печерський районний суд міста києва
Справа № 757/7835/18-к
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 лютого 2018 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю адвоката ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянув у відкритому судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого яка полягає у не розгляді клопотання від 30.01.2018 року № 16, 5.02.2018р. №41 по кримінальному провадженні № 0003538

В С Т А Н О В И В :

Адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді з скаргою в порядку ст.303 КПК України на бездіяльність слідчого Генеральної прокуратури України щодо нездійснення процесуальних дій та просить зобов`язати слідчого вчинити процесуальні дії , а саме розглянути по суті клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_5 від 30.01.2018 року № 16, 5.02.2018р. №41 в порядку ст..221 КПК України по кримінальному провадженні № 0003538. В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 скаргу підтримав.

Слідчий ГПУ ОСОБА_4 проти скарги заперечував.

Дослідивши матеріали скарги,заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, приходжу до наступного висновку.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч.1 ст.303 КПК України. Зокрема, у відповідності до п.1 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, яка полягає у нездійсненні процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим кодексом строк.

Відповідно до ст..221 КПК України Слідчий, прокурор зобов`язаний за клопотанням сторони захисту, потерпілого, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, надати їм матеріали досудового розслідування для ознайомлення, за виключенням матеріалів про застосування заходів безпеки щодо осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві, а також тих матеріалів, ознайомлення з якими на цій стадії кримінального провадження може зашкодити досудовому розслідуванню. Відмова у наданні для ознайомлення загальнодоступного документа, оригінал якого знаходиться в матеріалах досудового розслідування, не допускається.

Відповідно до ч.3 ст.26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що віднесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим кодексом.

Слідчим суддею встановлено, що у провадженні Генеральної прокуратури України перебуває кримінальне провадження № 0003538 відносно ОСОБА_5 .

Адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_5 звернувся до слідчого з клопотаннями від 30.01.2018 року № 16, 5.02.2018р. №41 , а саме надати для ознайомлення матеріали кримінального провадження № 0003538, оскільки 25.03.2015р. була подана заява про залучення як потерпілого .

На момент розгляду скарги слідчим суддею встановлено, що клопотання не розглянуто в порядку ст..221 КПК України , а надано відповідь від 2.02.2018р. ,6.02.2018р.

Відповідно до статті 42 КПК України підозрюваний, обвинувачений має право, зокрема: ознайомлюватися з матеріалами досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 221 цього Кодексу.

Згідно з частиною 4 статті 46 КПК України захисник користується процесуальними правами підозрюваного, обвинуваченого, захист якого він здійснює, крім процесуальних прав, реалізація яких здійснюється безпосередньо підозрюваним, обвинуваченим і не може бути доручена захиснику, з моменту надання документів, передбачених статтею 50 цього Кодексу, слідчому, прокурору, слідчому судді, суду.

Частиною 2 статті 22 КПК України встановлено, що сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

З системного аналізу означених правових норм КПК України вбачається, що право слідчого не надавати стороні захисту для ознайомлення матеріали досудового розслідування, ознайомлення з якими на цій стадії кримінального провадження може зашкодити досудовому розслідуванню, не є безумовним, а тому використання такого права не повинно порушувати процесуальні права іншої сторони та загальні засади кримінального провадження.

Відповідно до частини 1 статті 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Крім того, практика Європейського суду з прав людини, яка в силу частини 2 статті 8 та частини 5 статті 9 КПК України підлягає обов`язковому застосуванню, виходить з того, що «засоби», які повинен мати кожний обвинувачений у скоєнні злочину, передбачають можливість з метою підготовки до захисту ознайомитися з результатами проведеного розслідування (Хусейн та інші проти Азербайджану , пункт 175; ВАТ Нафтова компанія Юкос проти Росії, пункт 538). Обмеження доступу до матеріалів справи не повинно заважати обвинуваченому надати докази на досудовій стадії кримінального процесу, а також позбавляти обвинуваченого можливості коментувати докази через його адвоката за допомогою заяв (Оджалан проти Туреччини [БП] , пункт 140). Відмова розкрити доказові матеріали сторони обвинувачення, що дозволяють обвинуваченому реабілітувати себе або добитися скорочення покарання, призводить до порушення права на захист, гарантованого підпунктом (b) пункту 3 статті 6 Конвенції. (Натуна проти Фінляндії, пункт 43; С.Г.П. проти Нідерландів (ріш.)

В рішенні Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 р. № 23- рп/2099 (справа за конституційними поданнями 47 та 50 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) частин шостої, сьомої статті 218 Кримінально-процесуального кодексу України (справа про ознайомлення обвинуваченого і захисника з матеріалами кримінальної справи) зазначено, що право на ознайомлення із матеріалами справи та право на отримання інформації про закінчення розслідування у кримінальній справі є складовими конституційного права на захист, порушення якого є неприпустимим.

При цьому бездіяльністю слідчого, окрім вищенаведених процесуальних прав як захисника, порушується основна засада кримінального провадження - право підозрюваного на захист.

Слід зобов`язати розглянути клопотання відповідно до ст..221 КПК України, тому скарга є обґрунтованою та підлягає задоволенню частково.

Разом з цим, не підлягає задоволенню вимога скарги щодо зобов`язання слідчого допустити адвоката ОСОБА_3 як захисника ОСОБА_5 в кримінальному провадження.

Так, відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України слідчий суддя суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні. За таких обставин слідчий суддя не може здійснювати захист прав, свобод та інтересів учасників кримінального провадження на майбутнє, оскільки немає можливості встановити, чи будуть вони порушені в майбутньому. Крім того, обраний в даному випадку особою, яка звернулась зі скаргою, спосіб захисту не передбачений ст..303 КПК України.

Керуючись ст.ст. 221,303, 306-307, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -
У Х В А Л И В :
Скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого яка полягає у не розгляді клопотання від 30.01.2018 року № 16, 5.02.2018р. №41 по кримінальному провадженні № 0003538 задовольнити частково.

Зобов`язати слідчого по кримінальному провадженні № 0003538 розглянути по суті клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_5 від 30.01.2018 року № 16, 5.02.2018р. №41 в порядку ст..221 КПК України.

В іншій частині відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали буде оголошений 28.02.2018р. о 17.35 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1