В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16.11.2017 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засіданні ОСОБА_2 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні об`єднану справу № 308/3383/16-к, за обвинувальними актами: у кримінальному провадженні № 1кп/308/703/16, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001043 від 28 липня 2016 року та у кримінальному провадженні № 1-кп/308/370/17, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000182 від 30.01.2016 року, про обвинувачення, -
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Закарпатської області, м. Ужгород, громадянина України, українця за національністю, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , такого, що фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , тимчасово не працюючого, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, раніше судимого, -

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України, -

В С Т А Н О В И В:
17 травня 2016 року близько 19.00 години ОСОБА_4 , перебуваючи в с. Оноківці, а саме на лісовій стежці, до якої мається прохід з вулиці Кар`єрної, відкрито заволодів золотим ланцюжком та золотим хрестиком потерпілої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканки АДРЕСА_3 за наступних обставин:

Так, потерпіла ОСОБА_6 о 19.00 годині 17 травня 2016 року поверталася додому в с. Оноківці з м. Ужгород. Пройшовши по вулиці Кар`єрна в с. Оноківці, потерпіла повернула на лісову стежку, що веде до урочища Лиса Гора. На вказаній стежці ОСОБА_6 зустріла ОСОБА_4 , який був одягнутий у камуфляжну куртку.

Після того, як ОСОБА_6 розминулась на стежці з вказаною особою, вона почула кроки позаду себе та озирнувшись, побачила ОСОБА_4 , який одягнув на обличчя маску чорного кольору, підійшов до неї та, витягнувши з кишені камуфляжної куртки викрутку, почав погрожувати застосуванням сили.

Під час сутички, ОСОБА_4 лівою рукою схопив потерпілу ОСОБА_6 за золотий ланцюжок, який остання мала на шиї, та на якому був золотий хрестик, а правою рукою розмахував викруткою перед її обличчям. В цей час, потерпіла ОСОБА_6 з метою самозахисту схопила ОСОБА_4 лівою рукою за праву руку та намагалась відвести її від свого обличчя.

Оскільки, у ОСОБА_4 спочатку не вийшло зірвати золотий ланцюжок з шиї потерпілої, він повалив останню на землю, повторюючи вимогу віддати ланцюжок. Так, як потерпіла ОСОБА_6 чинила опір, ОСОБА_4 ударив її рукою, від чого ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження у вигляді саден на шкірних покривах лівої щоки, які, відповідно до висновку експерта № 456 від 15 червня 2016 року, потягли за собою розлад здоров`я строком до 6 днів та по цій ознаці згідно п. 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 року кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я чи незначної втрати працездатності.

Через декілька хвилин, ОСОБА_4 умисно, з корисливих спонукань, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх карність та настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді спричинення матеріальних збитків потерпілій ОСОБА_6 відкрито заволодів золотим ланцюжком із золотим хрестиком, зірвавши його з шиї потерпілої.

Далі, ОСОБА_4 , заволодівши бажаним, побіг в напрямку центру с. Оноківці, тобто зник з місця події з викраденим майном.

Своїми умисними діями, спрямованими на відкрите заволодіння чужим майном, ОСОБА_4 спричинив потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 4 171,18 грн. (чотири тисячі сто сімдесят одну грн. 18 коп.), що підтверджується висновком експерта № 11/376 від 30.05.2016.

Крім того, 13 січня 2016 року о 05 годині 56 хвилин, ОСОБА_4 , перебуваючи в с. Оноківці, вул. Головна б/н., Ужгородського району, біля шино - монтажу, що належить ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканцю АДРЕСА_4 , де діючи з прямим умислом, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, спрямованих на незаконне заволодіння чужим майном, усвідомлюючи що його дії не помічені сторонніми особами, викрав одну камеру зовнішнього відео спостереження марки SONY, 650 твл., SUPER HAD CCD, вартість якої, згідно із рахунку № 22 від 05.02.2016 ФОП ОСОБА_8 , становить 1 237 гривень 50 копійок, яка була розміщена на приміщенні шино-монтажу, чим спричинив потерпілому матеріальних збитків на вище вказану суму.

Обвинувачений ОСОБА_4 після роз`яснення йому суті обвинувачення та правової кваліфікації кримінальних правопорушень, а також положень ст. 63 Конституції України і ст. 18 КПК України, в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому органом досудового розслідування кримінальних правопорушень при обставинах, викладених у обвинувальних актах, проте відмовився від давання показань, тому приймаючи до уваги те, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, переконавшись у добровільності їх позицій, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

З метою перевірки обґрунтованості визнання вини обвинуваченим, судом були досліджені наступні докази:

-протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 17.05.2016 року від ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка повідомила, що близько 19 год. 00 хв. 17.05.2016 року на відстані близько 70 метрів навпроти будинку АДРЕСА_5 , на лісовій стежці, невідома особа чоловічої статі підійшла ззаду, поваливши на землю та погрожуючи фізичною розправою, тримаючи в руках викрутку заволодів золотим ланцюжком з хрестиком;

-висновок експерта Ужгородського міжрайонного відділення судово медичної експертизи від 19.05.2016 року № 456 за яким: на момент судово - медичного обстеження на тілі гр. ОСОБА_6 виявлено тілесні ушкодження у вигляді саден на шкірних покривах лівої щоки. Вищевказані тілесні ушкодження могли виникнути внаслідок дії тупих тупогранних предметів, якими могли бути нігті пальців рук сторонньої людини. По давності виникнення вищевказані тілесні ушкодження вкладаються в час події, яка мала місце 17.05.2016 року. Дані тілесні ушкодження потягли за собою розлад здоров`я строком до 6 днів і по цій ознаці згідно п. 2.3.5. Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 року кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я чи незначної стійкої втрати працездатності.;

-висновок експерта Закарпатського науково дослідного експертно криміналістичного центру від 30.05.2016 року № 11/376 за яким: залишкова вартість наданого на дослідження золотого хрестика, бувшого у використанні близько 30 років, з врахуванням ознак зносу станом цін на травень 2016 року може становити 181,60 грн.; залишкова вартість золотого ланцюжка, дві частини якого наданого на дослідження, бувшого у використанні з грудня 2015 року, з врахуванням ознак зносу станом цін на травень 2016 року, до спричинених пошкоджень може становити 3 989,58 грн.;

-протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 29.01.2016 року від ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який повідомив, що невідомі особи 13.01.2016 року в період часу з 05 год. 35 хв. по 05 год. 55 хв. викрали шляхом пошкодження кріплення одну камеру зовнішнього нагляду.

Враховуючи викладене, суд, дослідивши докази надані прокурором, з метою перевірки обґрунтованості визнання вини обвинуваченим та докази, які характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

Дії ОСОБА_4 за першим епізодом суд кваліфікує за ч. 2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане із насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, а за другим епізодом за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно.
При призначенні обвинуваченому покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд відповідно до статті 66 КК України відносить щире каяття у вчиненні злочинів.

Обтяжуючі покарання обставини щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно статті 67 КК України, судом не встановлено.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 у м. Ужгород, громадянин України, українець, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , за місцем фактичного проживання характеризується нейтрально, тимчасово не працює, з середньою спеціальною освітою, не одружений, утриманців не має, раніше судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

За вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 03.07.2017 року у справі № 308/1829/17 судом було затверджено угоду про примирення від 20.02.2017 року, укладену між потерпілим ОСОБА_9 і обвинуваченим ОСОБА_4 ; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним за ч. 1 ст. 185 КК України і призначено йому узгоджену міри покарання: за ч. 1 ст. 185 КК України у виді громадських робіт на строк 80 (вісімдесят) годин. На підставі п.п. «г» п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України покарання у вигляді громадських робіт переведено у покарання у вигляді позбавлення волі та остаточно призначено за ч. 1 ст. 185 КК України ОСОБА_4 10 (десять) днів позбавлення волі. У відповідності до ч. 1 ст. 71 КК України, оскільки засуджений ОСОБА_4 після постановлення вироку Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області від 14.05.2014 року у справі № 712/7362/12, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин за ч. 1 ст. 185 КК України, до покарання, призначеного за цим вироком у вигляді 10 днів позбавлення волі повністю приєднано невідбуту частину покарання за попереднім вироком у вигляді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки, остаточно призначено покарання ОСОБА_4 за сукупністю вироків у вигляді 4 (чотирьох) років і 10 (десяти) днів позбавлення волі. Зазначений вирок набув законної сили 11.08.2017 року.
Обираючи до обвинуваченого ОСОБА_4 вид та міру покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчинених злочинів, які є тяжким та злочином середньої тяжкості відповідно, конкретні обставини справи, наявність обставин, що пом`якшують покарання, а саме: щирого каяття у вчиненні злочинів та відсутність обставин, що обтяжують покарання, особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, за місцем реєстрації характеризується нейтрально, суд приходить до висновку що виправлення засудженого неможливе без ізоляції від суспільства, тому слід призначити ОСОБА_4 покарання:

-за ч. 2 ст. 186 КК України у вигляді чотирьох років позбавлення волі;

-за ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді двох років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно слід призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки.

Судом встановлено, що злочині у цій справі були вчинені ОСОБА_4 17 травня 2016 року та 13 січня 2016 року відповідно, тобто до 03.07.2017 року дати постановлення вироку Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області у справі № 308/1829/17.

Як зазначено у ч. 4 ст. 70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України необхідно остаточно призначити покарання ОСОБА_4 за сукупністю злочинів, за цим вироком, та злочинів, за які його було остаточно засуджено за вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 03.07.2017 року у справі № 308/1829/17, застосувавши принцип часткового складання покарань, у вигляді п`яти років позбавлення волі.

Саме таке покарання на думку суду буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження нових злочинів.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_4 рахувати з 16 серпня 2016 року з 15 год. 30 хв.

Зарахувати засудженому ОСОБА_4 в строк відбування покарання строк перебування його під вартою з 16.08.2016 року по 20.06.2017 року у відповідності до ст. 72 КК України та ч. 2 ст. 5 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Запобіжний захід, обраний щодо ОСОБА_4 у виді тримання під вартою закінчив свою дію та у подальшому не обирався судом, оскільки обвинувачений відбуває покарання за іншим вироком суду, який набув законної сили, тому суд не вбачає підстав для обрання запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу.

Цивільні позови потерпілими у даному кримінальному провадженні не пред`являлися.

Судові витрати по кримінальному провадженні, зазначені у довідці Закарпатського науково дослідного експертно криміналістичного центру МВС України у сумі 439,80 грн. слід стягнути із обвинуваченого на користь держави.

Долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ч. 9 ст. 100 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 369-371, 373-376 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочинів за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання:

-за ч. 2 ст. 186 КК України у вигляді чотирьох років позбавлення волі;

-за ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді двох років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно слід призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України необхідно остаточно призначити покарання ОСОБА_4 за сукупністю злочинів, за цим вироком, та злочинів, за які його остаточно було засуджено за вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 03.07.2017 року у справі № 308/1829/17, застосувавши принцип часткового складання покарань, у вигляді п`яти років позбавлення волі.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_4 рахувати з 16 серпня 2016 року з 15 год. 30 хв.

Зарахувати засудженому ОСОБА_4 в строк відбування покарання строк перебування його під вартою з 16.08.2016 року по 20.06.2017 року у відповідності до ст. 72 КК України та ч. 2 ст. 5 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Стягнути із ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , такого, що фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер суду невідомий, на користь держави судові витрати по кримінальному провадженні на залучення експерта у сумі 439,80 грн. (чотириста тридцять дев`ять гривень 80 копійок).
Роз`яснити потерпілим, що у відповідності до ч. 7 ст. 128 КПК України особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

Речові докази:
-два відеофайли, які від копійовані на оптичний диск, які були визнані речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000182 за постановою від 06.05.2016 року та приєднані до матеріалів кримінального провадження № 0000182, - залишити при матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання;

-курточку синьо білого кольору з написом англійськими літерами «ОСТІН» з капюшоном, яка була визнана речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000182 за постановою від 06.05.2016 року та передана 23.01.2017 року на зберігання в камеру зберігання речових доказів Ужгородського РВП УВП ГУНП в Закарпатській області, - знищити;

-рюкзак, лижну маску чорного кольору та камуфляжну куртку, які були визнані речовими доказами за постановою від 18.05.2016 року та передані на зберігання в камеру зберігання речових доказів Ужгородського РВП УВП ГУНП в Закарпатській області 29.07.2016 року знищити;

-дві частини золотого ланцюжка, які раніше були одним цілим та золотий хрестик, які були визнані речовим доказом за постановою від 18.05.2016 року, - повернути їх власнику (законному володільцю) ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга подається через суд, який ухвалив судове рішення, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, його захиснику і прокурору, а також направити поштою потерпілим.

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1