Справа 556/2043/17
Номер провадження 1-в/556/304/2017

У Х В А Л А
Іменем України
27.12.2017 року смт. Володимирець
Володимирецький районний суд Рівненської області
під головуванням судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
представника ДУ «Полицька ВК №76» ОСОБА_4
засудженого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Володимирецького районного суду в режимі відеоконференції клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, раніше неодноразово судимого, по останній справі засудженого 12.07.2016 року Рівненським міським судом за ст.185 ч.3, 70 ч.4 КК України - 3 роки 7 місяців позбавлення волі з врахуванням вироку суду від 18.02.2016 року, вирок суду від 18.04.2014 року виконувати самостійно відповідно до ст.71, 72 КК України,
В С Т А Н О В И В :
До Володимирецького районного суду Рівненської області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_5 про застосування відносно нього Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року.
В судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 заяву підтримав та просив застосувати відносно нього положення Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року.
Представник адміністрації колонії в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання пояснив, що ОСОБА_5 не підпадає під дію Закону України «Про амністію у 2016 році».
Прокурор проти задоволення заяви засудженого заперечував оскільки ОСОБА_5 не підпадає під дію цього закону.
Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали судового провадження, особової справи засудженого, суд вважає клопотання таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст.85 КК України, на підставі закону про амністію або акта про помилування засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань.
Відповідно до ст. 3 Закону України «Про застосування амністії в Україні», рішення про застосування чи незастосування амністії приймається судом стосовно кожної особи індивідуально після ретельної перевірки матеріалів особової справи та відомостей про
поведінку засудженого за час відбування покарання.
Відповідно до п. 3 ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» Амністія не може бути застосована до: б) осіб, яким смертну кару в порядку помилування замінено на позбавлення волі, і до осіб, яких засуджено до довічного позбавлення волі; в) осіб, які мають дві і більше судимості за вчинення умисних тяжких та/або особливо тяжких злочинів, крім випадків індивідуальної амністії; г) осіб, яких засуджено за злочини проти основ національної безпеки України, терористичний акт, бандитизм, умисне вбивство при обтяжуючих обставинах; д) осіб, яких засуджено за злочин або злочини, що спричинили загибель двох і більше осіб; е) осіб, стосовно яких протягом останніх десяти років було застосовано амністію або помилування незалежно від зняття чи погашення судимості та які знову вчинили умисний злочин.
Законом про амністію можуть бути визначені й інші категорії осіб, на які амністія не поширюється.
Згідно ст.9 п. «в» Закону України "Про амністію у 2016 році" амністія не застосовується до осіб, зазначених у статті 4 Закону України "Про застосування амністії в Україні", а також до осіб які звільнені судом від відбування покарання з випробуванням і до закінчення визначеного судом іспитового строку знову вчинили умисний тяжкий або особливо тяжкий злочин.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 засуджений 12.07.2016 року Рівненським міським судом за ст.185 ч.3, 70 ч.4 КК України - 3 роки 7 місяців позбавлення волі з врахуванням вироку суду від 18.02.2016 року, вирок суду від 18.04.2014 року виконувати самостійно відповідно до ст.71, 72 КК України. Згідно вироку Рівненського міського суду Рівненської області від 18.02.2016 року, встановлено, що ОСОБА_5 засуджено за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України, які він вчинив в період відбуття іспитового строку, за вироком Рівненського міського суду Рівненської області від 09 квітня 2015 року, а тому на підставі ст. 71 КК України, йому призначено остаточне покарання шляхом часткового приєднання до даного покарання невідбутої частини покарання за вироком Рівненського міського суду Рівненської області від 09 квітня 2015 року.
Отже в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 не є суб`єктом амністії у відповідності до вимог п. «в» ст. 9 Закону України " Про амністію у 2016 році" оскільки останній був звільнений судом від відбування покарання з випробуванням і до закінчення визначеного судом іспитового строку знову вчинив умисний тяжкий злочин.
Згідно ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» звільняються від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжкими або особливо тяжким відповідно до ст. 12 КК України.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що заява засудженого ОСОБА_5 про застосування Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року та звільнення від покарання, задоволенню не підлягає.
На підставі викладеного та керуючись ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні», п «в» ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році», ст.537-539 КПК України, -
У Х В А Л И В:
У задоволенні клопотання ОСОБА_5 про застосування відносно нього положень Закону України «Про амністію у 2016 році» - відмовити.
Ухвалу може бути оскаржено до апеляційного суду Рівненської області протягом семи днів з дня її оголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Володимирецький районний суд Рівненської області.
Суддя: ОСОБА_1