ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 січня 2018 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт, який надійшов до суду з угодою про визнання винуватості, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0007455 від 26.11.2017 року, відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Фуратівка, Саратського району, Одеської області, громадянина України, маючого середню освіту, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не засудженого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч. 1 КК України,

за участю прокурора - ОСОБА_4

захисника - ОСОБА_5

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

суд, -

ВСТАНОВИВ:
26.11.2017 року приблизно о 04.00 годині 30 хвилин, ОСОБА_3 , маючи злочинний намір на заволодіння чужим майном, перебував на вул. Пантелеймонівській в м. Одесі. Помітивши раніше незнайому йому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка перебувала поряд з будинком АДРЕСА_2 , в руках якої знаходилась сумка з речами, ОСОБА_3 вирішив заволодіти зазначеним майном.
Діючи з корисливих мотивів, ОСОБА_3 підійшов до потерпілої ОСОБА_6 та раптово, шляхом ривка відкрито заволодів шкіряною сумкою вартістю 100 грн., в якій знаходилось майно потерпілої, а саме дві пари берців вартістю 200 грн. пара, загальною вартістю 400 грн.
Заволодівши вказаним майном та завдавши потерпілій ОСОБА_6 матеріальної шкоди на суму 500 грн., ОСОБА_3 розпорядився викраденим майном на власний розсуд.
Своїми умисними діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 186 ч. 1 КК України, за кваліфікуючими ознаками: відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

Суд вважає, що дії ОСОБА_3 кваліфіковано вірно.

Згідно угоди про визнання винуватості від 29.11.2017 року, укладеної між прокурором Одеської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_7 та підозрюваним ОСОБА_3 , у відповідності до вимог ст. 472 КПК України, підозрюваний ОСОБА_7 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у зазначеному кримінальному правопорушення.

Сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_3 у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з випробуванням, відповідно до ст. 75 КК України на термін та з обов`язками, які покладе суд при ухваленні вироку.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою провину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч. 1 КК України визнав повністю та підтвердив, що угода про визнання винуватості укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Крім того, обвинувачений ОСОБА_3 зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та наполягає на її затвердженні.
Прокурор та захисник в судовому засіданні просили суд затвердити угоду про визнання винуватості від 29.11.2017 року, укладену між прокурором Одеської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_7 та підозрюваним ОСОБА_3 .

Суд, вислухавши думку прокурора, захисника та обвинуваченого, приходить до наступного.
Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним про визнання винуватості. Згідно ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості може бути укладена між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч. 1 КК України, яке згідно ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 цілком розуміє права, визначені п. п. 1 - 4 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Дослідивши угоду про визнання винуватості та переконавшись, що укладена угода є добровільним волевиявленням обвинуваченого, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, з`ясувавши у обвинуваченого, чи цілком він розуміє наслідки затвердження угоди, роз`яснивши обвинуваченому його право на справедливий судовий розгляд, встановивши правильне розуміння обвинуваченим змісту та наслідків затвердження угоди, а також перевіривши її відповідність вимогам кримінального процесуального законодавства, заслухавши доводи учасників підготовчого судового засідання та роз`яснивши їм обмеження права щодо оскарження вироку, передбачені ст. 473 КПК України, суд вважає, що угода про визнання винуватості, укладена між прокурором Одеської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_7 та підозрюваним ОСОБА_3 відповідає вимогам КПК України, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, узгоджені вид та міра покарання відповідають загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України, у зв`язку із чим суд вважає, що угода підлягає затвердженню.
Також суд враховує обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , згідно ст. 66 КК України, а саме: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 суд не вбачає.
Питання про речові докази вирішується судом відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 468, 475 КПК України, суд -
ЗАСУДИВ:
Угоду про визнання винуватості від 29.11.2017 року, укладену між прокурором Одеської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_7 та підозрюваним ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - затвердити.
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч. 1 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі, строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;
Запобіжний захід ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вигляді домашнього арешту, залишити без змін, а після вступу вироку в законну силу - скасувати.

Речові докази по справі:

- жіночу шкіряну сумку чорного кольору, всередині якої знаходиться дві пари чоловічих берц чорного кольору та пенсійне посвідчення на ім`я ОСОБА_6 - вважати повернутими за належністю ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України шляхом подачі через Приморський районний суд м. Одеси в апеляційний суд Одеської області, апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Приморського
районного суду м. Одеси ОСОБА_1
15.01.2018