н/п 1-кс/640/8005/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" жовтня 2017 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
слідчого - ОСОБА_3 ,
власника майна - ОСОБА_4 ,
Досудовим розслідуванням встановлено, що 04.10.2017 року, до Київського ВП ГУ НП в Харківській області надійшло повідомлення про те, що на оглядовому майданчику НДЕКЦ МВС України розташованому за адресою: м. Харків, вул. Шевченко, 111-А, було виявлено транспортний засіб марки «ВАЗ 2108», рік випуску 1996, колір синій, з ідентифікаційним номером кузова НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 зі зміненим номером вузлів агрегату.
04.10.2017 року при дослідженні автомобіля «ВАЗ 2108», рік випуску 1996, колір синій, з ідентифікаційним номером кузова НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , експертом сектору КДТЗ відділу ІТЕТЕ НДЕКЦ при ГУ НП в Харківській області ОСОБА_6 , за адресою: м. Харків, вул. Шевченко, 111-А, було виявлено, що типова дублююча табличка з ідентифікаційним номером кузова НОМЕР_1 перезакріплювалась.
Згідно з висновком експертного дослідження №21/6341/59Д від 04.10.2017 встановлено, що чаша правої амортизаційної стійки з ідентифікаційним номером кузова НОМЕР_1 легкового автомобіля «ВАЗ 2108», номерні знаки НОМЕР_2 закріплена за допомогою кустарних зварних з`єднань, типова дублююча табличка з ідентифікаційним номером кузова НОМЕР_1 перезакріплювалась.
Слідчим зазначено, що оскільки автомобіль «ВАЗ 2108», держ. номер НОМЕР_2 , 1996 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , видане 13.06.2015 МРЕВ-1 в місті Харкові на ім`я ОСОБА_4 , на вищевказаний транспортний засіб зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, та у зв`язку з тим, що замінена деталь з номером кузова, та відповідно до ст. 290 КК України предметом вказаного кримінального правопорушення є шасі чи номерна панель, на яких заводським способом зроблені позначення номерів, вказаний транспортний засіб відповідає критеріям, зазначеним у п. 3 ч. 2 ст. 167 КПК України та відповідно до ст. 98 КПК України може бути речовин доказом.
Крім того, 04.10.2017 року в ході проведення огляду місця події за адресою: м. Харків, вул. Шевченко, 111-А, слідчим Київського ВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_3 було вилучено автомобіль «ВАЗ 2108», держ. номер НОМЕР_2 , 1996 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 та ключі від нього.
У судовому засіданні слідчий підтримав подане ним клопотання.
ОСОБА_4 , власник майна, у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання слідчого про арешт вилученого у нього під час огляду місця події транспортного засобу, просив передати йому автомобіль на відповідальне зберігання, зобов`язавшись надавати його на першу вимогу слідчого та експерта, пояснивши, що зазначений автомобіль було придбано для потреб його родини, оскільки його батьки є інвалідами дитинства. Окрім того, зазначив, що коли він переоформлював автомобіль на себе, то при перереєстрації до нього не було ніяких претензій, а сам він за час експлуатації автомобіля ніяких зварювальних робіт не проводив, а хто до нього міг замінити деталь кузова, йому невідомо.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 цього Кодексу, а саме: запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Згідно з ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна.
Відповідно до п 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів та згідно з ч. 3 даної статті накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, якою визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав до часткового задоволення клопотання, оскільки слідчий довів наявність вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення, передбачене ст. 290 КК України, а тому з метою забезпечення збереження доказової інформації на майні, а саме: автомобілі «ВАЗ 2108», рік випуску 1996, колір синій, з ідентифікаційним номером кузова НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 , свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 - що є предметом кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди кримінального правопорушення або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто відповідають критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, та які можуть бути речовими доказами, - на це майно слід накласти арешт шляхом заборони користування, розпорядження ним та відчуження його у будь-який спосіб.
Однак, суд вважає за можливе, передати автомобіль «ВАЗ 2108», рік випуску 1996, колір синій, з ідентифікаційним номером кузова НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 , разом зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , та ключами від нього на відповідальне зберігання його власнику ОСОБА_4 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , для збереження його у гаражному боксі № НОМЕР_4 в гаражному кооперативі «Слобода», що розташований за адресою: м. Харків, вул. Зубарєва, оскільки збереження його власником в належних умовах, на думку суду, не зможе перешкодити проведенню дослідження та огляду експертами даного транспортного засобу, тому в частині збереження даного транспортного засобу на спеціальному майданчику для тимчасово затриманих автотранспортних засобів ДП МВС України «Інформ ресурси», який розташований за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська, 107, слід відмовити.
Клопотання про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду питання слідчим суддею від учасників процесуальної дії не надійшло, за ініціативою суду не здійснюється, що відповідає положенням ст. 107 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. 98, 107, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя
Накласти арешт на автомобіль «ВАЗ 2108», рік випуску 1996, колір синій, з ідентифікаційним номером кузова НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , ключі від нього, які вилучені та належать ОСОБА_4 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом заборони користування, розпорядження ним та відчуження його у будь-який спосіб.
Передати автомобіль «ВАЗ 2108», рік випуску 1996, колір синій, з ідентифікаційним номером кузова НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , ключі від нього на відповідальне зберігання його власнику ОСОБА_4 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , з забороною користування, розпорядження майном та відчуження його у будь-який спосіб, попередивши його про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України.
Зобов`язати ОСОБА_4 надати автомобіль «ВАЗ 2108», рік випуску 1996, колір синій, з ідентифікаційним номером кузова НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 на першу вимогу слідчого, прокурора або суду.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України попереджений

«____»____________2017 р. _____________________.