Справа № 396/1982/17
Провадження № 1-кп/396/41/18
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13.02.2018 року Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області
в складі: головуючого-судді ОСОБА_1
з участю: секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 , обвинуваченої ОСОБА_5 ,
ОСОБА_5 вчинила таємне викрадення чужого майна (крадіжку), тобто скоїла кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.185 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 13.11.2017 року близько 10 год., більш точного часу слідством і судом не встановлено, ОСОБА_5 , перебувала у домоволодінні за адресою: АДРЕСА_3 , разом зі своїми знайомими, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , вживала спиртне. В цей час до даного домоволодіння зайшов ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , який мав при собі мобільний телефон марки «Samsung» Calaxy J5 IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , серійний номер SНОМЕР_3 , та також сів розпивати спиртні напої.
В цей час у ОСОБА_5 виник умисел на вчинення крадіжки чужого майна, з метою реалізації якого остання діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, переслідуючи корисливу мету, направлену на викрадення чужого майна, користуючись тим що за її діями ніхто не спостерігає, взяла із дивана, мобільний телефон «Samsung» Galaxy J5 IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , серійний номер SНОМЕР_3 , в середині якого знаходились 2 сім картки, мобільного оператора «Київстар», мобільного оператора «Водафон» та вмонтована флеш картка micro CD об`ємом на 32 ГБ, який поклала до своєї кишені та разом зі своїми знайомими і покинула територію домоволодіння. В подальшому ОСОБА_5 викраденим майном розпорядилась на власний розсуд.
Згідно висновку товарознавчої експертизи №21 від 18.11.2017 року вартість мобільного телефону марки «Samsung» Galaxy J 5 IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , серійний номер НОМЕР_4 складає 5850 грн., вартість сім картки «Київстар» складає 25 грн., вартість сім картки «Водафон» складає 25 грн., вартість флеш картки micro CD об`ємом на 32 ГБ складає 370 грн., станом на момент вчинення кримінального правопорушення.
Своїми навмисними та протиправними діями ОСОБА_5 спричинила потерпілому ОСОБА_4 матеріальні збитки на загальну суму 6270 грн.
13.02.2018 року між потерпілим ОСОБА_4 та підозрюваною ОСОБА_5 було укладено угоду про примирення, у відповідності до вимог ст.ст. 469,471 КПК України. Згідно умов даної угоди сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченої за ч.1 ст.185 КК України. Потерпілий ОСОБА_4 цивільний позов не заявляв. Також вказаною угодою визначено покарання, яке повина понести ОСОБА_5 за ч.1 ст.185 КК України у виді 100 годин громадських робіт.
Обвинувачена ОСОБА_5 свою вину у скоєнні кримінального правопорушення повністю визнала, вказала, що вчинила злочин за обставин викладених в обвинувальному акті, і просила суд затвердити угоду про примирення, на укладення якої вона добровільно погодилась і їй зрозумілі наслідки затвердження та невиконання угоди. Потерпілий ОСОБА_4 просив затвердити укладену угоду про примирення, йому зрозумілі наслідки затвердження та невиконання угоди. Прокурор під час судового засідання вважала за необхідне затвердити угоду про примирення між потерпілим та обвинуваченою.
Суд, вислухавши учасників судового провадження, дослідивши угоду про примирення від 13.02.2018 року між потерпілим ОСОБА_4 та підозрюваною ОСОБА_5 , матеріали кримінального провадження, вважає, що угода підлягає затвердженню за наступних підстав.
Згідно із ст.469 ч.3 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості.
Умови угоди не суперечать вимогам КПК України, відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, укладення угоди відбулося добровільно, умови, які б ускладнювали виконання угоди обвинуваченим, не встановлено. Суд переконався, що укладення угоди сторонами є також добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
В судовому засіданні судом встановлено, що ОСОБА_5 вчинила злочин, передбачений ч.1 ст. 185 КК України, який згідно ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачена цілком розуміє права, визначені абз. 1,4 п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.
Потерпілий ОСОБА_4 також розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені ст.473 ч.1 п.2 КПК України.
Узгоджені сторонами вид і міра покарання є такими, що відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченої.
Долю речових доказів слід вирішити у відповідності до вимог ст.100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 314,373,374,475 КПК України,
УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про примирення, укладену між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_5 від 13 лютого 2018 року.
Визнати ОСОБА_5 винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, та призначити їй покарання у виді громадських робіт на строк 100 (сто) годин.
Речові докази, після вступу вироку в законну силу, а саме:
- «Samsung» Galaxy J 5 IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , серійний номер НОМЕР_4 флеш картка micro CD об`ємом на 32 ГБ, які знаходяться в камері речових доказів, - повернути потерпілому ОСОБА_4 .
На вирок суду, з підстав, передбачених ст.394 КПК України, може бути подана апеляція до Апеляційного суду Кіровоградської області, через Новоукраїнський районний суд, протягом тридцяти днів із дня його проголошення.
Головуючий: ОСОБА_1