УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2017 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3

представника відділу пробації ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сміла подання начальника Смілянського міськрайонного відділу з питань пробації Центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції ОСОБА_6 про звільнення на підставі п.«в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року від призначеного покарання

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сміла Черкаської області, жителя АДРЕСА_1 , засудженого 14 квітня 2017 року вироком Смілянського міськрайонного суду Черкаської області за ч.3 ст.15 ч.2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 1 рік з покладанням на нього обов`язків передбачених ст. 76 КК України.

Покарання відбуває з 17 травня 2017 року.

встановив:

Начальник Смілянського міськрайонного відділу з питань пробації Центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції ОСОБА_6 звернувся до суду з поданням про звільнення ОСОБА_5 на підставі п.«в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року від призначеного покарання вироком Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 14 квітня 2017 року.

Подання обґрунтовує тим, що засуджений ОСОБА_5 протягом встановленого судом іспитового строку обов`язки, покладені на нього судом виконував добросовісно, до адміністративної відповідальності не притягувався, за місцем проживання характеризується позитивно, на утриманні має неповнолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відтак до нього може бути застосована норма п. «в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року, а тому просив звільнити його від призначеного покарання.

В судовому засіданні представник відділу пробації пояснив, що засуджений ОСОБА_5 покладені на нього судом обов`язки виконував, до адміністративної відповідальності не притягувався, за місцем проживання характеризується позитивно, на його утриманні перебуває неповнолітній син, відтак до нього може бути застосована норма п. «в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року, а тому просив звільнити його від призначеного покарання згідно вироку Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 14 квітня 2017 року.

Прокурор в судовому засіданні проти задоволення подання не заперечував. Засуджений просив подання задовольнити та звільнити його від призначеного вироком суду покарання на підставі п. «в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року.

Клопотань від учасників процесуальної дії в порядку визначеному ч.1 ст.107 КПК України щодо застосування технічних засобів фіксування не надходило, тому фіксація процесуальної дії за допомогою технічних засобів фіксування не проводилася.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, представника відділу пробації, прокурора та засудженого дослідивши матеріали кримінального провадження, подання та особової справи №26/2017, суд вважає, що подання підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.537 КПК України під час виконання вироків суд має право вирішувати питання про звільнення від покарання на підставі Закону України про амністію.

Згідно ст.85 КК України, на підставі закону України про амністію або акта про помилування засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарання.

07 вересня 2017 року вступив в силу Закон України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року № 1810-VIII.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про застосування амністії в Україні» від 01 жовтня 1996 року №392/96-ВР амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили. Амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального кодексу України та цього Закону.

За змістом ст. 10 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 07 вересня 2017 року № 1810-VIII його виконання покладається на суди, зокрема питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою прокурора, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого, підсудного чи засудженого, їх захисників чи законних представників.

Відповідно до п. «в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року № 1810-VIII звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, осіб, визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також осіб, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили, не позбавлених батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.

Згідно ст. 15 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року №1810-VIII особи, на яких поширюється дія цього Закону, можуть бути звільнені від відбування основного і додаткового покарання, призначеного судом, крім конфіскації майна, у частині вироку, що не була виконана на день набрання чинності цим Законом.

Як встановлено під час судового розгляду, вироком Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 14 квітня 2017 року ОСОБА_5 засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч.2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік.

Відповідно до ч.12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.15 ч.2 ст.185 КК України класифікується як злочин середньої тяжкості.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 виданого Березняківською сільською радою Смілянського району Черкаської області 03 листопада 2003 року, ОСОБА_5 являється батьком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Як вбачається з листа №01-20/360 від 25 вересня 2017 року начальника служби у справах дітей Смілянської районної державної адміністрації Черкаської області, ОСОБА_5 батьківських прав щодо ОСОБА_7 не позбавлений.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що подання начальника Смілянського МРВ з питань пробації є обґрунтованим, відтак підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.12, 86 КК України, ст.ст. 372, 376, 393, 395, 537, 539 КПК України, Законом України «Про застосування амністії в Україні» від 01 жовтня 1996 року №392/96-ВР, Законом України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року № 1810-VIII, -

ухвалив:

Подання начальника Смілянського міськрайонного відділу з питань пробації Центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції ОСОБА_6 задовольнити.

Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного вироком Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 14 квітня 2017 року покарання в зв`язку з амністією на підставі п. «в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року № 1810-VIII.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Черкаської області через Смілянський міськрайонний суд протягом 7 днів шляхом подачі апеляційної скарги з дня її проголошення, особами, які не були присутніми під час проголошення ухвали протягом 7 днів з моменту її отримання.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строків на її оскарження, а в разі оскарження після розгляду справи апеляційним судом, якщо її не буде скасовано.

Головуючий ОСОБА_1