Справа №463/448/16-к
Провадження №1-кс/463/1237/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 листопада 2017 р. Личаківський районний суд м.Львова

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові заяву судді ОСОБА_3 про самовідвід від розгляду судового провадження № 1-кс/463/964/17 за скаргою ОСОБА_4 на постанову про закриття кримінального провадження, -
в с т а н о в и в:
В провадження слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_3 поступила скарга ОСОБА_4 на постанову від 04.09.2017 року про закриття кримінального провадження №0003342 від 06.11.2013 року.
Суддя ОСОБА_3 у вказаному кримінальному провадженні заявила самовідвід від розгляду скарги з тих підстав, що скаржником у ній є ОСОБА_4 , який неодноразово в минулому висловлював недовіру судді ОСОБА_3 шляхом звернення з відповідними скаргами на дії судді до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України.
Сторони в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, заяви про відкладення розгляду справи не подали. Суд приходить до переконання про можливість розгляду заяви без участі сторін, оскільки неявка сторін не перешкоджає розгляду заяви про самовідвід.
Оглянувши матеріали скарги та заяву про самовідвід, суд приходить до наступного.
Згідно з ч.1, 2 ст.80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід. За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.
З матеріалів скарги та заяви про самовідвід вбачається, що скаржником у даній скарзі є ОСОБА_4 , який неодноразово в минулому висловлював недовіру судді ОСОБА_3 шляхом звернення з відповідними скаргами на дії судді до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України.
Відповідно до ч.1 ст.6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.
Згідно з п.12 висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету Міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів при винесенні судових рішень, у відношенні сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, тобто вільними від будь-яких зв`язків, упередженості, які впливають або можуть сприйматися як такі, що впливають на здатність судді приймати незалежне рішення. Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси визначеної сторони в якому-небудь спорі. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки зі сторони сторін в конкретному розгляді, але і зі сторони суспільства в цілому. І суддя повинен бути не тільки реально вільним від будь-якого невідповідного зв`язку, упередженості або впливу, але він повинен бути вільним від цього і в очах розумного спостерігача. Інакше довіру до незалежної судової влади буде підірвано.
Таким чином, враховуючи вищенаведене, оскільки скаржником у справі є ОСОБА_4 , який неодноразово в минулому висловлював недовіру судді ОСОБА_3 шляхом звернення з відповідними скаргами на дії судді до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, з метою забезпечення справедливого і публічного розгляду скарги незалежним і безстороннім судом, суд приходить до висновку, що заяву про самовідвід судді ОСОБА_3 слід задовольнити.
Керуючись, ст.ст. 75, 80, 81 КПК України, -
у х в а л и в :
Заяву про самовідвід судді ОСОБА_3 задовольнити.
Відвести слідчого суддю ОСОБА_3 від розгляду судового провадження № 1-кс/463/964/17 за скаргою ОСОБА_4 на постанову про закриття кримінального провадження №0003342 від 06.11.2013 року.

Суддя: ОСОБА_1