідно якого він був засуджений до покарання у виді смертної кари-розстрілу, яке було замінено ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 18 серпня 2000 року з смертної кари-розстрілу до довічного позбавлення волі, ухвали Верховного Суду України від 25 березня 1997 року, - залишити без задоволення.

Судове рішення за наслідками кримінального провадження за нововияленими обставинами може бути оскаржене в порядку передбаченим КПК України для оскарження судових рішень суду відповідної інстанції.

Головуюча: ОСОБА_1