Справа № 524/5/17
Провадження № 1-кп/524/178/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 грудня 2017 року Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області

у складі: головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

представника потерпілого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Кременчука Полтавської області кримінальне провадження , внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002263 від 02.06.2016 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчука, Полтавської області, українця, громадянина України, з повною середньою освітою, невійськовозобов`язаного, не працюючого, неодруженого, судимого 12.10.2017 року Автозаводським районним судом м.Кременчука за ст. 185 ч.3 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст. 75,76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.190 ч.1,2 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

01.06.2016 року близько 17 год. 00 хв. ОСОБА_4 , виходячи з корисливих мотивів, маючи умисел на незаконне заволодіння чужим майном, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , в приміщенні кафе-бару «Городинський», побачив у потерпілого ОСОБА_7 мобільний телефон марки «Lenovo A-1000» imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 , після чого, шляхом обману, під привідом здійнення телефонного дзвінка , заволодів мобільним телефоном марки «Lenovo A-1000» imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 ,вартістю 1529 грн.,який належить потерпілому ОСОБА_7 , чим завдав останньому матеріальну шкоду на вищевказану суму. З місця вчинення злочину зник , викраденим розпорядився на власний розсуд.

19.09.2016 року близько 21 год. 30 хв. ОСОБА_4 , повторно , виходячи з корисливих мотивів, маючи умисел на незаконне заволодіння чужим майном, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , побачив у потерпілого ОСОБА_5 мобільний телефон марки «Huawei TIT-U02» imei1: НОМЕР_3 , imei2: НОМЕР_4 , після чого , шляхом обману , під привідом здійснення телефонного дзвінка заволодів мобільним телефоном марки «Huawei TIT-U02» imei1: НОМЕР_3 , imei2: НОМЕР_4 , вартістю 3366 грн.,який належить потерпілому ОСОБА_5 , чим завдав останньому матеріальну шкоду на вищевказану суму. З місця вчинення злочину зник , викраденим розпорядився на власний розсуд.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні вину у вчинених злочинах визнав повністю, від дачі показань по справі відмовився , підтвердив обставини вчинення злочинів , які викладені в обвинувальному акті та на питання суду пояснив , що він дійсно заволодів шляхом обману , а саме попросив подзвонити у потерпілого ОСОБА_7 мобільний телефон «Lenovo A-1000» , але його не повернув потерпілому , а здав телефон в ломбрад , отримавши за нього приблизно 500 грн., гроші витратив на власні потреби . 19.09.2016 року він попросив у потерпілого ОСОБА_5 мобільний телефон марки «Huawei»для здійснення телефонного дзвінка , коли повернувся повернути телефон , то потерпілого на місці не було , хоча він знав де проживає потерпілий , оскільки вони сусіди . Мобільний телефон здав у ломбард, отримав приблизно 300 грн., , кошти витратив на власні потреби. Телефони потерпілим він не повернув. У скоєному щиро кається, просить суворо не карати. Цивільний позов він визнає частково у частині матеріальної шкоди у розмірі 3366 грн., в частині відшкодування моральної шкоди цивільний позов визнає частково , згоден сплатити потерпілому 100 грн. та повернути йому мобільний телефон .

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_4 його вина у скоєному повністю підтверджується даними в судовому засіданні показаннями потерпілого ОСОБА_5 , який пояснив, що 19.09.2016 року він повертався з роботи і зайшов в бар. В барі зустрів ОСОБА_8 . Вони вийшли з ним на вулицю палити цигарки і ОСОБА_9 поросив у нього мобільний телефон зателефонувати. Він дав йому мобільний телефон, оскільки вони є сусідами з ОСОБА_10 . Коли він повернувся, ОСОБА_8 вже не було на місці. Він прийшов додому, та оскільки він з обвинуваченим є сусідами, намагався знайти ОСОБА_8 , щоб забрати в нього свій мобільний телефон, але ОСОБА_4 він не знайшов і викликав поліцію. Цивільний позов підтримує у повному обсязі, просить стягнути з обвинуваченого на його користь матеріальну шкоду у розмірі 5243,80 грн ., оскільки ним телефон був придбаний у кредит , і тому він не погоджується з вартістю телефону , яка зазначена в обвинувальному акті 3366 грн., але від проведення по справі судово- товарознавчої експертизи відмовляється . Також діями обвинуваченого йому була завдана моральна шкода у розмірі 5 000 грн., оскільки внаслідок незаконного заволодіння обвинуваченим мобільним телефоном він втратив дуже багато важливої інформації, інформацію відносо роботи станків,фотознімки , відеозаписи , не міг тривалий час спілкуватись з близькими , у нього на роботі виникли проблеми , так як він тривалий час не міг зв,язатись з керівництвом. Матеріальна шкода йому до теперішнього часу не відшкодована, мобільний телефон не повернутий. Просить призначити обвинуваченому суворе покарання.

- показаннями представника потерпілого ОСОБА_6 , який в судовому засіданні пояснив, що він наполягає на задоволенні цивільного позову потерпілого ОСОБА_5 у повному розмірі , матеріальної шкоди у розмірі 5243,80 грн., оскільки саме така сума була затрачена на придбання мобільного телефону потерпілим ОСОБА_5 , моральної шкоди у розмірі 5000 грн. Просить суд призначити обвинуваченому суворе покарання, яке пов`язане з позбавленням волі, оскільки вважає , що обвинувачений не розкаявся у вчиненні злочину , так як не приймав заходів для відшкодування шкоди.

Потерпілий ОСОБА_7 у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву в якій просив розглядати кримінальне провадження за його відсутності, претензій морального та матеріального характеру до обвинуваченого не має, просить призначити покарання обвинуваченому на розсуд суду (а.с.76)

Оскільки учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, судовий розгляд кримінального провадження було проведено у відповідності до вимог ст.349 ч.3 КПК України. При цьому судом їм було роз`яснено, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд, вважає, доказаним у судовому засіданні скоєння обвинуваченим злочинів невеликої і середньої тяжкості і кваліфікує його дії по епізодам від 01.06.2016 року по факту заволодіння майном у потерпілого ОСОБА_7 за ст.. 190 ч.1 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), по епізоду від 19.09.2016 року по факту заволодіння майном у потерпілого ОСОБА_5 за ст. 190 ч.2 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особистість обвинуваченого, який задовільно характеризується за місцем проживання, стан здоров`я обвинуваченого, який на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, думку потерпілого ОСОБА_7 , який на суворому покаранні не наполягає, думку потерпілого ОСОБА_5 та представника потерпілого ОСОБА_6 , які наполягають на призначенні суворого покарання обвинуваченому, обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання.

Суд також при призначенні обвинуваченому покарання враховує практику Європейського суду з прав людини у справах «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 р.), «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 р.), в яких Європейський суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». Крім того, у справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 р.) суд встановив, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар для особи».
При призначенні обвинуваченому покарання враховується судом і те, що покарання є формою реалізації кримінальної відповідальності, є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого та має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Судом також враховується поведінка обвинуваченого за час досудового розслідування, де він активно сприяв розкриттю злочину, а також під час судового розгляду, де він щиро покаявся у вчиненому злочині .
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого у відповідності зі ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого у відповідності до ст.67 КК України судом не встановлено.

Беручи до уваги те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, одночасно враховуючи зазначені обставини, з урахуванням особи винного, суд прийшов до висновку про доцільність призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання в межах санкції статей, по якій кваліфіковані дії обвинуваченого у вигляді обмеження волі та позбавлення волі , але не на максимальний строк , так як обвинуваченим скоєні злочини невеликої і середньої тяжкості. Також покарання обвинуваченому ОСОБА_4 повинно бути призначене з урахуванням вимог ст.70 ч.1 КК України ,за сукупністю злочинів, оскільки обвинуваченим вчинено декілька злочинів. Також покарання обвинуваченому ОСОБА_4 повинно бути призначено із застосуванням ст. 70 ч.4 КК України, оскільки він судимий 12.10.2017 року Автозаводським районним судом м. Кременчука до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік і після постановлення вироку встановлено, що ОСОБА_4 винен ще в іншому злочині вчиненому ним до постановлення попереднього вироку, тому суд вважає скласти частково покарання призначене за вироком Автозаводького районного суду м. Кременчука від 12.10.2017 року у вигляді 6 місяців позбавлення волі.
Суд приходить до висновку про звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до вимог ст.75 КК України від відбування покарання з випробувальним строком на 1 рік 8 місяців . Також суд вважає відповідно до вимог ст.. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.Призначення такого покарання відповідає принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст.6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року.
Цивільний позов заявлений потерпілим ОСОБА_5 про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_4 матеріальної шкоди, завданої злочином у розмірі 5243,80 грн. та у рахунок відшкодування моральної шкоди у розмірі 5000 грн. суд вважає підлягає частковому задоволенню. Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 в частині стягнення матеріальної шкоди у розмірі 5243, 80 грн. відповідно до вимог ст.1166 ЦК України підлягає частковому задоволенню у розмірі 3366 грн., оскільки із обвинувального акту убачається , що обвинувачений шляхом обману заволодів у потерпілого мобільним телефоном марки «Huawei TIT-U02» вартістю 3366 грн., а не 5243,80 грн., як зазначено у цивільному позові потерпілого, а суд відповідно до ст. 337 ч.1 КПК України проводить судовий розгляд справи лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, також згідно видаткової накладної №ФТКП -0080-13007399 від 17.06.2016 року ( а.с. 34) вартість мобільного телефону складає 2954,08 грн., відносно того , що потерпілим ОСОБА_5 мобільний телефон , яким незаконно заволодів обвинувачений ОСОБА_4 , був придбаний у кредит та ним були сплачені проценти за користування кредитом , то це було волевиявлення самого потерпілого ОСОБА_5 про придбання телефону згідно кредитного договору , і він добровільно взяв на себе зобов,язання за кредитним договором , що повинен повернути кредит та сплатити проценти відповідно до вимог ст. 1054 ЦК України.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 до обвинуваченого ОСОБА_4 в частині відшкодування моральної шкоди у розмірі 5000 грн. підлягає частковому задоволенню у розмірі 2000 грн. відповідно до вимог ст. 23, 1168 ЦК України , так як моральна шкода , яка була завдана потерпілому ОСОБА_5 виявляється в тому , що змінився уклад життя потерпілого , оскільки у мобільному телефоні зберігалась інформація по роботі , відео та фото ,він не міг спілкуватись тривалий час з близькими , у нього виникли проблеми на роботі , так як він тривалий час не міг зв,язатись з керівництвом , колегами по роботі . Після незаконного заволодіння його мобільним телефоном йому образливо через те, що обвинувачений не захотів повертати йому кошти і ухилявся від зустрічі з ним. Крім того, він разом з телефоном втратив значну кількість інформації, включно і конфіденційну, такі як номери телефонів, повідомлення, доступ до його особистих даних в соціальних мережах. Йому довелося докласти значних зусиль на відновлення втраченого, та деяку інформацію відновити не вдалося. Суд при визначенні суми моральної шкоди ураховує матеріальне становище обвинуваченого, який на теперішній час офіційно не працює, також ступінь отриманих потерпілим моральних страждань, характер незручностей,які потерпілий зазнав внаслідок незаконного заволодіння його майном, та враховуючи принцип розумності і справедливості, який закріплений ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основних свобод, розмір відшкодування моральної шкоди повинен становити 2000 грн., оскільки саме такий розмір відшкодування, на думку суду, є адекватним обсягу та характеру немайнових втрат , яких зазнав потерпілий ОСОБА_5 .
Запобіжний захід відносно обвинуваченого не застосовувався.

Судові витрати по справі - відсутні.

Речові докази по справі відсутні.

Керуючись ст.ст.368,370,374 КПК України , суд,-

ЗАСУДИВ :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.190 ч.1,2 КК України та призначити йому покарання:

- за ст.190 ч.1 КК України у вигляді 1 року обмеження волі ;

-за ст.190 ч.2 КК України у вигляді 2 -х років позбавлення волі;

На підставі ст.. 70 ч.1 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити покарання у вигляді 2-х років позбавлення волі .
Відповідно до ст. 70 ч.4 КК України до призначеного покарання частково скласти за вироком Автозаводського районного суду м. Кременчука від 12.10.2017 року покарання у вигляді 6 місяців позбавлення волі і остаточно призначити покарання 2 роки 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ст.. 75 КК України ОСОБА_4 від призначеного судом покарання звільнити з випробувальним строком на 1 рік 8 місяців .

Відповідно до вимог ст.. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 до обвинуваченого ОСОБА_4 про стягнення матеріальної і відшкодування моральної шкоди задовольнити частково.
Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь потерпілого ОСОБА_5 матеріальну шкоду, завдану злочином в сумі 3366 грн., в рахунок відшкодування моральної шкоди у розмірі 2000 грн.,а усього 5366 грн.
Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Полтавської області, через Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а засудженим у той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Головуючий суддя: ОСОБА_1