Справа № 405/5010/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 жовтня 2017 року Ленінський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кропивницький заяву захисника ОСОБА_4 про відвід слідчого судді ОСОБА_5 по справі № 405/5010/17, 1-кс/405/1982/17,

ВСТАНОВИВ:

Захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні 12.10.2017 року заявили відвід слідчому судді ОСОБА_5 від участі в розгляді клопотання прокурора відділу ювенальної юстиції прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у відношенні неповнолітнього ОСОБА_6 у кримінальному провадженні за № 0000226 від 16.12.2016 року (справа № 405/5010/17, 1-кс/405/1982/17), підозрюваний ОСОБА_6 та його законний представник ОСОБА_7 підтримали заяву захисника про відвід слідчого судді.

Заявник ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримала заяву про відвід слідчого судді ОСОБА_5 та додала, що у неї є сумніви в неупередженості слідчого судді. В обґрунтування своїх доводів зазначила, що у кримінальному провадженні відносно неповнолітнього ОСОБА_6 задовольнялися відводи слідчому судді, а також самовідвід слідчого судді ОСОБА_5 , що може бути свідченням щодо упередженості слідчого судді під час розгляду клопотання щодо застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 . Крім цього, адвокатом зазначено, що у вказаному кримінальному провадженні було заявлено відвід слідчому і прокурору, який розглядався слідчим суддею ОСОБА_5 . Вказаний відвід був розглянутий слідчим суддею за відсутності сторони захисту, в задоволенні відводу було відмовлено. За таких обставин адвокат вважає, що слідчий суддя сприяє слідчому і прокурору, що на її думку порушує права сторони захисту та не відповідає вимогам ст.6 Конвенції з прав людини.

Слідчий суддя ОСОБА_5 надав суду письмову заяву про розгляд питання щодо його відводу без його участі, вирішення заяви про відвід залишив на розсуд суду (а.п. 7).

Прокурор в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні заяви про відвід слідчого судді ОСОБА_5 , вказавши на необґрунтованість заявленого відводу та відсутність підстав для його задоволення.

Вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши заяву про відвід з викладеними мотивами відводу слідчому судді ОСОБА_5 , суд дійшов до наступного.

Статтею 75 КПК України закріплено обставини, що виключають участь слідчого судді в кримінальному провадженні. Так, п.4 ч. 1 ст. 75 КПК України визначено, що суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Так, в судовому засіданні захисник ОСОБА_4 вказала, що раніше у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_6 судом були постановлені судові рішення про відведення слідчого судді ОСОБА_5 , а також був задоволений самовідвід останнього. Саме ці обставини викликають у неї сумніви у об`єктивності та неупередженості слідчого судді. Також адвокат зазначила, що сумнів в неупередженості слідчого судді ОСОБА_5 полягає ще і в тому, що у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_6 слідчим суддею було відмовлено в задоволенні відводу слідчому та прокурору.

Як зазначив Європейський суд у справі "Мироненко і Мартенко проти України" (рішення від 10 грудня 2009 року), наявність безсторонності має визначатися, для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., зокрема, рішення у справах "Фей проти Австрії" (Fey v. Austria), рішення від 24 лютого 1993 року, серія А, N 255, с. 12, п. 27, 28 і 30, та "Веттштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland, заява N 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII). У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (див. рішення у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства" Pullar v. the United Kingdom), рішення від 10 червня 1996 року, Reports 1996-III, с. 794, п. 38).

Особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного (див. згадане вище рішення у справі Веттштайна Wettstein), п. 43).

Право кожного на справедливий розгляд справи незалежним і безстороннім судом закріплено у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У своєму рішенні по справі "Фельдман проти України" Європейський суд з прав людини порушенням ст. 6 Конвенції визнав незабезпечення суддею достатніх гарантій для виключення будь-якого розумного сумніву з приводу його безсторонності (див. рішення у справі "Фельдман проти України", заяви N 76556/01 та 38779/04, рішення від 8 квітня 2010 року, п. 97).

Відповідно до п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки судді, що схвалені резолюцією № 2006/23 Економічної та Соціальної ради ООН від 27.07.2006 року, суддя повинен взяти самовідвід від участі в будь-якому процесі, коли для нього неможливе винесення неупередженого рішення у справі або коли сторонньому спостерігачеві може видатись, що суддя не здатен винести неупередженого рішення.

Основним завданням суду, як органу державної влади, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечити кожному права на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону№ 2453-VI).

Вимогами Закону № 2453-УІ передбачено, що судді зобов`язані своєчасно, справедливо та безсторонньо розглядали і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства (пункт 1 частини четвертої статті 54 цього Закону).

Частина 1 ст. 75 КПК України містить перелік обставин, які унеможливлюють участь судді у кримінальному провадженні, пунктом 4 якої передбачені інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості судді.

Дані, які б свідчили про наявність перелічених підстав для відводу, окрім їх зазначення в заяві про відвід, на думку суду відсутні, разом з тим при розгляді заяви про відвід суд виходить з суб`єктивної оцінки стороною у справі щодо дій головуючого. Як свідчить практика Європейського суду з прав людини заява про відвід судді має бути задоволена, якщо сторона має сумнів у безсторонності останнього, хоча об`єктивно це нічим не підкріплено, адже в іншому випадку це буде розцінено як порушення права особи на справедливий суд.

Суд враховує зокрема, що відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» від 23.02.2006 року № 3477-IY, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права " ... якщо до складу суду існують сумніви в безпристрасності і справедливості, то такий суд повинен заявити самовідвід. Кожен суддя, у відносинах безпристрасності, якого є сумніви, повинен вийти із складу суду, розглядаючи справу. Інакше є недовіра" (Пьєрсак проти Бельгії, "Лангбергер проти Швеції". Критерії правової впевненості у справедливому розгляді судових справ підтверджені також у справі "Барановський проти Польщі №12718/87" та рішення у справі "Стіл проти Сполученого королівства" від 23.09.98 року.

З метою недопущення під час розгляду клопотання прокурора відділу ювенальної юстиції прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у відношенні неповнолітнього ОСОБА_6 у кримінальному провадженні за № 0000226 від 16.12.2016 року обставин, які можуть викликати сумніви в неупередженості слідчого судді ОСОБА_5 , з метою гарантування об`єктивності правосуддя, з ціллю підвищення довіри до суду, суд прийшов до переконання, що заява про відвід останнього підлягає задоволенню.

З урахуванням наведеного, керуючись ст. ст. 75, 81 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву захисника ОСОБА_4 про відвід слідчого судді ОСОБА_5 у справі № 405/5010/17, 1-кс/405/1982/17 - задовольнити.

Відвести слідчого суддю Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_5 від розгляду клопотання прокурора відділу ювенальної юстиції прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у відношенні неповнолітнього ОСОБА_6 у кримінальному провадженні за № 0000226 від 16.12.2016 року (справа № 405/5010/17, провадження 1-кс/405/1982/17).

Матеріали клопотання прокурора відділу ювенальної юстиції прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у відношенні неповнолітнього ОСОБА_6 у кримінальному провадженні за № 0000226 від 16.12.2016 року (справа № 405/5010/17, провадження 1-кс/405/1982/17) передати до канцелярії суду на повторний автоматичний розподіл у порядку, визначеному ст. 35 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ленінського районного суду
м. Кіровограда ОСОБА_1