Справа № 740/4131/17
Провадження № 1-в/740/7/18
П О С Т А Н О В А
іменем України
15 січня 2018 рокум.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області у складі:
головуючої-судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
за участю представника ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Ніжиніф Чернігівської області клопотання ОСОБА_3 про зняття арешту,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 звернулася до суду з клопотанням про скасування заборони на відчуження квартири АДРЕСА_1 , яка зареєстрована в Єдиному реєстрі заборон на відчуження нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна під номерами 10257415 та 10257385, та виключити записи з реєстру заборон відчуження нерухомого майна.
Вимоги мотивує тим, що 27 вересня 1999 року вона придбала дану квартиру та уклала договір купівлі-продажу з ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 . Даний договір був посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_10 та зареєстрований в реєстрі «1881. Через свою необізнаність вона не відразу зареєструвала за собою право власності в органах МБТІ, а зареєструвала право власності в травні 2009 року.
Восени 2017 року вона дізналася, що станом на 09.10.2017 року на її квартиру зареєстровано два обтяження: під номером 10257415 - на підставі постанови слідчого управління УМВС Чернігівської області від 23.07.2002 року та під №10257385 - на підставі постанови слідчого СВ Ніжинського МРВ УМВС України в Чернігівській області лейтенанта міліції ОСОБА_11 від 21.02.2005 року. Вид обтяження арешт нерухомого майна, особа майно якої обтяжується ОСОБА_9 . Дані обтяження були накладені у зв`язку з притягненням до кримінальної відповідальності ОСОБА_9 , яка була співвласницею спірної квартири до 1999 року. З часу накладення арешту пройшло вже відповідно 15 та 12 років і їй невідомо, чи була відшкодована ОСОБА_8 шкода потерпілим по кримінальній справі. Крім того, ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 померла.
Оскільки вона на законних підставах набула право власності на вказане житло, але в повній мірі не може реалізувати його, тому і звернулася до суду з даним клопотанням.
Представник ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні вимоги підтримав.
Прокурор ОСОБА_5 в судовому засіданні не заперечував проти зняття арешту.
Заслухавши учасників, дослідивши наявні у справі докази, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.
Вироком Ніжинського міськрайонного суду від 22.10.2002 року ОСОБА_9 визнано винною за ч.2 ст.185, ч.2 си.186, ч.1 ст.187, ст..70 КК України і призначено покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки. Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_12 300 грн., ОСОБА_13 300 грн., ОСОБА_14 1016, 50 грн., ОСОБА_15 1200 грн. в рахунок задоволення цивільного позову (а.с.15-18). У вироку суду не зазначено про застосування до ОСОБА_8 додаткового покарання у виді конфіскації майна.
Згідно інформації про державну реєстрацію обтяжень вбачається, що 14.08.2006 державним реєстратором ОСОБА_16 . Реєстраційної служби Ніжинського МУЮ Чернігівської області внесено запис про обтяження квартири за адресою: АДРЕСА_2 на підставі постанови слідчого управління УМВС України від 23.07.2002 року та 11.03.2005 року внесено запис про обтяження даної квартири на підставі постанови слідчого СВ Ніжинського МРВ УМВС України в Чернігівській області лейтенанта міліції ОСОБА_11 від 21.02.2005 року (а.с. 10).
ОСОБА_8 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.12).
Відповідно до відомостей з Реєстру прав власності на нерухоме майно право власності на нерухоме майно, розташоване в АДРЕСА_2 , зареєстроване за ОСОБА_3 13.05.2009 року на підставі договору купівлі-продажу р.№1881 від 27.09.1999 року (а.с.7, 9).
В матеріалах кримінального провадження № 1-105/2005 наявна постанова про заборону проведення будь-яких операцій з нерухомістю від 21.02.2005 року, винесена слідчим СВ Ніжинського МРВ УМВС України в Чернігівській області ОСОБА_11 .
З витягу про реєстрацію в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна вбачається про накладення арешту на ? частину даної квартири. (а.с.80, 99 кримінальної справи).
Вироком Ніжинського міськрайонного суду від 01.04.2005 року ОСОБА_8 визнано винною за ч.3 ст.185, ст..71 КК України та призначено покарання 4 роки 3 місяці позбавлення волі. Стягнуто з ОСОБА_8 в задоволення цивільного позову 3137 грн.
Згідно п.8 ст.324 КПК України при постановлені вироку суд має вирішити питання щодо арештованого майна. Це питання при винесенні вироку не вирішилося.
Стаття 41 Конституції України та ст.321 Цивільного кодексу України передбачають, що право приватної власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Судом встановлено, що ОСОБА_8 втратила право власності на квартиру в АДРЕСА_2 , власником якої на законних підставах стала ОСОБА_3 , проте у з`язку з наявністю в реєстрі заборон на відчуження обєктів нерухомого майна запису про арешт такої квартири, порушуються права та законні інтереси заявника як її власника, а тому клопотання підлягає задоволенню.
На підставі ст.ст. 182, 386, 391 ЦК України, керуючись ст.ст. 324, 409, 411 КПК України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Скасувати заборону на відчуження квартири АДРЕСА_1 , зареєстровану в Єдиному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, номер запису про обтяження 10257415, накладений постановою слідчого управління УМВС України, м.Ніжин від 23.07.2002 року, та номер запису обтяження 10257385, накладений постановою слідчого СВ ніжинського МРВ УМВС України в Чернігівській області лейтенантом міліції ОСОБА_11 від 21.02.2005, та виключити їх з Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна.
Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Чернігівської області протягом семи діб з дня її винесення.
Головуюча суддя ОСОБА_1