Номер провадження 11-сс/775/486/2017

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 листопада 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Апеляційного суду Донецької області в м. Бахмут в складі:

головуючого ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Апеляційного суду Донецької області у місті Бахмут судове провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 11 листопада 2017 року, якою стосовно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Артемівська, Донецької області, українця, громадянина України, працюючого ТОВ «Бахмутський розсадник» різноробочий, раніш судимого у 2009року за ст. 309 ч.2 КК України, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не маючого, маючого середню-спеціальну освіту, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , фактичного мешкаючого за АДРЕСА_2 ,

підозрюваного у кримінальному провадженні за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою,

ВСТАНОВИЛА:

Слідчим відділом Бахмутського відділу поліції ГУ НП в Донецькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002642 від 09 листопада 2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України.

ОСОБА_7 органом досудового розслідування підозрюється в тому, що він 09 листопада 2017 року на протязі дня знаходився на роботі, а саме на території підприємства ТОВ «Бахмутський розсадник», яке розташовано за адресою: Донецька область, Бахмутський район, с. Ягідне, вул. Садова, 47. Після виконання покладеної роботи, близько 14:00 години ОСОБА_7 сходив до продуктового магазину неподалік від підприємства ТОВ «Бахмутський розсадник», де купив собі пива в ємкості 2,5 літра, після чого повернувся на територію підприємства, де розташувавшись у підсобному приміщенні, став вживати пиво. Близько 15:50 години до підсобного приміщення, де знаходився ОСОБА_7 зайшов його знайомий ОСОБА_8 також працівник зазначеного підприємства, з яким у ОСОБА_7 раніше склалися особисті неприязні стосунки. Під час перебування у підсобному приміщенні між ОСОБА_7 та ОСОБА_8 виник черговий конфлікт з приводу того, що ОСОБА_8 почав висказувати на адресу ОСОБА_7 образливі як на його думку слова. Під час вказаного конфлікту ОСОБА_7 сидів на стільці та намагався підійнятися на ноги, але ОСОБА_8 не давав йому це зробити вдаривши кілька разів долонями та кулаками рук по тулубу. Далі ОСОБА_7 , обурившись на поведінку ОСОБА_8 , узяв зі столу в праву руку кухонний ніж, після чого висловив на адресу ОСОБА_8 наміри вбити останнього. Далі ОСОБА_8 вийшов з підсобного приміщення на вулицю, а ОСОБА_7 прослідкував за останнім. Перебуваючи на вулиці біля підсобного приміщення конфлікт було продовжено, ОСОБА_8 зняв з одягнутих на ньому брюк поясний ремінь, який намотав собі на руку та почав розмахувати вказаним ременем перед ОСОБА_7 , в ході вказаних подій ОСОБА_7 , діючи умисно, з метою протиправного позбавлення життя ОСОБА_8 , з мотивів помсти за раніше нанесені йому тілесні ушкодження та образи, усвідомлюючи небезпечний характер своїх дій, в ході продовження конфлікту наніс потерпілому не менше трьох ударів ножем по тулубу зліва, після чого ОСОБА_8 впав на землю, а ОСОБА_7 , продовжуючи свої протиправні дії, переслідуючи мету вбивства, навалився зверху на лежачого на землі на спині ОСОБА_8 , намагаючись при цьому нанести удари ножем останньому в область тулубу та голови. Довести ОСОБА_7 свій злочинний намір пов`язаний із протиправним спричиненням смерті ОСОБА_8 не вдалося можливим з причин, які не залежали від його волі, оскільки ОСОБА_7 був зупинений охоронцями та працівниками ТОВ «Бахмутський розсадник». В результаті протиправних дій ОСОБА_7 потерпілому ОСОБА_8 було спричинено: проникаючу колото-різану рану грудної клітки зліва з перехрестям нижньої третини грудини, парастернально 6-7 ребер зліва, поранення внутрішньої грудної артерії зліва, поранення перикарда, відкритий гемопневматорокс зліва, геморологічний шок 2 ступня; дві колото-різані рани лопаточної області зліва.

09 листопада 2017 року в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_7 був затриманий у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.15 КК України.

10 листопада 2017 року повідомлено про підозру ОСОБА_7 .

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді скасувати та змінити запобіжний захід на більш м`який не пов`язаний з позбавленням волі. Вважає, що ухвала є незаконною та необґрунтованою.

Заслухавши доповідача, захисника ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу, думку прокурора, який вважав судове рішення законним і обґрунтованим, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 такою, що не підлягає задоволенню, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього кодексу.

Згідно п.3 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства» від 25.04.2003 N 4 взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом, у зв`язку з чим він обирається лише за наявності підстав вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи можуть не забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

В матеріалах судової справи містяться матеріали щодо обґрунтованості підозри саме у вчиненні вказаного злочину.

Крім того, колегія суддів бере до уваги і тлумачення поняття, «обґрунтованості підозри», надане Європейським судом з прав людини у своєму рішенні у справі «Мюррей про Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994 р. Так, суд зазначив, що стосується ступеня «підозри», то суд перш за все хоче відмітити, що як вказано в його рішенні по справі Броуган та ін.., «стаття 5 п.1 «С» не передбачає, що слідчі органи повинні мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення або в момент арешту, або в період тримання під вартою. Метою допиту під час затримання є подальше просування кримінального переслідування шляхом підтвердження, або усунення конкретної підозри, яка обґрунтовує арешт: факти, які викликали підозру ще не досягли того рівня, який є необхідним для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, яке відбувається на наступній стадії кримінального процесу.

За таких обставин колегія суддів вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 є законною та обґрунтованою, а тому підстав для скасування ухвали слідчого судді не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 11 листопада 2017 року, про обрання щодо ОСОБА_7 міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді