23.12.2017 №1-кс/337/940/2017
Провадження №337/4864/4864
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23.12.2017 року місто Запоріжжя

Хортицький районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого - слідчого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3

слідчого ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши клопотання слідчого Хортицького відділення поліції слідчого СВ Хортицького ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Відрадне Запорізького району Запорізької області, українець, громадянин України, не працевлаштованого, одруженого, що має повну середню освіту, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст.89 КК України раніше не судимий, однак відносно якого:
28.04.2017 до Гуляйпільського районного суду Запорізької області направлено обвинувальний акт по к/п №0000008 за ознаками за ч.2 ст.146, ч.2 ст.189 КК України;
19.08.2017 до Хортицького районного суду міста Запоріжжя направлено обвинувальний акт по к/п №003127 за ознаками за ч.2 ст.189 КК України.
В С Т А Н О В И В:
22.12.2017 року до Хортицького районного суду м. Запоріжжя надійшло клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_5 .

Згідно клопотання, досудовим розслідуванням встановленонаступне:

30.11.2017 приблизно о 07 годині 55 хвилин ОСОБА_7 , перебуваючи в приміщенні холу корпусу № 1 загальноосвітньої школи №40, яка розташована за адресою: м. Запоріжжя, вул. Героїв 93 бригади, 18-А, залишив власну чоловічу сумку, вартістю 1000 гривень в якій знаходились грошові кошти останнього в сумі 3 150 євро та 500 доларів США, що згідно офіційного курсу гривні до іноземної валюти Національного банку України станом на 30.11.2017 еквівалентно 114611 гривень.
Після цього, в приміщення вказаного учбового закладу прибув ОСОБА_5 , який виявив зазначену сумку та вжив заходів до пошуку її власника з метою повернення, однак не знайшовши власника, залишив її на підвіконні холу, та пішов.
Приблизно о 08 годині 00 хвилин 30.11.2017, вказану чоловічу сумку виявила вчитель вказаної школи ОСОБА_8 , яка, за відсутності чіткого розуміння фактичної правової належності вказаного майна, діючи з метою його збереження та подальшого повернення законному власнику, поклала зазначену сумку на зберігання у приміщенні учбового кабінету № 1.
В той же час, ОСОБА_5 , розуміючи що власник зазначеної сумки не встановлений, вирішив таємно її викрасти, з метою власного збагачення.
Так, 30.11.2017 приблизно о 08 годині 05 хвилин, реалізовуючи свій злочинний намір, ОСОБА_5 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, повернувся до приміщення корпусу № 1 загальноосвітньої школи № 40, де повідомив вчителя ОСОБА_8 , що він є власником знайденої чоловічої сумки, тим самим ввів її в оману щодо фактичної належності вказаного майна саме йому.
Одразу після чого ОСОБА_5 безперешкодно, з дозволу ОСОБА_8 та за її присутності, розраховуючи, що за обставин які склалися його дії не будуть сприйматися останньою як протиправні, незаконно, таємно по відношенню до потерпілого ОСОБА_7 , заволодів його чоловічою сумкою в якій перебували грошові кошти останнього та покинув місце вчинення злочину, розпорядившись в подальшому викраденим майном на власний розсуд.
За фактом вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст.185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, що завдала значної шкоди потерпілому розпочато досудове розслідування, відомості про які внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0002677 від 30.11.2017, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.
15.12.2017 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.
Підозра щодо вчинення кримінального правопорушення саме ОСОБА_5 обґрунтовується копіями протоколу допиту потерпілого ОСОБА_7 , протоколом допиту свідка ОСОБА_8 , поясненнями свідка ОСОБА_8 , наданими суду, протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, протоколів впізнання особи за фотознімками, копією протоколу допиту потерпілого ОСОБА_7 , копією протоколу допиту свідка ОСОБА_9 , поясненнями свідка ОСОБА_9 , наданими суду, копією протоколу допиту ОСОБА_10 , поясненнями свідка ОСОБА_10 , наданими суду, копією протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, протоколом проведення слідчого експерименту за участю свідків ОСОБА_11 та свідка ОСОБА_8 , наданими суду.
Клопотання оформлено відповідно до вимог ст. 184 КПК України.
Копію клопотання з додатками, ОСОБА_5 отримав за день до судового розгляду.
Прокурор та слідчий в судовому засіданні підтримали клопотання в повному обсязі. Вважають, що під час досудового слідства встановлено наявність ризику, передбаченого, п.5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливість вчинити ОСОБА_5 інше кримінальне правопорушення.
В обґрунтування наявності вказаного ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України слідчий наводить, що 28.04.2017 до Гуляйпільського районного суду Запорізької області направлено обвинувальний акт по к/п №0000008 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.146, ч.2 ст.189 КК України; та 19.08.2017 до Хортицького районного суду міста Запоріжжя направлено обвинувальний акт по к/п №003127 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.189 КК України.
Крім того, зазначає, що 17.10.2017 по к/п №003127 ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком до 18.12.2017р., шляхом заборони залишати житло з 23-00 год. до 06-00 год. наступного дня. Однак ОСОБА_5 не зважаючи на те, що перебуває на запобіжному заході, 30.11.2017 вчинив тяжкий злочин, що свідчить про систематичність та впевненість ОСОБА_5 у безкарності своїх діянь за вчинені злочини. Тому, орган досудового розслідування вважає, що ОСОБА_5 знаходячись на свободі може продовжити вчиняти аналогічні кримінальні правопорушення.
Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні за клопотанням заперечує, вважає його безпідставним, свою провину у вчинені злочину не визнає, вважає, що правоохоронні органи ставляться до його особи упереджено, намагаючись позбавити його волі усіма шляхами, справи що перебувають в провадженні суду «розвалюються» бо сфальсифіковані, його провина не доведена. Підстав для обрання запобіжного заходу не вбачає, жодного разу не намагався ухилитися від слідства, а навпаки бажає довести свою непричетність до злочинів у законний спосіб.
Захисник ОСОБА_6 в судовому засіданні за клопотанням слідчого заперечує, вважає, що підозра у вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення не обґрунтована, не підтверджена належними та допустимими доказами щодо причетності ОСОБА_5 клопотанням та матеріалами кримінального провадження не доведено наявність ризику, який дає достатні підстави вважати що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п.5 ч.1 ст.177 КПК України. Просить врахувати, що ОСОБА_5 має на утриманні трьох неповнолітніх дітей та дружину, має постійне місце проживання та місце роботи та обрати йому запобіжний захід у вигляді особової поруки.
Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та пояснили, що характеризують ОСОБА_5 лише позитивно, зазначають, що зможуть забезпечити виконання обов`язків поручителів.
Заслухавши пояснення слідчого, прокурора, підозрюваного, захисника, свідків ОСОБА_15 ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, суд приходить до наступних висновків.
З урахуванням наданих матеріалів, слідчий суддя дійшов висновку, що висунута ОСОБА_5 підозра є обґрунтованою. Відповідно позиції ЄСПЛ термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, те, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином. І вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення».
Так безпосередньо свідок ОСОБА_8 суду пояснила, що вона дійсно віддала втрачену потерпілим барсетку, у якій бачила грошові кошти підозрюваному ОСОБА_5 , при цьому останній ввів її в оману, пояснивши, що барсетка належить йому.
Доводи адвоката ОСОБА_16 , що досудовим слідством невірно кваліфіковані дії підозрюваного , суд до уваги не приймає, оскільки викладений зміст підозри слідчим відповідає Правовій позиції ВСУ, викладеній в постанові від 06.03.2014 року, та постанові Пленуму ВСУ № 10 від 06.11.2009 року, відповідно до яких викрадення
належить кваліфікувати як крадіжку не лише тоді, коли воно
здійснюється за відсутності потерпілого, але й у присутності
сторонніх осіб, які не усвідомлюють факту викрадення майна і не
можуть дати йому належної оцінки (психічно хворі, малолітні).
Викрадення є таємним і в тому разі, коли протиправне вилучення чужого майна здійснюються у присутності сторонніх осіб, які не усвідомлюють злочинного характеру дій винного,вважаючи, що таке майно належить йому на праві власності або він має право розпоряджатися цим майном. Тобто йдеться про випадки, коли у осіб, які спостерігають за протиправним вилученням майна, відсутнє чітке розуміння щодо правового режиму майна його фактичної належності або повноважень винуватого стосовно такого майна. Вилучаючи майна за таких обставин, винуватий розраховує, що його дії не будуть сприйматися особами, у присутності яких це вилучення здійснюється , як протиправні. При цьому введення сторонніх осіб в оману щодо законності своїх дій винуватий може використовувати обставини, що об`єктивно склалися на момент вилучення майна. Оскільки обман за таких обставин не є способом неправомірного вилучення чужого майна, то скоєне не утворює складу злочину шахрайства і потребує кваліфікації за ст.. 185 КК України.
Також , із обсягу та характеру фактичних обставин справи вбачається, що потерпілий ОСОБА_7 тимчасово втратив контроль над своїм майном; віна знав місце, в якому залишив баретку з грошовими коштами та документами , майно перебувало без його нагляду впродовж короткого проміжку часу; як тільки він виявив його відсутність, відразу повернувся туди, де його залишив. Ці та інші обставини справи переконують, що ОСОБА_7 забув своє майно у знаному йому місці, а не загубив його невідомо де; він спробував поновити контроль над майном і поновив би, якщо б підозрюваний не вчинив інкримінованих йому дій.
Доводи захисника, стосовно недоведеності слідством кваліфікуючої ознаки у вигляді заподіяння значної шкоди потерпілому , суд до уваги не приймає, оскільки вважає сам факт встановлення розміру викраденого майна на суму 115611 грн., достатніми, щоб забезпечити засудження наявності такої ознаки , та є достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення за ч.3 ст. 185 КК України, але погоджується з її доводами, що для висунення належного обґрунтованого обвинувачення щодо визначення значної шкоди
необхідне за обов`язкової сукупності двох умов: врахування
матеріального становища потерпілого та розміру заподіяних йому
збитків. Під час з`ясування матеріального становища потерпілого
необхідне врахування наявності таких обставин як соціальний стан потерпілого, його працездатність, розмір заробітної плати та інші доходи, кількість членів сім`ї,
наявність на його утриманні малолітніх, хворих, непрацездатних
тощо.
Клопотання та додані до нього матеріали, підтверджують наявність у справі ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст. 177 КПК України. Так, ОСОБА_5 раніше притягувався до кримінальної відповідальності, однак в силу ст.89 КК України раніше не судимий, обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого корисливого злочину.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного слідчим суддею враховуються вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та прецедентна практика Європейського суду з прав людини, а також те, що кримінальне правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_5 відноситься до категорії тяжких, дані про його особу, вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, сімейний, майновий стан, наявність постійного місця роботи, відсутність судимостей та ін.
Так, ОСОБА_5 є особою працездатного віку, працює начальником служби безпеки ТОВ «Металлургмонтаж 207», за місцем роботи характеризується позитивно. За сімейним станом ОСОБА_5 одружений, його дружина ОСОБА_12 є фізичною особою-підприємцем, інвалідом третьої групи. Від шлюбу мають малолітню дитину ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Також, у ОСОБА_5 є дитина від попереднього шлюбу, що знаходиться на його утриманні.
ОСОБА_5 має постійне місце проживання разом із дружиною та дітьми за адресою: АДРЕСА_2 , в квартирі, що належить його дружині на праві власності.
Крім того, слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_5 в якості підозрюваного не затримувався, отримує виклики слідчого, добровільно та без примусу з`явився до суду для розгляду даного клопотання. В даному випадку добровільна явка ОСОБА_5 у судове засідання засвідчує відсутність наміру переховуватись від слідства й суду.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя вважає, що у судовому засіданні прокурором не доведено недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання вказаним ризикам, зазначеним у клопотанні, відтак відсутні підстави для застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у зв`язку з чим у задоволенні клопотання слід відмовити та застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід.
При цьому, на переконання слідчого судді, зазначений у запереченнях захисника запобіжний захід у вигляді особистої поруки не відповідає тяжкості діяння, у вчиненні якого підозрюється особа, а також не зможе у повній мірі запобігти ризикам, зазначеним слідчим.
Відтак, враховуючи обсяг пред`явленої ОСОБА_5 підозри, обставини, встановлені у судовому засіданні, слідчий суддя доходить висновку про можливість застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний час доби із застосуванням електронного засобу контролю. На переконання слідчого судді, даний запобіжний захід спростує ризик переховування підозрюваного від органу досудового слідства та унеможливить інший вплив на хід досудового розслідування.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишити житло цілодобово або у певний період. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі
Зважаючи на викладене і відповідно до ч.4 ст. 194 КПК України суд вважає, що для запобігання ризику передбаченому п.5 ч.1 ст. 177 КПК України, буде достатньо і доцільно застосувати до ОСОБА_5 більш м`який запобіжний захід, а саме домашній арешт, із забороною покидати житло цілодобово, що буде запобігати ризику, передбаченому п.3 ч.1 ст. 177 КПК України.

На підставі вимог ст. 194 КПК України, слідчий суддя вважає за доцільне покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання, а саме: з`являтися до слідчого, прокурора, судді на його виклик у встановлений термін; не відлучатися з м. Запоріжжя без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування з потерпілими та свідками у даному кримінальному провадженні; носити електронний засіб контролю.
Строк застосування вказаного запобіжного заходу, відповідно до ч.6 ст. 181 КПК України, необхідно встановити до закінчення терміну досудового слідства, яке повинно буде здійснено в двомісячний строк з часу висунутої підозри 15.12.2017 року

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 183, 184, 192 194, 196, 197, 395 КПК України, слідчий суддя
У Х В А Л И В:
В задовленні клопотання слідчого СВ Хортицького ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_5 - відмовити.
Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із застосуванням електронного засобу контролю, шляхом заборони залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 , цілодобово, у період з 23 грудня 2017 року по 15 лютого 2018 року.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на строк до 15.02.2018 року наступні обов`язки:
- прибувати за викликом слідчого до СВ Хортицького ВП Дніпровського ВП ГУНП України в Запорізькій області за першим викликом і у призначений час;
- не залишати своє житло АДРЕСА_2 цілодобово без дозволу слідчого, прокурора або суду.
-носити електронний засіб контролю.
Роз`яснити ОСОБА_5 положення норми ч. 5 ст. 181 КПК України, у відповідності до якої, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань.
В разі невиконання покладених обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.
Ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_5 - на начальника Хортицького ВП Дніпровськеого ВП ГУНП в Запорізькій області, якого зобов`язати негайно поставити ОСОБА_5 на облік та повідомити про це слідчого суддю.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.
Копію ухвали після проголошення негайно вручити підозрюваному, адвокату, слідчому, прокурору.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Запорізької області протягом 5 днів з моменту проголошення.
Вступна та резолютивна частини ухвали постановлені в нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 23 грудня 2017 р., повний текст ухвали буде виготовлений 26.12.2017 року
Слідчий суддя ОСОБА_1