Справа №639/6300/17
Провадження №1-кс/639/1984/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 листопада 2017 року м. Харків

Слідчий суддя Жовтневого районного суду міста Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання прокурора Харківської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_3 про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:
До Жовтневого районного суду м. Харкова надійшло клопотання прокурора Харківської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_3 про арешт майна за матеріалами кримінального провадження, внесеного 04.07.2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000237, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 229 КК України.

Мотивоване клопотання тим, що в провадженні СВ Новобаварського ВП ГУНП в Харківській області перебуває кримінальне провадження №0000237 від 04.07.2017 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 229 КК України щодо незаконного використання торгової марки «Якобс» при продажу кофе.

Харківською місцевою прокуратурою №2 здійснюється процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у вказаному кримінальному провадженні.

В ході досудового розслідування встановлено, що протягом 2016-2017 років за попередньою змовою організована група осіб у складі: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 з корисливою метою поставили виробництво контрафактної продукції кави та у групі з іншими невстановленими особами її подальшу реалізацію на торгових точках України, в тому числі на території м. Харкова та через мережу Інтернет споживачам та іншим підприємцям, незаконно використовуючи торгову марку «Якобз», чим завдали ПрАТ «Якобз Україна» матеріальної шкоди в особливо великому розмірі.

Проведеними негласними слідчими (розшуковими) діями в вигляді зняття інформації з телекомунікаційних мереж встановлено, що ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 в ході телефонних розмов спілкуються з поставниками щодо поставок сировини та устаткування для виробництва контрафактної продукції, з клієнтами підприємцями та споживачами щодо реалізації, між собою з приводу ведення господарської діяльності та клієнтами щодо оптового продажу кави «Якобз» через торгові точки та мережу Інтернет.

Згідно заяви про вчинення кримінального правопорушення, ПрАТ «Якобз Україна» на повідомляє, що на території Харківської області виявлені факти фальсифікації продукції під торговим знаком « ІНФОРМАЦІЯ_1 », переважно в упаковці 400 грам та стіках по 2 грами.

Допитана в якості підозрюваного у кримінальному провадженні №0000191 ОСОБА_7 показав, що у м. Кременчук мешкає ОСОБА_4 , який поставив систематичне виробництво та реалізацію кофе з торговим знаком «Якобз» у м. Кременчук у нежитлових приміщеннях за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_7 поставив аналогічне виробництво на такому самому обладнанні та з ідентичною упаковкою.

Згідно висновку судової експертизи у сфері інтелектуальної власності від 21.08.2017 за №14980 позначання, нанесені на пакування продукція є схожим по ступеню зміщування зі знаками до товарів та послуг за свідоцтвом України № НОМЕР_1 , власником якого є ПрАТ «Якобз Україна», та може вводити в оману споживачів щодо виробника даної продукції.

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 25.10.2017 надано дозвіл на проведення обшуку: у квартирі, розташованій за адресою: АДРЕСА_2 , яка перебуває у власності ОСОБА_8 та перебуває у користуванні ОСОБА_4 та ОСОБА_5

30.10.2017 на підставі вищевказаної ухвали слідчого судді проведено обшук за вказаною адресою.

В ході проведення обшуку у вказаному приміщенні виявлено та вилучено майно згідно протоколу проведення обшуку від 30.10.2017

Встановлено, що вилучене майно зберегло на собі сліди кримінального правопорушення, передбаченого ст. 229 КК України, має бути використано для проведення судової експертизи у сфері інтелектуального права, судово економічної експертизи, товарознавчої експертизи, встановлення суми завданих збитків та кола осіб, причетних до скоєння вказаного кримінального правопорушення та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час досудового розслідування.

Прокурор зазначає, що у органу досудового розслідування виникла необхідність у накладення арешту, а саме позбавлення осіб права на володіння, користування, відчуження та розпорядження зазначеним майном, оскільки існує сукупність підстав та розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, передбаченого ч. 3 ст. 229 КК України. Встановлені достатні підстави вважати, що вказане майно відповідає наступним критеріям доказу: зберегло на собі сліди кримінального правопорушення; містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час вказаного кримінального провадження; набуті кримінально протиправним шляхом.

У судовому засіданні прокурор підтримав подане клопотання та просив його задовольнити.

Заслухавши пояснення прокурора, перевіривши доводи поданого клопотання, дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Судовим розглядом встановлено, що в провадженні Новобаварського ВП ГУ НП в Харківській області перебуває кримінальне провадження, внесене до ЄРДР 04.07.2017 року за №0000237 з попередньою правовою кваліфікацією за ч. 3 ст. 229 КК України.

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 25.10.2017 року прокурорам Харківської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_3 , ОСОБА_9 , а також слідчим та працівникам оперативних підрозділів УЗЕ в Харківській області ДЗЕ НП України за їх дорученням, надано дозвіл на проведення обшуку у квартирі, розташованій за адресою: АДРЕСА_2 , яка перебуває у власності ОСОБА_8 та перебуває у користуванні ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , з метою виявлення, фіксації та вилучення відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукування знаряддя кримінального правопорушення та майна, яке здобуто було у результаті його вчинення, майна для подальшої конфіскації, а саме: контрафактної продукції, її запасів, сировини, напівфабрикатів, знарядь та засобів її виготовлення, фінансово-бухгалтерської документації, бухгалтерської документації, що свідчить про господарську діяльність, господарських договорів та актів виконаних робіт, інших документів, що спростовують або підтверджують вчинення даного кримінального правопорушення, електронних носіїв інформації (комп`ютерів, ноутбуків, жорстких дисків, лазерних дисків, USB-флеш-накопичувачів, мобільних телефонів), чорнових записів, які можуть свідчити про рух товарно-матеріальних цінностей, отримання грошових коштів від контрагентів та грошових коштів, які були здобуті у результаті вчинення кримінального правопорушення, мобільних телефонів, які використовувались для зв`язку з особами, причетними до вказаного кримінального правопорушення.

30.10.2017 року на підставі вищевказаної ухвали слідчого судді проведено обшук за зазначеною адресою під час якого виявлено та вилучено: ноутбук; 2 мобільних телефони; флеш-карта; коробки з зображенням «Якобз»; стіки з зображенням «Якобз»; скляна банка.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів (п.1 ч. 2 ст. 170 КПК України), у цьому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як вбачається із клопотання, прокурор фактично просить накласти арешт на вилучене під час обшуку майно, з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підставу і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік та види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти та докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено (ч. 5 ст.171 КПК України).

Однак, в порушення вимог ч. 5 ст. 171 КПК України, прокурор ОСОБА_10 звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту об 11-00 год. 01.11.2017 року, натомість як майно було вилучено 30.10.2017 року об 08-20 год. при обшуку за вищевказаною адресою, таким чином, строк звернення до суду з клопотанням про арешт майна у 48 годин сплинув.

Окрім того, як вбачається з клопотання, вилучене майно прокурор вважає речовим доказом по даному кримінальному провадженню, однак у доданих до клопотання матеріалах не має жодних документів на підтвердження того, що вилучене під час обшуку майно на теперішній час визнано речовим доказом .

В обґрунтування клопотання про арешт майна прокурор долучив лише копію ухвали слідчого судді про дозвіл на проведення обшуку та протоколу обшуку.

Викладене свідчить про те, що прокурор у судовому засіданні не довів необхідність накладення арешту на майно, що було вилучене під час обшуку за адресою: АДРЕСА_2 .

З огляду на те, що прокурором не доведено необхідність арешту майна та розумних підозр вважати, що вилучене, під час обшуку майно є доказом злочину, слідчий суддя приходить до висновку, що в задоволенні клопотання прокурора необхідно відмовити, а вилучене майно повернути власнику.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 167-175 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання прокурора Харківської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_3 про арешт майна відмовити.

Майно, яке вилучено 30.10.2017 року під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_2 , а саме: ноутбук; 2 мобільних телефони; флеш-карта; коробки з зображенням «Якобз»; стіки з зображенням «Якобз»; скляна банка повернути власнику.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1