У Х В А Л А
22 березня 2018 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області:
головуючий суддя ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000436 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт Комсомольське Зміївського району Харківської області, є громадянином України, має середню освіту, розлучений, не працює, зареєстрований в АДРЕСА_1 , фактично проживає в АДРЕСА_2 , вважається таким, що не має судимості відповідно до статті 89 Кримінального кодексу України,

у злочині, передбаченому частиною 1 статті 185 Кримінального кодексу України,

у с т а н о в и в :
Згідно обвинувального акта №0000436 від 23.06.2017 ОСОБА_4 обвинувачується у таємному викраденні чужого майна за наступних обставин:

19 травня 2017 року близько 10:00 години в АДРЕСА_3 , у ОСОБА_4 виник умисел на таємне викрадення чужого майна.
Реалізуючи зазначений умисел ОСОБА_4 перебуваючи в магазині ТОВ "АТБ-маркет", який розташований за адресою: Харківська область, Зміївський район, смт Слобожанське, вул. Ціолковського, 25, підійшов до вітрини з товаром, та шляхом вільного доступу таємно викрав віски "Hankey Bannister Blend New Desing" та ковбасу "Добров Салямі фует", які належать ТОВ "АТБ-маркет", чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 379 грн 36 к.

Обвинувачений ОСОБА_4 неодноразово в підготовче судове засідання не з`являвся, ухвали про застосування у відношенні нього приводу залишилися не виконаними через відсутність обвинуваченого за місцем проживання.

21.12.2017 прокурор Зміївського відділу Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотаннями про оголошення розшуку обвинуваченого ОСОБА_4 , а також про застосування у відношенні нього запобіжного заходу - тримання під вартою.

Клопотання прокурора обґрунтовані тим, що обвинувачений на виклики суду не з`являвся, за місцем фактичного проживання був відсутній, місце його перебування встановити не було можливим, що свідчить про намір ухилення від судового розгляду кримінального провадження.

Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 21 грудня 2017 року обвинуваченого ОСОБА_4 оголошено в розшук та надано дозвіл на затримання останнього з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

21.03.2018 обвинувачений ОСОБА_4 був розшуканий та прибув до суду. Провадження у справі було відновлено, задоволено клопотання обвинуваченого про залучення захисника.

Прокурор ОСОБА_3 в підготовчому судовому засіданні підтримав клопотання, вважав за необхідне вирішити питання про застосування у відношенні обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу - тримання під вартою з підстав, викладених у клопотанні, та з урахуванням вимог статті 178 Кримінального процесуального кодексу України.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 проти клопотання прокурора заперечували, мотивуючи тим, що ОСОБА_4 не мав наміру ухилятися від суду. Повістки він особисто не отримував, а його вісімдесятирічна матір могла забути та не повідомити про надходження повісток. Крім того, декілька місяців обвинувачений був відсутній за місцем проживання у зв`язку з виїздом на заробітки в інший район Харківської області. На даний час ОСОБА_4 постійно знаходиться за фактичним місцем проживання, оскільки його мати потребує стороннього догляду. Проосили застосувати запобіжний захід - домашній арешт у нічний час, оскільки денний час необхідний для обвинуваченого, щоб ходити за продуктами та ліками, а також для можливості мати випадкові заробітки.

Вислухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов наступного:

Відповідно до частини 3 статті 315 Кримінального процесуального кодексу України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу. За відсутності зазначених клопотань сторін кримінального провадження застосування заходів забезпечення кримінального провадження, обраних під час досудового розслідування, вважається продовженим.

У відповідності до частини 1 статті 177 Кримінального процесуального кодексу України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Статтею 178 Кримінального процесуального кодексу України визначено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Частиною 1, пунктом 3 частини 2 статті 183 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: 3) до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Згідно пункту 1"с" статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: - законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Відповідно до частини 1 статті 194 Кримінального процесуального кодексу України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за вчинення якого, передбачена частиною 1 статті 185 Кримінального кодексу України, відповідно з яким йому загрожує, у разі визнання винуватим в даному кримінальному правопорушенні, покарання у виді позбавлення волі на строк до 3 років.

Повідомлені обвинуваченим ОСОБА_4 обставини щодо причин неотримання ним повісток та тимчасової відсутності за фактичним місцем проживання не дають суду підстав для висновку, щодо наявності у нього намірів ухилитися від суду.

Водночас, наявність обставин, що обумовили необхідність оголошення розшуку обвинуваченого ОСОБА_4 , який на виклики до суду не з`являвся, його привід був неможливий через відсутність вдома, свідчать про існування ризику переховування від суду, що є підставою для застосування запобіжного заходу.

Однак прокурором не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, крім тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Оцінивши обставини, визначені статтею 178 Кримінального процесуального кодексу України, суд дійшов висновку, що надані сторонами кримінального провадження докази доводять обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої статті194 Кримінального процесуального кодексу України, але не довів обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, тому належить застосувати щодо обвинуваченого більш м`який запобіжний захід.

Стороною захисту висловлена правова позиція щодо можливості застосування у відношенні обвинуваченого домашнього арешту в нічний час.

Відповідно до частин 1, 2, 3, 6 статті 181 Кримінального процесуального кодексу України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного, обвинуваченого.

Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

Обвинувачений ОСОБА_4 повідомив, що на даний час він постійно знаходиться за місцем свого фактичного проживання, де здійснює догляд за хворою матір`ю. Водночас, стороною захисту не надано доказів, якими підтверджуються зазначені обставини. Також, не підтверджено будь-якими доказами необхідність перебування обвинуваченого поза межами свого житла у зв`язку з роботою чи іншими обставинами.

За таких обставин, для забезпечення належного виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків необхідним і достатнім є запобіжний захід - домашній арешт із забороною покидати місце проживання цілодобово.

Відповідно до ч. 5 ст. 194 Кримінального процесуального кодексу України на обвинуваченого ОСОБА_4 належить покласти обов`язок прибувати до Зміївського районного суду Харківської області за першою вимогою.

На підставі викладеного, керуючись статтями 176-178, 181, 183, 193, 194, 196, 197, 315 Кримінального процесуального кодексу України, суд

п о с т а н о в и в :
1. Клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у відношенні обвинуваченого ОСОБА_4 - задовольнити частково.

2. Застосувати у відношенні обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід домашній арешт.

3. В іншій частині клопотання залишити без задоволення.

4. Заборонити обвинуваченому ОСОБА_4 цілодобово залишати своє житло за адресою: АДРЕСА_2 .

5. Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язок прибувати до Зміївського районного суду Харківської області за першою вимогою.

6. Ухвалу для виконання передати Зміївському ВП ГУНП в Харківській області.

7. Строк дії ухвали - до 21 травня 2018 року.

8. Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: ОСОБА_1