В И Р О К
Іменем України

29 вересня 2017 року м. Житомир
Житомирський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
потерпілої ОСОБА_6 ,
представника потерпілої ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження по обвинуваченню:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мартинівка, Червоноармійського району Житомирської області, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, пенсіонера, мешканця АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,
В С Т А Н О В И В:
06 травня 2016 року близько 10 години ОСОБА_4 знаходячись на земельній ділянці АДРЕСА_2 , на ґрунті довготривалих неприязних стосунків через користування земельними ділянками, наніс один удар кулаком правої руки в груди ОСОБА_6 , від чого остання впала на землю. Після цього ОСОБА_4 наніс останній декілька ударів дерев`яним держаком від сапи по голові та кінцівкам, чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді двох синців та одного садна на обличчі зліва, поверхневої забійної рани на долонній поверхні правої кисті, синця по тильній її поверхні, трьох синців в ділянці лівого колінного суглобу, гомілки та стопи, одного синця на правій стопі, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину не визнав та пояснив, що зранку 06 травня 2016 року приїхав на свій город та за десять метрів побачив потерпілу, яка спочатку повільно йшла, а потім побігла до нього. На запитання, що вона робить на його городі, ОСОБА_8 намагалась подерти його ножем, який був у неї в руці. Він відштовхнув її та пішов до велосипеду, де взяв відро з яким повернувся до городу. В цей час, ОСОБА_8 підійшла до нього та вдарила сапкою по голові. Від цього удару в нього потемніло в очах та запаморочилося у голові. Побачивши це, ОСОБА_9 , яка була на своєму городі, почала кричати і всі сусіди позбігалися до них. Він намагався вирвати у потерпілої з рук сапу, якою вона вдарила його, але не зміг і вони впали разом у яму. Він виліз із ями та поповз до канави з водою щоб попити та змити з себе кров, а потерпіла залишилась у ямі. Що було далі не пам`ятає, так як втратив свідомість від крику жінок. Через деякий час він прийшов до тями та на велосипеді поїхав додому. З приводу нанесення йому тілесних ушкоджень потерпілою ОСОБА_6 до лікарні не звертався.

Незважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_4 не визнав себе винним у заподіянні потерпілій ОСОБА_6 описаних в обвинувальному акті тілесних ушкоджень, винуватість останнього у вчиненні наведеного злочину повністю доведена дослідженими у судовому засіданні доказами, зокрема, показами потерпілої, свідків, а також документами кримінального провадження.
Показаннями потерпілої ОСОБА_6 , яка в суді підтвердила, що вона має земельну ділянку, яка знаходиться на землях Оліївської сільської ради Житомирського району. Біля її городу знаходиться ділянка обвинуваченого. Протягом останніх років між нею та обвинуваченим ОСОБА_10 часто відбувалися конфлікти щодо користування вказаною земельною ділянкою. 06 травня 2016 року вона перебувала у себе на городі. До неї підійшов ОСОБА_10 та почав ображати словами нецензурної лайки, погрожував відібрати землю, а також перекопати воду. Він як завжди був дуже агресивний, а тому вдарив її кулаком правої руки у груди. Від цього удару вона впала на землю. Далі відібрав у неї сапу та держаком наніс не менше десяти ударів по голові та кінцівках. Вона почала кричати. На крик прибігли сусіди по городу ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 . Потім він кинув її у канаву і пригрозив, що закопає. Сусіди бачили як ОСОБА_10 бив її, але не зупинили, так як бояться його. Від ударів, які їй завдав ОСОБА_10 , у неї з обличчя йшла кров, руки та ноги були опухлі, вибитий зуб. Після закінчення конфлікту вона сама пішла у поліцію, де їй викликали швидку. Від госпіталізації відмовилась, а тому лікувалась вдома.

Показання потерпілої ОСОБА_6 повністю узгоджуються із протоколом проведення слідчого експерименту з участю останньої та фототаблицею до нього від 24.05.2016 року, під час проведення якого потерпіла детально показала та розповіла про обставини її побиття обвинуваченим 06.05.2016 року на земельній ділянці АДРЕСА_2 , на землях Оліївської сільської ради (а.с. 35-42 МКП).

Показання потерпілої щодо нанесення їй тілесних ушкоджень обвинуваченим підтверджуються показаннями свідка ОСОБА_14 , яка в суді пояснила, що була безпосереднім очевидцем інкримінованих обвинуваченому подій. Зокрема, свідок пояснила, що 06 травня 2016 року вона працювала у себе на городі і почула крики потерпілої. Коли підняла голову, то побачила, що ОСОБА_10 б`є потерпілу. ЇЇ ділянка знаходиться поруч із ділянкою потерпілої, а тому вона коли бігла до них, то бачила як ОСОБА_10 держаком від сапи бив потерпілу по голові, рукам та ногам, вибив зуб, а також порозкидував її одяг по городі. Обличчя та руки ОСОБА_6 були у крові. Вона просила ОСОБА_10 заспокоїтись, однак він не слухав її, а навпаки кинув ОСОБА_8 у канаву. Коли остання намагалась вилізти з цієї ями, обвинувачений ображав її нецензурною лайкою.

Також факт спричинення потерпілій згаданих тілесних ушкоджень обвинуваченим підтверджуються показаннями свідка ОСОБА_15 , яка в судовому засідання пояснила, що 06 травня 2016 року знаходячись у себе на городі почула неймовірний крик ОСОБА_6 . Коли прибігла, то побачила потерпілу, яка лежала на землі. Свідок чітко пам`ятає, що у потерпілої була розбита голова, а на обличчі та руках була кров. Біля неї стояв ОСОБА_10 і тримав у руках палицю. Як ОСОБА_10 наносив удари потерпілій вона не бачила. Окрім неї, на місце пригоди прибігли інші сусіди по городу, які почали кричати на ОСОБА_10 , у зв`язку з чим він пішов геть. Також свідок пояснила, що сім років назад ОСОБА_10 побив її через те, що вона брала воду з копанки. Вважає, що саме за це він також побив потерпілу.

Показаннями свідка ОСОБА_16 , яка в суді пояснила, що у вказаний в обвинувальному акті день та час знаходилась у себе на городі. Почула крики і побачила як обвинувачений б`є палицею жінку. Коли бігла до цієї жінки з допомогою, то безпосередньо бачила, як ОСОБА_10 палкою наносив численні удари потерпілій. Прибігши на місце пригоди вона побачила на землі закривавлену потерпілу, а поруч обвинуваченого, який тримав сапку держаком доверху та розкидував одяг ОСОБА_8 .

Показання потерпілої ОСОБА_6 та свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_15 повністю узгоджуються між собою та підтверджуються протоколами проведення слідчих експериментів від 24.05.2016 року за участю вказаних свідків, у ході яких останні розповіли на місці та відтворили обставини за яких 06 травня 2016 року обвинувачений побив потерпілу (а.с. 43-49, 50-57, 58-63 МКП).

Із відповіді головного лікаря Центральної міської лікарні №2 від 24.05.2017 року вбачаться, що 06.05.2016 року об 11 годині 30 хвилин ОСОБА_6 в районі Крошні побив чоловік. При огляді лікарем у ОСОБА_6 було виявлено забійну рану правої кисті, забій, підшкірний крововилив склепіння правої стопи, пальців. У зв`язку з цим рекомендоване амбулаторне лікування (а.с. 104).

Обставини описані в листі ЦМЛ та їх виникнення підтверджуються висновком експерта №1063 від 26.05.2016 року, у відповідності до якого при судово-медичному обстеженні тіла ОСОБА_6 у останньої виявлено тілесні ушкодження у вигляді двох синців та садна на обличчі зліва, поверхневу забійну рану на долонній поверхні правої кисті, синця по тильній її стороні, трьох синців у ділянці лівого колінного суглобу, гомілки та стопи, один синець на правій стопі. Вказані вище тілесні ушкодження виявлені у ОСОБА_6 є легкими без короткочасного розладу здоров`я, могли утворитись в термін та за обставин вказаних у постанові про призначення експертизи, від дії тупих твердих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею, травмуючим механізмом утворення цих тілесних ушкоджень була ударна дія таких предметів. Також, експерт прийшов до висновку, що утворення таких тілесних ушкоджень не могло виникнути від нанесення ударів власноруч (а.с. 106-107 МКП).
Окрім того, вина ОСОБА_4 у нанесенні ОСОБА_6 тілесних ушкоджень підтверджується протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 26.05.2016 року, у якій ОСОБА_6 повідомляє, що 06.05.2016 року на земельній ділянці АДРЕСА_2 її побив сусід на ім`я ОСОБА_17 (а.с. 7).
Протоколом огляду місця події від 25.05.2017 року та фототаблицями до нього, згідно якого місцем, де ОСОБА_4 побив потерпілу ОСОБА_6 є земельна ділянка АДРЕСА_2 (а.с. 68-73).
Згідно протоколу огляду предметів від 25.05.2017 року та фототаблицею до нього, потерпіла ОСОБА_6 впізнала сапу з дерев`яним держаком, якою ОСОБА_4 побив її (а.с. 74-75 МКП).
Суд не вірить показанням обвинуваченого про те, що він не бив потерпілу, а навпаки вона його намагалась вдарити ножем та нанесла йому сапкою удар по голові, оскільки ці показання повністю спростовуються викладеними доказами та не відповідають обставинам кримінального провадження.
Зокрема, сторона захисту не надала суду жодного доказу на підтвердження своїх доводів та на спростування доводів сторони обвинувачення.
Суд вважає, що обвинувачений дає такі пояснення з метою уникнути відповідальності за вчинений ним злочин.
Інших доводів, які вплинули чи могли б вплинути на відповідність висновків суду фактичним обставинам цього кримінального провадження, або на вирішення питання про винуватість або невинуватість обвинуваченого, а також на правильність застосування закону України про кримінальну відповідальність чи на визначення міри покарання захист суду не навів.

Таким чином, оцінивши всі зібрані докази у їх сукупності, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, вважає, що ОСОБА_4 06.05.2016 року умисно заподіяв потерпілій ОСОБА_6 тілесні ушкодження.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_4 у вчиненні злочину доведена повністю, а тому кваліфікує його дії, які виразились в умисному заподіянні потерпілій ОСОБА_6 легких тілесних ушкоджень, за ч. 1 ст. 125 КК України.

Призначаючи покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є злочином невеликої тяжкості, особу винного, який раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, є особою похилого віку та являється дитиною війни, думку потерпілої, яка наполягає на суворості покарання, та обставин справи, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченому судом не встановлено.

Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_4 є вчинення злочину щодо особи похилого віку.

На підставі викладеного, враховуючи особу обвинуваченого, наявність обтяжуючої обставини, думку потерпілої та прокурора, суд дійшов висновку, що обвинуваченому слід призначити покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів у виді штрафу
передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Разом з тим, суд вважає, що клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про звільнення його від відбування цього покарання на підставі п. «г» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року, підлягає задоволенню з огляду на таке.

У відповідності до п. «г» ст. 1 згаданого Закону, від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, можуть бути звільнені особи, які зокрема, на день набрання чинності цим Законом досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

За приписами ст. 12 КК України злочин, передбачений ч. 1 ст. 125 КК України є злочином невеликої тяжкості.

ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто досяг пенсійного віку, а тому, згідно до вказаної норми Закону, може бути звільнений від відбування покарання у виді штрафу.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 , у якому вона просить стягнути із ОСОБА_4 10 000 грн. моральної шкоди, підлягає до часткового задоволення.
Зважаючи на похилий вік потерпілої, глибину її душевних страждань з приводу вчинення щодо неї неправомірних дій з боку ОСОБА_4 , погіршення стану здоров`я та часу на лікування і його відновлення, а також виходячи із засад розумності та справедливості, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог потерпілої щодо відшкодування моральної шкоди.
Однак, враховуючи, що обвинувачений також є особою похилого віку, дитиною війни, має проблеми зі здоров`ям, суд вважає, що з останнього необхідно стягнути на користь потерпілої на відшкодування моральної шкоди грошовий еквівалент, який, на думку суду, дорівнює 3000 грн.
Долю речових доказів суд вирішує за приписами ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368-371, 373-376 КПК України, суд,
У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.
Звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання на підставі п. «г» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 задовольнити частково.
Стягнути із ОСОБА_4 на користь потерпілої ОСОБА_6 3000 (три тисячі) грн. на відшкодування моральної шкоди.
Речові докази, а саме: сапу з дерев`яним держаком повернути потерпілій ОСОБА_6 .
Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Житомирської області через Житомирський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: