Справа № 627/939/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18.12.2017смт. Краснокутськ

Краснокутський районний суд Харківської області в складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Краснокутськ Харківської області кримінальне провадження № 0000075 по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Козіївка Краснокутського району Харківської області, українця, громадянина України, маючого вищу освіту, тимчасово не працюючого, не одруженого, який має на утриманні неповнолітню дитину, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , згідно ст. 89 КК України не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15 - ч.3 ст.185 КК України,
у с т а н о в и в :

ОСОБА_5 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, попередньо змовившись з ОСОБА_6 , розробили злочинний план, направлений на таємне викрадення чужого майна: непідготовленої нафти, яка транспортується охоронюваним нафтопроводом «Козіївка-Сидоричі», що належить ПАТ «Укрнафта» НГВУ «Охтирканафтогаз» по території Краснокутського району Харківської області.

Згідно розробленого плану ОСОБА_5 та ОСОБА_6 повинні були організувати виготовлення незаконної врізки в трубі нафтопроводу «Козіївка - Сидоричі», яка в подальшому була б замаскована, та до неї був приєднаний відвід зі шлангу з вентелем. Через вказаний шланг викрадена непідготовлена нафта набиралася б до ємкості спеціального транспортного засобу, яким вивозилась до заздалегідь облаштованого місця відстою, де переливалась у більшу ємкість та потім вивозилась для подальшого продажу.

На виконання злочинного плану, у проміжок часу з листопада 2012 року по грудень 2012 року, точний час у ході досудового розслідування та судового розгляду не встановлено, ОСОБА_6 запропонував ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 оплатну співучасть у вчинені вищевказаного злочину, яка полягала у слідкуванні за навколишньою обстановкою в районі нафтопроводу «Козіївка - Сидоричі», щоб у випадку виявлення небезпеки, яка могла вплинути на виконання злочинного плану, повідомити про це усіх осіб, на що отримав згоду останніх, таким чином ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 вступили в злочинну змову, направлену на таємне викрадення чужого майна. Для більш оперативного та конспіративного інформування ОСОБА_6 видав ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 мобільні телефони, за допомогою яких останні, у випадку появи підозрілих автомобілів та осіб, повідомляли б йому про небезпеку.

Крім того, продовжуючи реалізацію злочинного плану, в грудні 2012 року, більш точної дати у ході досудового розслідування та судового розгляду не встановлено, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у змові з невстановленими в ході досудового розслідування та судового розгляду особами, організували виготовлення незаконної врізки на проміжку між 6-м та 7-м кілометрами охоронюваного нафтопроводу «Козіївка - Сидоричі» за допомогою якого транспортується непідготовлена нафта з родовищ ЦВНГ НГВУ «Охтирканафтогаз» в районі с.Основинці Краснокутського району Харківської області. Під час виготовлення врізки, у нічний час, ОСОБА_6 відвозив на автомобілі ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 в район с. Основинці Краснокутського району Харківської області, де вказував останнім місця, розташовані по периметру майбутнього місця несанкціонованої врізки, звідки ті спостерігали за навколишньою обстановкою та, у разі появи небезпеки, повинні були сповістити про це ОСОБА_6 ..

Крім того, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 підшукали спеціальний автотранспорт: АТЗ КАМАЗ 43101, державний номер НОМЕР_1 , із причепом, державний номер НОМЕР_2 ; MAN, державний номер НОМЕР_3 , з причепом - цистерною SHLA, державний номер НОМЕР_4 ; КРАЗ, державний номер НОМЕР_5 , прилаштований для перевезення нафтопродуктів, та місце на якому повинен був здійснюватись відстій вказаного автотранспорту, задіяного при викраденні нафтопродуктів.

В першій половині січня 2013 року, ОСОБА_6 запропонував ОСОБА_10 оплатну співучасть у викраденні нафтопродуктів. Останній повинен був охороняти місце відстоювання спеціального автотранспорту за адресою: пров.Кузнєчний,2, с.Козіївка Краснокутського району Харківської області, та під час доставки нафтопродуктів на вказану територію перекачувати їх у більшу автоцистерну.

Продовжуючи реалізацію злочинного наміру, у нічний час, в середині січня 2013 року, більш точна дата в ході досудового розслідування та судового розгляду не встановлена, ОСОБА_6 зателефонував ОСОБА_10 та повідомив його, що треба прибути за адресою: АДРЕСА_3 , де останній під`єднав до автоцистерни SHLA, державний номер НОМЕР_4 , шланг від помпи та охороняв територію в очікуванні прибуття автомобіля АТЗ КАМАЗ 43101, державний номер НОМЕР_1 , з викраденими нафтопродуктами. Після цього ОСОБА_6 організував доставку в район с.Основинці Краснокутського району Харківської області ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які прослідували на раніше обговорені місця, розташовані по периметру від несанкціонованої врізки до охоронюваного нафтопроводу «Козіївка - Сидоричі», між 6-м та 7-м кілометрами, розташованого на території с.Основинці Краснокутського району Харківської області, де стали спостерігати за навколишньою обстановкою, щоб у разі виникнення небезпеки повідомити про це по телефону ОСОБА_6 .. Після чого, невстановлені в ході досудового розслідування та судового розгляду особи, на автомобілі АТЗ КАМАЗ 43101, державний номер НОМЕР_1 , прослідували до місця несанкціонованої врізки, де за допомогою під`єднаного шлангу перелили до автоцистерни сиру нафту, яка транспортувалась вищевказаним нафтопроводом та належала ПАТ «Укранафта», та перевезли її за адресою: АДРЕСА_3 , де ОСОБА_10 перекачав її до автоцистерни SHLA, державний номер НОМЕР_4 . Таким чином, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , а також невстановлені в ході досудового розслідування та судового розгляду особи, викрали 9821 л сирої нафти.

Продовжуючи свій злочинний намір, 29.01.2013 року, у нічний час, ОСОБА_6 зателефонував ОСОБА_10 та повідомив його, що треба прибути за адресою: АДРЕСА_3 , де останній під`єднав до автоцистерни SHLA, державний номер НОМЕР_4 , шланг від помпи та охороняв територію в очікуванні прибуття автомобіля КАМАЗ з викраденим нафтопродуктами. Після цього ОСОБА_6 організував доставку в район с.Основинці Краснокутського району Харківської області ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які прослідували на раніше обговорені місця, розташовані по периметру від несанкціонованої врізки до охоронюваного нафтопроводу «Козіївка - Сидоричі», між 6-м та 7-м кілометрами, розташованого на території с.Основинці Краснокутського району Харківської області, де стали спостерігати за навколишньою обстановкою, щоб у разі виникнення небезпеки повідомити про це по телефону ОСОБА_6 .. В цей час ОСОБА_11 та невстановлена в ході досудового розслідування та судового розгляду особа, на автомобілі АТЗ КАМАЗ 43101, державний номер НОМЕР_1 , із причепом, державний номер НОМЕР_2 , прослідували до місця несанкціонованої врізки, де за допомогою під`єднаного шлангу перелили до автоцистерн сиру нафту, яка транспортувалась вищевказаним нафтопроводом та належала ПАТ «Укранафта». Під час цього автомобіль АТЗ КАМАЗ 43101, державний номер НОМЕР_1 , із причепом, державний номер НОМЕР_2 , були затримані працівниками служби охорони, а ОСОБА_11 та невстановленій особі вдалося втекти з місця вчинення злочину, так як під час руху автомобіля служби безпеки, останній був помічений ОСОБА_8 , який сповістив про це ОСОБА_6 ..

Таким чином, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 не вдалось довести свій злочинний намір до кінця по причинам, які не залежали від їх волі. Під час огляду місця події, 30.01.2013 року, працівниками міліції був затриманий автомобіль АТЗ КАМАЗ 43101, державний номер НОМЕР_1 , із причепом, державний номер НОМЕР_2 , в якому знаходилась сира нафта, що належала ПАТ «Укрнафта», об`ємом 13209 л.

У разі, якщо б останнім вдалось довести свій злочинний намір до кінця, ними було б викрадено сирої нафти загальним об`ємом 15,522 тони, вартістю 7388 гривень за тону, та ПАТ «Укрнафта» був би завданий матеріальний збиток на загальну суму 114 676,54 гривень.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 винним себе у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 - ч.3 ст.185 КК України визнав,щиро розкаявся, пояснивши , що дійсно за попередньою змовою з ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 здійснив незакону врізку у нафтопровід «Козіївка Сидоричі « та намагалися викрасти нафту.

Не дивлячись , що вину у вчиненні кримінального правопорушення ОСОБА_5 визнав повністю ,його вина підтверджена наступними доказами:

протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 30 січня 2013 року;

протоколом огляду місця події від 30.01.2013 року та фототаблицею до нього, згідно якого оглянуто земельну ділянку в с.Основинці Краснокутського району Харківської області, де між 6-м та 7-м кілометрами охоронюваного нафтопроводу «Козіївка - Сидоричі» виявлено незаконну врізку, автомобіль «КАМАЗ 43101», державний номер НОМЕР_1 , з причепом, державний номер НОМЕР_2 , в яких знаходились металеві цистерни, наповнені рідиною з характерним запахом нафтопродуктів;

протоколом огляду місця події від 30.01.2013 року та фототаблицею до нього, згідно якого оглянуто виявлений в с.Козіївка Краснокутського району Харківської області автомобіль УАЗ 452, державний номер НОМЕР_6 , в салоні якого знаходився чорний, скручений, перев`язаний гумовий шланг;

протоколом огляду місця події від 30.01.2013 року та фототаблицею до нього, згідно якого оглянуто склад (АО «Металіст»), розташований в с.Козіївка Краснокутського району Харківської області, де знаходилися автомобілі MAN, державний номер НОМЕР_3 , та КРАЗ, державний номер НОМЕР_5 , причіп, державний номер НОМЕР_7 , а також 2 помпи зі шлангами;

протоколом огляду місця події від 31.01.2013 року та фототаблицею до нього, згідно якого оглянуто автомобіль ВАЗ 21103, державний номер НОМЕР_8 , що знаходився по вул.Леніна в смт.Краснокутськ Краснокутського району Харківської області;

протоколом огляду місця події від 30.01.2013 року та фототаблицею до нього, згідно якого оглянуто базу, розташовану по вул.Горького,30А в с.Козіївка Краснокутського району Харківської області, де виявлено чотири мотки пластикової труби чорного кольору з синіми смугами, мотоблок «Ласкі» зеленого кольору;

протоколом огляду місця події від 30.01.2013 року, згідно якого із цистерн автомобілів КАМАЗ, державний номер НОМЕР_1 , та MAN, державний номер НОМЕР_3 , а також причепів до вказаних автомобілів, було вилучено вуглеводну суміш, яку поміщено у 12 пляшок;

актом про прийняття нафтоводяної суміші на КЗП Бугруватівського родовища ЦВНГ № 1 від 08.02.2013 року;

довідкою, виданою НГВУ «Охтирканафтогаз» ПАТ «Укрнафта» , згідно якої середньозважена ціна 1 т. нафти станом на 30.01.2013 року становить 7 388,00 грн. з ПДВ;

актом вимірювання інженера з метрології МНУ ПАТ «Укрнафта» від 08 лютого 2013 року, згідно якого повний об`єм рідини у автоцистерні на базі причепа, державний номер НОМЕР_2 , склав 6740 л.;

висновком судово-дактилоскопічної експертизи № 8 від 31.01.2013 року, згідно якої на двох відрізках липкої стрічки вилучених 30.01.2013 року в ході огляду місця події за фактом виявлення автомобіля Камаз д.н. НОМЕР_1 з нафтою ,слідів пальців рук придатних для ідентифікації особи не явлено.

висновком судово-дактилоскопічної експертизи № 9 від 31.01.2013 року, згідно якого слід розміром 14*19 мм., на відрізку липкої стрічки розміром 48*33 мм., з написом на зворотній стороні «з руля MAN д.н. НОМЕР_3 », залишено середнім пальцем правої руки ОСОБА_12 ;

висновком судово-дактилоскопічної експертизи № 10 від 04.02.2013 року, згідно якої на відрізку липкої стрічки вилученому 30.01.2013 року в ході огляду місця події за фактом виявлення автомобіля УАЗ д.н.з. НОМЕР_6 в с.Козіївка один слід пальця руки придатний для ідентифікації особи , на іншому відрізку липкої стрічки слідів пальців рук придатних для ідентифікації особи не виявлено;

висновком судово-хімічної експертизи по дослідженню нафтопродуктів і пально-мастильних матеріалів № 1145 від 12.04.2013 року, згідно якого рідини ,які були вилучені з автомобіля КАМАЗ д.н. НОМЕР_1 , з причепа д.н. НОМЕР_9 , з автомобіля МАН д.н. НОМЕР_3 і з причепа д.н. НОМЕР_10 відносяться до речовин нафтохімічної природи -являють собою суміші вуглеводнів широкого фракційного складу ( газові конденсати або нафтоконденсатні суміші). Рідини ,які були вилучені з автомобіля КАМАЗ , з причепа , з автомобіля МАН і з причепа , мають спільну родову належність за ознаками ,вказаними в синтезуючій частині висновку. Рідини ,які були вилучені з автомобіля КАМАЗ та з причепа мають між собою спільну групову належність за ознаками вказаними в синтезуючій частині висновку. Рідини ,які були вилучені з автомобіля МАН та з причепа мають між собою спільну групову належність за ознаками вказаними в синтезуючій частині висновку. Рідини ,які були вилучені з автомобіля КАМАЗ і причепа та рідини ,які були вилучені з автомобіля МАН і з причепа не мають між собою спільну групову належність відносяться до різних партій продукту і не складали раніше єдиний об`єм ;

висновком судово-товарознавчої експертизи № 3683 від 05.08.2013 року, згідно якого ринкова вартість 1 т. нафти станом на 30.01.2013 року складала 7 388,00 грн.;

висновком судово-товарознавчої експертизи № 18 від 30.01.2013 року, згідно якої 1 тонна нафти станом на 30.01.2013 року складає 7388,00 грн.

вироком Коломацького районного суду Харківської області від 10.10.2014 року, яким співучасників ОСОБА_5 , ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 та ОСОБА_6 , визнано винними у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 - ч.3 ст.185 КК України та доведено факт у вчиненні замаху вказаних осіб на таємне викрадення чужого майна;

протоколом обшуку від 19.05.2015 року, згідно якого оглянута квартира в АДРЕСА_4 , яка належить ОСОБА_13 та виявлено чотири футболки, майку , спортивну кофту , штани та нижню білизну .

протоколом огляду місця події від 20.05.2015 року, згідно якого оглянуто належний ОСОБА_5 мобільний телефон Samsung Duos;

протоколом результатів проведення ознайомлення по ОТЗ № 2 від 20.05.2015 року;

Показаннями представника потерпілого , яка у судовому засіданні підтвердили факт замаху на викрадення чужого майна та завдання майнової шкоди ПАТ «Укрнафта» НГВУ «Охтирканафтогаз».

Допитані по справі свідки ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 пояснили в судовому засіданні , що приймали участь у замаху на викрадення непідготовленої нафти у січні 2013 року , організатором якої був ОСОБА_5 , за що були засуджені та відбули покарання.

Оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого в обсязі обвинувачення, викладеного у обвинувальному акті, повністю доведена і його дії необхідно кваліфікувати за:

ч.2 ст.15 - ч.3 ст.185 КК України, як замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний із проникненням у інше сховище.

Крім того, органами досудового розслідування ОСОБА_5 звинувачується в тому, що він діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, розробив злочинний план направлений на таємне викрадення чужого майна: непідготовленої нафти, яка транспортується охоронюваним нафтопроводом «Козіївка - Сидоричі», що належить ПАТ «Укрнафта» НГВУ «Охтирканафтогаз» по території Краснокутського району Харківської області.

Згідно розробленого плану ОСОБА_5 та невстановлені в ході досудового розслідування та судового розгляду особи повинні були організувати виготовлення незаконної врізки в трубі нафтопроводу «Козіївка - Сидоричі», яка в подальшому була б замаскована та до неї був приєднаний відвід зі шлангу з вентелем, який проведений на територію домоволодіння АДРЕСА_5 . Через вказаний шланг викрадена непідготовлена нафта набиралася б до ємкості спеціального транспортного засобу, яким вивозилась до заздалегідь облаштованого місця відстою, де переливалась у більшу ємкість, та потім вивозилась для подальшого продажу.

На виконання злочинного плану, у проміжок часу з кінця 2011 року по липень 2012 року, точного часу у ході досудового розслідування та судового розгляду не встановлено, ОСОБА_5 запропонував ОСОБА_6 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 оплатну співучасть у вчинені вищевказаного злочину, яка полягала у слідкуванні за навколишньою обстановкою в районі нафтопроводу «Козіївка - Сидоричі», щоб у випадку виявлення небезпеки, яка могла вплинути на виконання злочинного плану, повідомити про це усіх осіб, на що отримав згоду останніх, таким чином ОСОБА_6 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 вступили в злочинну змову, направлену на таємне викрадення чужого майна. Для біль ш оперативного та конспіративного інформування ОСОБА_6 видав ОСОБА_14 та ОСОБА_15 мобільні телефони, за допомогою яких останні, у випадку появи підозрілих автомобілів та осіб повідомляли б йому про небезпеку.

Крім того, продовжуючи реалізацію злочинного плану, точної дати у ході досудового розслідування та судового розгляду не встановлено, ОСОБА_5 у змові з невстановленими в ході досудового розслідування та судового розгляду особами, організували виготовлення незаконної врізки на проміжку між 1-м та 2-м кілометрами охоронюваного нафтопроводу «Козіївка - Сидоричі» за допомогою якого транспортується непідготовлена нафта з родовищ ЦВНГ НГВУ «Охтирканафтогаз» в районі с. Чернещина Краснокутського району Харківської області.

ОСОБА_5 та ОСОБА_6 підшукали спеціальний автотранспорт: УАЗ, моделі та державних номерів вході досудового розслідування та судового розгляду не встановлено, прилаштований для перевезення нафтопродуктів, та місце на якому повинен був здійснюватись відстій вказаного автотранспорту, задіяного при викраденні нафтопродуктів.

В кінці грудня 2011 року, точного часу у ході досудового розслідування та судового розгляду не встановлено, ОСОБА_5 запропонував ОСОБА_14 оплатну співучасть у викраденні нафтопродуктів. Останній повинен був впускати та випускати з території домоволодіння АДРЕСА_5 автомобіль УАЗ та під час знаходження вказаного автомобіля на території домоволодіння мав знаходитись біля воріт, щоб у разі появи сторонніх людей та автомобілів попередити водія автомобіля УАЗ.

Після чого ОСОБА_17 , ОСОБА_15 та невстановлені в ході досудового розслідування та судового розгляду особи, на автомобілі УАЗ, державний номер в ході досудового розслідування та судового розгляду не встановлено, прослідували на територію колишньої ферми в с. Полкова Микитівка Богодухівського району Харківської області, де перекачували нафту до спеціально обладнаних цистерн, які були вкопані в землю, з метою їх заповнення.

ОСОБА_5 не вдалося довести свій злочинний намір до кінця по причинам, які не залежали від його волі. Під час огляду місця події, 12.07.2012 року, працівниками служби безпеки «Укрнафта», на 1 км нафтопроводу «Козіївка - Сидоричі», виявлено несанкціоновану врізку, шланг від якої вів на територію домоволодіння АДРЕСА_5 , та через який, в період часу з грудня 2011 року по 12.07.2012 року, здійснювалось викрадання сирої нафти, що транспортується вказаним нафтопроводом, який належить ПАТ «Укрнафта» НГВУ «Охтирканафтогаз» по території Краснокутського району Харківської області.

У разі, якщо б вищевказаним особам вдалось довести свій злочинний намір до кінця, ОСОБА_5 було б викрадено сирої нафти загальним об`ємом 25,905 тон, вартістю 6686,00 гривень за тону, та ПАТ «Укрнафта» був би завданий матеріальний збиток на загальну суму 173 200,83 гривень.

Зазначені дії ОСОБА_5 , орган досудового розслідування кваліфікував за ч.2 ст.15 - ч.3 ст.185 КК України, як замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), скоєний за попередньою змовою групою осіб, поєднаний із проникненням у інше сховище;

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні замаху на крадіжку нафти у період з кінця 2011 року по липень 2012 р. не визнав , пояснивши , що не причетний до вказаного злочину.

Заслухавши обвинуваченого, захисника та прокурора, допитавши свідків, як сторони обвинувачення, дослідивши у кримінальному провадженні всі без винятку докази, якими прокурор обґрунтовує доведення вини обвинуваченого у скоєному кримінальному правопорушенні за ч.2 ст.15 - ч.3 ст.185 КК України, а також враховуючи докази сторони захисту, заявлені у спростування доводів обвинувачення, суд приходить до переконливого висновку про недоведеність органами досудового розслідування та прокурором у даному кримінальному провадженні винуватості обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 - ч.3 ст.185 КК України, по епізоду замаху на викрадення чужого майна за період 2011 р. по липень 2012 року., виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 22 КПК, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Відповідно до ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини, вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання.

Відповідно до ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин передбачених ст. 91 КПК України, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні під час судового розгляду, покладається на прокурора.

Згідно до ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Зокрема, як вбачається із прецедентної практики Європейського суду з прав людини, при оцінці доказів він керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (див. п. 40 рішення у справі № 34006/06 від 25 лютого 2016 року «Зякун проти України», п. 54 рішення у справі № 75520/01 від 06 грудня 2007 року «Козинець проти України», п. 33 рішення у справі № 17969/09 від 10 грудня 2015 року «Тихонов проти України»).

В контексті забезпечення права на справедливий суд доречно нагадати й акцентування Європейського суду з прав людини на необхідності чіткого дотримання положень з питань допустимості доказів. І хоча Євросуд у своїх рішеннях наголошує, що допустимість доказів є справою національних судів й він не має загальної компетенції вирішувати, чи припустилися національні суди помилок у застосуванні законодавства або оцінці фактів, він все ж покликаний перевіряти справедливість провадження (рішення від 24.11.2000р. у справі «Дактарас проти Литви»).

Система справедливого судочинства має інтегруючий характер стосовно інших конвенційних прав і гарантій та слугує своєрідним підґрунтям для ще принаймні кількох принципів: презумпції невинуватості, змагальності та принципу процесуальної рівності сторін. Їх доказовий аспект з питань якості доказів насамперед стосується питання про те, чи була особа засуджена «відповідно до закону», з огляду на що у практиці Євросуду сформульовані окремі положення щодо допустимості доказів у судовому провадженні.

Суд також вважає за необхідне зазначити, що безпосередність дослідження доказів означає звернену до суду вимогу закону про дослідження ним всіх зібраних у конкретному кримінальному провадженні доказів шляхом допиту обвинувачених, потерпілих, свідків, експерта, огляду речових доказів, оголошення документів, відтворення звукозапису і відеозапису тощо. Ця засада кримінального судочинства має значення для повного з`ясування обставин кримінального провадження та його об`єктивного вирішення. Безпосередність сприйняття доказів дає змогу суду належним чином дослідити і перевірити їх (як кожний доказ окремо, так і у взаємозв`язку з іншими доказами), здійснити їх оцінку за критеріями, визначеними у частині 1 статті 94 КПК України, і сформувати повне та об`єктивне уявлення про фактичні обставини конкретного кримінального провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.

В справі «Barberа, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998р. (п.146) Європейський Суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинуватості вимагає, серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не розпочинали розгляд справи з упередженої думки, що підсудний вчинив злочин, який йому ставиться в вину; обов`язок доказування лежить на обвинуваченні, і будь-який сумнів має тлумачитися на користь підсудного. (Barberа, Messegu and Jabardo v. Spain, judgment of 6 December 1988, Series A no. 146, p. 33, § 77).

На підтвердження винуватості ОСОБА_5 стороною обвинувачення були надані докази, які на думку сторони обвинувачення засвідчують факти та обставини кримінального правопорушення, а саме :

повідомлення начальника НГВУ « Охтирканафтогаз» ПАТ « Укрнафта» про несанкціоноване втручання в роботу трубопроводу від 12.07.2012 р. з метою таємного викрадення вуглеводнів;

витяг з кримінального провадження № 0000075, згідно якого 12.07.2012 року, працівниками ТОВ «Нафтозахист Україна», під час охорони об`єктів НГВУ «Охтирканафтогаз», на 1 км. нафтопроводу «Козіївка-Сидоричі», на відстані 800 м. від с.Чернещина Краснокутського району Харківської області, була виявлена несанкціонована врізка, за допомогою якої невстановлена особа намагалася вчинити крадіжку нафти;

калькуляцію витрат на ліквідацію 12 липня 2012 року несанкціонованої холодної врізки на нафтопроводі Козіївка-Сидоричі ПК 07+50, виданою НГВУ «Охтирканафтогаз» ПАТ «Укрнафта»;

протокол огляду місця події від 12.07.2012 року, згідно якого оглянуто 1 км. нафтопроводу «Козіївка-Сидоричі» в с.Чернещина Краснокутського району Харківської області, де виявлено несанкціоновану врізку;

протокол огляду місця події від 12.07.2012 року та фототаблицею до нього, згідно якого оглянуто домоволодіння по АДРЕСА_3 ;

протокол огляду предметів від 10 жовтня 2012 року, згідно якого оглянуті гумовий шланг ,кран в шланзі , рідина ,вилучена із шланги з характерним запахом вуглеводів , пляшки;

протокол огляду місця пригоди від 17.09.2012 року та фототаблицею до нього, згідно якого оглянуто територію колишнього комплексу вирощування тварин поблизу а/д П.Микитівка в Богодухівському районі Харківської області, де виявлено шість ємностей з рідиною, що схожа на відходи нафти;

довідку НГВУ «Охтирканафтогаз» ПАТ «Укрнафта» від 24.09.2012 року про результати досліджень зразків нафти, вилучених з ємностей, розташованих на території колишнього комплексу вирощування тварин поблизу а/д П.Микитівка в Богодухівському районі Харківської області;

довідку НГВУ «Охтирканафтогаз» ПАТ «Укрнафта» від 24.09.2012 року про вартість нафти станом на 17 вересня 2012 року;

розписку ОСОБА_18 від 18.09.2012 року про отримання на зберігання рідини темно-зеленого кольору, що має характерний запах нафти;

акт від 18.09.2012 року про прийняття та скачування нафтоводяної суміші в систему збору КЗП Бугруватівського родовища ЦВНГ № 1, вилученої на території колишнього комплексу вирощування тварин поблизу а/д П.Микитівка в Богодухівському районі Харківської області.

Судом було вжито передбачені законом заходи для допиту усіх свідків, зазначених стороною обвинувачення.

Допитані по справі свідки ОСОБА_6 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 пояснили суду ,що вони та ОСОБА_5 не причетні до замаху на вчинення крадіжки чужого майна у в період з 2011 р. по липень 2012 року .

Інших доказів на підтвердження винуватості обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15- ч.3 ст.185 КК України стороною обвинувачення не надано, клопотань про допит інших свідків та дослідження інших доказів сторона обвинувачення не заявила.

Відповідно до ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно до ч. 2 ст. 17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. У відповідності до ч. 4 цієї статті усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь цієї особи.

Згідно із статтею 368 КПК України встановлено, що суд ухвалюючи вирок, повинен вирішити низку питань, до яких зокрема, віднесені питання, чи містять діяння, у якому обвинувачується особа, склад кримінального правопорушення, чи винен обвинувачений у вчиненні цього кримінального правопорушення.

У відповідності зі ч. 3 ст. 374 КПК України у мотивувальній частині вироку зазначаються: у разі визнання особи виправданою - формулювання обвинувачення, яке пред`явлене особі і визнане судом недоведеним, а також підстави для виправдання обвинуваченого з зазначенням мотивів, з яких суд відкидає докази обвинувачення.

Підставою кримінальної відповідальності є склад кримінального правопорушення, тобто наявність всіх елементів, що становлять факт кримінального правопорушення (об`єкт, суб`єкт, об`єктивна й суб`єктивна сторона). Недоведеність вчинення кримінального правопорушення, в якому обвинувачується особа, означає, що сторона обвинувачення не зуміла переконливо для суду всебічно, повно й неупереджено доказати факт (подію) вчиненого кримінального правопорушення, або відсутність факту (події) кримінального правопорушення. Встановлення в суді відсутності факту (події) кримінального правопорушення зобов`язує суд ухвалити виправдовувальний вирок. Обвинувальний вирок може бути ухвалений за умови, що висновки суду про винуватість обвинуваченого повністю підтверджені матеріалами кримінального провадження, які перевірені в судовому засіданні.

У відповідності до ст. 373 КПК України, виправдовувальний вирок постановляється за наявності однієї з таких підстав: не доведено, що вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується особа; не доведено, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим; не доведено, що в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення.

На підставі досліджених в судовому засіданні доказів, оцінивши кожний доказ окремо з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, встановивши, що докази, якими сторона обвинувачення обґрунтувала пред`явлене обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.15- ч.3 ст.185 КК України., не доводять винуватості обвинуваченого у вчиненні злочину, суд вважає, що в ході судового розгляду стороною обвинувачення не було доведено поза розумним сумнівом винуватість ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.15- ч.3 ст.185 КК України по епізоду замаху на викрадення чужого майна за період з 2011 р. по липень 2012 року.

Сумніви щодо доведеності обвинувачення мають тлумачитися на користь обвинуваченого. Визнання особи винуватою у вчиненні злочину може мати місце лише за умови доведення її вини , а обвинувальний вирок може грунтуватися тільки на безспірних доказах .

Так , згідно вимог ст.129 Конституції України основними засадами судочинства є в тому числі рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом , забезпечення доведеності вини , змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і доведеності перед судом їх переконливості , забезпечення обвинуваченому права на захист .

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п.п.18 та 19 своєї постанови №9 від 01.11.1996 року « Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» суди при розгляді кримінальних справ мають суворо додержуватись закріпленого у ч.1 ст.62 Конституції принципу презумпції невинуватості , згідно з яким особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню доки її вину не буде доведено в законному порядку . Визнати особу винною у вчиненні можливо тільки за умови доведеності її вини .При цьому необхідно мати на увазі , що в силу ст.62 Конституції України , обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях .

Досліджені вище вказані докази не свідчать про вчинене кримінальне правопорушення ОСОБА_5 .. Суд вважає , що ОСОБА_5 по інкримінованому кримінальному правопорушенню за ч.2 ст.15-ч.3 ст.185 КК України , по епізоду замаху на крадіжку чужого майна за період з 2011 р. по липень 2012 року , підлягає виправданню у зв`язку з не встановленням достатніх доказів для його винуватості в суді і вичерпані можливості їх отримати , на підставі п.3 ч.1 ст.284 КПК України .

Визначаючи міру покарання для ОСОБА_5 по епізоду замаху на крадіжку чужого майна у січні 2013 року , суд, у відповідності до ст. 65 КК України, враховує характер та ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Відповідно до класифікації злочинів, передбаченої ст. 12 КК України, кримінальні правопорушення, вчинені ОСОБА_5 , відносяться до категорії тяжких злочинів.

Вивченням особи ОСОБА_5 судом встановлено, що він осудний, згідно ст. 89 КК України не судимий, на обліку у лікарів психіатра та нарколога Краснокутської ЦРЛ не перебуває, не одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, тимчасово не працює, зареєстрований на території Козіївської сільської ради, яка компрометуючими матеріалами відносно нього не розраховує.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність ОСОБА_5 , згідно ст.ст. 66, 67 КК України, судом не встановлено.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне обрати відносно ОСОБА_5 покарання в межах санкції ч.2 ст.15 - ч.3 ст.185 КК України, у виді позбавлення волі, але на підставі ст.75 КК України звільнити його від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком. На думку суду, призначене покарання відповідає характеру та ступеню тяжкості вчинених злочинів, а також є достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

05.08.2015 року, відносно ОСОБА_5 було обрано запобіжний захід у виді домашнього арешту, строк дії якого закінчився 03.10.2015 року. Підстав для обрання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд не вбачає.
По справі маються витрати на проведення:

-судово-дактилоскопічної експертизи № 8 від 31.01.2013 року в сумі 882 (вісімсот вісімдесят дві) грн.,

-судово-дактилоскопічної експертизи № 9 від 31.01.2013 року в сумі 882 (вісімсот вісімдесят дві) грн.,

-судово-дактилоскопічної експертизи № 10 від 04.02.2013 року в сумі 882 (вісімсот вісімдесят дві) грн.,

-судової експертизи по дослідженню нафтопродуктів і пально-мастильних матеріалів № 1145 від 12.04.2013 року в сумі 3060 (три тисячі шістдесят) грн.,

-судово-товарознавчої експертизи № 3683 від 05.08.2013 року в сумі 245 (двісті сорок п`ять) грн., які підлягають стягненню з обвинуваченого солідарно з ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_6 ( відповідно до вироку Коломацького районного суду Харківської області від 10.10.2014 року) в дохід держави.

Питання про речові докази суд вирішує у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Цивільний позов заявлений НГВУ « Охтирканафтогаз « ПАТ « Укрнафта» на суму 123 954,34 грн., яка складається з вартості викраденої нафти в сумі 114676,54 грн. та витрат на ліквідації несанкціонованих врізань у нафтопровід в сумі 3547,15 грн. та 5730,65 грн. підлягає задоволенню частково, оскільки вказана суму 114676,54 грн. є вартістю нафти , що була вилучена у обвинувачених та в подальшому повернута на відповідне зберігання позивачу . Оскільки вироком Коломацького районного суду Харківської області від 10.10.2014 року вирішено питання про речовий доказ нафту ,вагою 15 тон 522 кг, шляхом її повернення власнику ПАТ « Укрнафта» НГВУ « Охтирканафтогаз « , суд приходить до висновку про відсутність фактичної шкоди , заданої потерпілому , внаслідок чого позов в цій частині задоволенню не підлягає. Витрати на ліквідації несанкціонованих врізань у нафтопровід в сумі 3547,15 грн. та 5730,65 грн. підлягають стягненню з обвинуваченого .

Ухвалою слідчого судді Краснокутського районного суду Харківської області від 20.05.2015 року, накладено арешт на мобільний телефон Samsung Duos, imei. НОМЕР_11 та НОМЕР_12 , що належить ОСОБА_5 та вилучений у останнього 19.05.2015 року згідно протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, який підлягає поверненню володільцю.

Керуючись ст.ст. 369-371, 373-375 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :
ОСОБА_5 , визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15 - ч.3 ст.185 КК України, і призначити йому покарання за цим законом у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання звільнити з випробуванням, встановивши іспитовий термін тривалістю 2 (два) роки.

Відповідно до ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Цивільний позов заявлений НГВУ « Охтирканафтогаз « ПАТ « Укрнафта» на суму 123 954,34 грн. задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь НГВУ « Охтирканафтогаз « ПАТ « Укрнафта» витрати на ліквідації несанкціонованих врізань у нафтопровід в сумі 3547,15 грн. та 5730,65 грн. , а всього 9277 ( дев`ять тисяч двісті сімдесят сім) грн.80 коп.

В іншій частині позову НГВУ « Охтирканафтогаз « ПАТ « Укрнафта» відмовити.

Речові докази:

-паливозаправник марки «АТЗ КАМАЗ 43101», державний номер НОМЕР_1 , номер рами (шасі) НОМЕР_13 , що згідно розписки знаходиться на зберіганні у ОСОБА_19 , повернути останньому ;

-вантажний сідловий тягач моделі MAN, державний номер НОМЕР_3 , номер рами (шасі) НОМЕР_14 , з причіпною цистерною марки «SHLA 4584» державний номер НОМЕР_10 , що згідно розписки знаходиться на зберіганні у ОСОБА_20 , повернути останньому

-автомобіль УАЗ 452, державний номер НОМЕР_6 , повернути законному володільцю

-автомобіль ВАЗ 21103, державний номер НОМЕР_8 , що згідно розписки знаходиться на зберіганні у ОСОБА_21 , повернути останньому;

-автомобіль КРАЗ, державний номер НОМЕР_5 , що згідно розписки знаходиться на зберіганні у ОСОБА_22 , повернути останньому;

-причеп до автомобіля КАМАЗ, державний номер НОМЕР_2 , що згідно розписки знаходиться на зберіганні у ОСОБА_22 , повернути останньому;

-2 помпи зі шлангами, мотоблок, металевий предмет, чотири мотка гумового шлангу, 12 пляшок з нафтою, 6 відрізків липкої стрічки зі слідами пальців рук, що знаходяться на зберіганні у камері схову Краснокутського РВ ГУ МВС України в Харківській області знищити;

-мобільний телефон Samsung Duos в корпусі темно-синього кольору з картами мобільного оператора: НОМЕР_15 та НОМЕР_16 , imei. НОМЕР_11 та НОМЕР_12 , що належить ОСОБА_5 та вилучений у останнього 19.05.2015 року згідно протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, і знаходиться на зберіганні у камері схову Краснокутського РВ ГУ МВС України в Харківській області, повернути ОСОБА_5 ;

-гумовий шланг, довжиною 800 метрів; кран в шланзі; рідина, вилучена зі шланги з характерним запахом вуглеводів; дві полімерні пляшки «Оболонська» та «Прозора»; каністра ємністю 30 л.; пляшки «Рево»; гумовий шланг знищити.

Стягнути з ОСОБА_5 солідарно з ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_6 ( відповідно до вироку Коломацького районного суду Харківської області від 10.10.2014 року) на користь держави судові витрати за:

-проведення судово-дактилоскопічної експертизи № 8 від 31.01.2013 року в сумі 882 (вісімсот вісімдесят дві) грн.,

-проведення судово-дактилоскопічної експертизи № 9 від 31.01.2013 року в сумі 882 (вісімсот вісімдесят дві) грн.,

-проведення судово-дактилоскопічної експертизи № 10 від 04.02.2013 року в сумі 882 (вісімсот вісімдесят дві) грн.,

-проведення судової експертизи по дослідженню нафтопродуктів і пально-мастильних матеріалів № 1145 від 12.04.2013 року в сумі 3060 (три тисячі шістдесят) грн.,

-проведення судово-товарознавчої експертизи № 3683 від 05.08.2013 року в сумі 245 (двісті сорок п`ять) грн..

ОСОБА_5 ,по епізоду замаху на викрадення чужого майна у період з 2011 по липень 2012 року , визнати невинуватим та виправдати за пред`явленим обвинуваченням за ч.2 ст.15 - ч.3 ст.185 КК України , в зв`язку з не встановленням достатніх доказів для його винуватості в суді і вичерпані можливості їх отримати , на підставі п.3 ч.1 ст.284 КПК України .

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Харківської області через Краснокутський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1