АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 552/277/17 Номер провадження 11-кп/786/618/17Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
Категорія: ч.2 ст. 115 КК- О.Т.
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 вересня 2017 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з секретарем ОСОБА_5
з участю: прокурора ОСОБА_6

потерпілих ОСОБА_7 і ОСОБА_8
захисника ОСОБА_9

та обвинуваченого ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава матеріали кримінального провадження № 0000483 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_10 на вирок Київського районного суду Полтавської області від 30 березня 2017 року,-

В С Т А Н О В И Л А :
Даним вироком

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Полтави, освіта неповна середня, непрацюючий, одружений, має неповнолітню дитину, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

- 01.10.2008 р. Київським районним судом м. Полтави за ст. 186 ч.2, 27 ч.5, 15 ч.3, 186 ч.2, 190 ч.2, 69,70 КК України до 3 років позбавлення волі;

- 01.12.2009 р. Київським районним судом м. Полтави за ст. 187 ч.2 КК України до 7 років позбавлення волі;

- 05.04.2011 р. Автозаводським районним судом м. Кременчука за ст. 393 ч.2 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі;

- 15.06.2015 року Білозерським районним судом Херсонської області за ст. 391 КК України до 1 року 1 місяця позбавлення волі, звільнений 29.02.2016 р.,-

визнаний винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 187 ч.4, 115 ч.2, п.6, 343 ч.2, 345 ч.1 КК України та призначено покарання:

- за ч.4 ст. 187 КК України у виді 14 років позбавлення волі із конфіскацією всього майна;

-за п.6 ч.2 ст. 115 КК України у виді довічного позбавлення волі із конфіскацією всього майна;

- за ч.2 ст. 342 КК України у виді 2 років позбавлення волі;

- за ч.1 ст. 345 КК України у виді 3 років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено покарання у виді довічного позбавлення волі із конфіскацією всього майна.

Постановлено стягнути з ОСОБА_10 на користь:

- потерпілої ОСОБА_8 9920 грн. 82 коп. в рахунок відшкодування завданої злочином матеріальної шкоди та 200 000 грн. в рахунок відшкодування завданої злочином моральної шкоди, всього 209920 грн. 82 коп.;

- потерпілого ОСОБА_7 100 000 грн., в рахунок відшкодування завданої злочином моральної шкоди.

Відповідно до ст. 100 КПК України вирішено долю речових доказів.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_10 просить вирок суду змінити та пом`якшити покарання посилаючись на те, що не заперечує своєї вини у вбивстві, при цьому вказує, що висновку суду не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки він спочатку не мав наміру позбавляти життя потерпілого з метою заволодіння його майном, а завдавав удари руками по голові потерпілого, бажаючи щоб той втратив свідомість, однак, потерпілий розвернувся та почав наносити йому удари по голові та тулубу, що змусило його з метою захисту застосувати ніж.

Також вказує, що ланцюжок з шиї потерпілого він не зривав, а тому корисливий мотив відсутній. Окрім цього, зазначає, що судом не прийнято до уваги його поведінку після вчинення злочину, а саме те, що він сам попрохав викликати поліцію на місце події, не врахував і пом`якшуючи обставини, а саме часткове визнання вини, наявність грудної дитини, дружини, яка знаходиться в декретній відпустці, бабусі похилого віку, те що він з малих років сирота, навчався в школі інтернаті, має позитивні характеристики від сусідів та дільничного інспектора.

Районним судом встановлено, що ОСОБА_10 вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.

05.10.2016 року, близько 16-30 год. ОСОБА_10 , перебуваючи на проїзній частині біля домоволодіння по АДРЕСА_2 , помітив ОСОБА_11 , який знаходився перед входом до території даного домоволодіння.

Спостерігаючи за ОСОБА_11 у ОСОБА_10 виник злочинний прямий умисел, спрямований на заволодіння його коштами, майном, а також дорогоцінними виробами, поєднаному з умисним вбивством потерпілого. Для реалізації даного умислу ОСОБА_10 , мав при собі ніж, маскувальну шапку з отворами для очей та рукавиці.

Після чого, ОСОБА_10 , продовжуючи реалізацію свого виниклого умислу, направленого на протиправне заволодіння особистим майном потерпілого та заподіяння йому смерті, швидко одягнув заздалегідь підготовлені маскувальну шапку і рукавиці та, підбігши до потерпілого, який стояв перед входом до хвіртки вищевказаного домоволодіння, раптово наніс ОСОБА_11 не менше 3 ударів руками, стиснутими у кулак, в область голови, заподіявши згідно висновку судово-медичної експертизи №1169-А від 11.11.2016 р., тілесні ушкодження у вигляді саден голови, які стосовно живої особи носять ознаки ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасний розлад здоров`я.

При цьому між ОСОБА_10 та ОСОБА_11 розпочалася боротьба, під час якої ОСОБА_10 , доводячи свій злочинний умисел до кінця, взяв до правої руки ніж та умисно наніс йому не менше 7 ударів ножем в область грудної клітки та тулубу, чим спричинив згідно висновку судово-медичної експертизи №1169-А від 11.11.2016 р., тілесні ушкодження, які умовно можна поділити на 2 групи:

1-а група: колото-різані рани грудної клітки, які переходять в раньові канали, пошкоджують на своєму шляху м`які тканини, один з них пошкоджує 4-те ребро, проникає у грудну порожнину ушкоджує передню поверхню перикарду, передню стінку лівого шлуночка серця і в порожнині лівого шлуночка серця сліпо закінчується, інший раньовий канал сліпо закінчується у грудній порожнині. Крововиливи по ходу та пиреферії раньових каналів.

Вищевказані тілесні ушкодження носять прижиттєвий характер, утворилися від дії плоского, колюче-ріжучого предмета, клинок якого має обушок і гостре лезо, стосовно живої особи, носять ознаки ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень по критерію загрози життя, а в даному випадку потягли за собою смерть.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 1169-А від 11.11.2016 р., смерть ОСОБА_11 настала внаслідок гострої крововтрати, яка розвинулася внаслідок сліпих проникаючих колото-різаних поранень грудної клітки з ушкодженням серця.

2-га група: рана по передній поверхні грудної клітки зліва, в проекції 7-8 ребер по передньо-пахвовій лінії, рана розташована по зовнішній поверхні лівого тазо-стегнового суглобу, орієнтована вертикально, рана орієнтовано вертикально, рана розташована по задній поверхні грудної клітки зліва по задньо-пахвовій лінії, в проекції 11-12 ребер, орієнтовано горизонтально, сліпо закінчується в м`яких тканинах, рана розташована по задній поверхні грудної клітки справа по задньо-пахвовій лінії, в проекції 11-12 ребер, орієнтована горизонтально, сліпо закінчується в м`яких тканинах.

Вищевказані тілесні ушкодження носять прижиттєвий характер, утворилися від дії плоского, колюче-ріжучого предмета, клинок якого має обушок і гостре лезо, стосовно живої особи, носять ознаки ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Після чого, ОСОБА_10 , подолавши таким чином супротив потерпілого, зірвав з шиї останнього золотий ланцюг 5850, вагою 8 грамів, вартістю 7 000 грн., таким чином заволодівши ним, та почав тікати з місця події у напрямку вул. Виноградної м. Полтави.

Під час вчинення розбійного нападу та умисного вбивства ОСОБА_11 , ОСОБА_10 був помічений молодшим інспектором відділення поліції № 1 Полтавського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області сержантом поліції ОСОБА_12 , який почав переслідувати нападника разом зі старшим інспектором відділення поліції № 1 Полтавського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області лейтенантом поліції ОСОБА_13 по провулку Смирнова, вулицях Виноградній, Маршала Бірюзова до території ПАТ „Полтавхіммаш", розташованої за адресою: м. Полтава, вул. Маршала Бірюзова, 85.

Наздогнавши ОСОБА_10 біля в`їзду технологічного транспорту на територію ПАТ „Полтавхіммаш", молодший інспектор ОСОБА_12 та старший інспектор ОСОБА_13 представилися йому, назвавши свої посади і звання, та висунули вимогу залишатися на місці та кинути ножа, який він тримав у правій руці.

На законні вимоги працівників поліції ОСОБА_10 не реагував та усвідомлюючи, що перед ним знаходяться працівники поліції, почав замахуватися на них ножем, роблячи наступальні повздовжні рухи.

При цьому махаючи ножем перед працівниками поліції, ОСОБА_10 продовжив віддалятися від них, однак, пробігши близько 100 метрів потрапив на огороджену стоянку для велосипедів поблизу головної прохідної ПАТ «Полтавхіммаш». Після чого розвернувся у сторону працівників поліції та продовжував погрожувати їм ножем та розправою, якщо вони наблизяться до нього.

Після прибуття членів слідчо-оперативної групи відділення поліції № 1 Полтавського ВП ГУНП в області, ОСОБА_10 був затриманий.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, вислухавши обвинуваченого та його захисника, які підтримали доводи апеляційної скарги, промову прокурора про законність та обгрунтованість вироку суду та безпідставність апеляційної скарги, дослідивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Згідно з вимогами ч.1 ст.404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги, у зв`язку з чим колегія суддів вирок суду в частині засудження ОСОБА_10 ч.1 ст. 345 та ч.2 ст. 342 КК України не перевіряє.

Як вбачається з апеляційної скарги обвинуваченого підставою для зміни вироку суду є невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження в частині скоєння умисного вбивства з корисливих мотивів та розбійного нападу.

Відповідно до ст. 411 КПК України судове рішення вважається таким, що не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, якщо:

1)висновки суду не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду.

2)суд не взяв до уваги докази, які могли істотно вплинути на його висновки.

3)за наявністю суперечливих доказів, які мають істотне значення для висновків суду, у судовому рішенні не зазначено, чому суд взяв до уваги одні докази і відкинув інші.

4)висновки суду, викладені в судовому рішенні, містять істотні суперечності.

Аналізуючи висновки суду на предмет їх обґрунтованості доказами дослідженими під час судового розгляду колегія суддів вважає, що місцевий суд повно і всебічно розглянув обставини кримінального провадження, проаналізував кожний наданий сторонами кримінального провадження доказ, які перевірив і належним чином оцінив з точки зору належності, допустимості і достовірності, а в сукупності доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку.

Так, висновок суду про напад ОСОБА_10 на ОСОБА_11 з метою його пограбування, а також умисне вбивство ОСОБА_10 потерпілого ОСОБА_11 з корисливих мотивів ґрунтується на показаннях потерпілої ОСОБА_8 , яка в судовому засіданні показала, що загиблий її син і той вечір вона почула його крики про допомогу біля її домогосподарства. Коли вибігла то побачила сина та невідомого чоловіка, обличчя якого було закрито маскою. Дана особа наносила ножем удари в область грудей. Після того як син опинився на землі нападник нахилився до сина та зірвав з шиї золотий ланцюжок, який син постійно носив, після чого побіг.

Свідок ОСОБА_12 показав, що він перебуваючи в одній із квартир побачив бійку в ході якої один із чоловіків, який був у масці, спричинив ножові поранення іншому, та почав тікати. Він, повідомив про особу, яка наносила ножові поранення своєму колезі по службі в поліції ОСОБА_13 та сам вийшовши з квартири побіг в сторону, куди побіг нападник. Через деякий час зустрівся з ОСОБА_13 та вдвох наздогнали особу, яка наносила ножові поранення.

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні показав, що він перебував на службі та отримав повідомлення від ОСОБА_12 про нанесення одним із чоловіків іншому ножових поранень, а також повідомив опис нападника. Через деякий час він побачив особу схожу по опису та почав його переслідування, в ході якого бачив як даний чоловік сховав якийсь предмет схожий на шапку чи маску в дерево. В подальшому дану особу ним та іншими поліцейськими було затримано.

За таких обставин колегія суддів вважає, що колегія суддів суду першої інстанції прийшла до правильного висновку про корисливий мотив скоєних злочинів.

Доводи обвинуваченого про те, що бійка між ним та ОСОБА_11 почалась з причини раптово виниклих неприязних стосунків є неспроможними, так як з показань потерпілої ОСОБА_8 та свідка ОСОБА_12 вбачається, що у ОСОБА_10 на обличчі в момент нападу була одягнута маска, яку з показань свідка ОСОБА_13 нападник сховав в дереві.

Твердження обвинуваченого про те, що він не зривав з шиї потерпілого і не заволодівав ланцюжком безпідставні, так як потерпіла ОСОБА_8 вказує на те, що коли її син після нанесення ножових поранень впав на землю, та ОСОБА_10 зірвав з шиї сина ланцюжок, який був виготовлений із золотих її прикрас та який син постійно носив.

Вказані факти підтверджені і наданими потерпілою фотознімками, відповідно до яких загиблий ОСОБА_11 носив ланцюжок, а при виявленні трупу даний ланцюжок був відсутній.

Колегія суддів вважає, що перебування ОСОБА_10 з маскою на обличчі під час бійки може свідчити тільки про його намір скрити свою зовнішність, що може мати місце під час вчинення нападу на особу, і не може мати місця під час розмови двох знайомих осіб, у зв`язку з чим висновок суду про розбійний напад ОСОБА_10 на ОСОБА_11 та умисне вбивство ОСОБА_11 нападником ОСОБА_10 з метою заволодіння майном ОСОБА_11 ґрунтується на досліджених в судовому засіданні доказах, які суд визнав належними та допустимими, і є обгрунтованим.

При призначенні ОСОБА_10 покарання суд врахував всі загальні засади призначення покарання, передбачене ст. 65 КК України, зокрема ступінь тяжкості вчинених злочинів, які відповідно до ст. 12 КК України класифікуються як особливо тяжкі та тяжкі, прийняв до уваги дані про особу, який раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних корисливих із застосування насильства злочинів, посередньо характеризується, злочини вчинив після відбуття покарання, в ході відбування якого в місцях позбавлення волі також вчиняв злочини, врахував дані про його сімейний стан, в тому числі і ті на які вказано у апеляційній скарзі, а також прийняв до уваги конкретні обставини справи вчинення злочину , а саме позбавлення життя молодої людини на очах у матері, його поведінку під час та після вчинення злочину, відношення до вчинених злочинів у виді відсутності щирості та каяття, що свідчить про високий ступінь небезпечності обвинуваченого, який представляє підвищену небезпеку для суспільства, у зв`язку з чим колегія суддів вважає, що суд прийшов до правильного висновку про наявність обставин, які позбавляють можливості призначити ОСОБА_10 покарання у виді позбавлення волі на певний строк.

Місцевий суд розглянув кримінальне провадження у відповідності до вимог кримінального процесуального закону, не допустив істотних порушень процесуального закону, які могли вплинути на прийняття законного і справедливого рішення, а тому колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляції обвинуваченого.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.376, 407, 409 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_10 залишити без задоволення, а вирок Київського районного суду м. Полтави від 30 березня 2017 року щодо обвинуваченого ОСОБА_10 - без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена шляхом подання кас акційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її оголошення, а засудженому який перебуває під вартою в той же строк з моменту отримання копії вироку.

С У Д Д І :
ОСОБА_2 ОСОБА_14 .