Справа № 523/3414/16-к
Провадження №1-кс/523/481/16
УХВАЛА

12.03.2016 року м. Одеса

Суворовський районний суд міста Одеси в складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

секретаря - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

слідчого - ОСОБА_4 ,

адвоката - ОСОБА_5 ,

підозрюваного - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Одесі клопотання слідчого СВ Суворовського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під ватрою у відношенні

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Одеси, українця, громадянина України, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, з середньою освітою, зареєстрованого та проживаючого: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 ч.2 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
Слідчий СВ Суворовського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , розглянувши матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000876 від 09.02.2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 ч.2 КК України, звернувся до Суворовського районного суду м.Одеси з клопотанням, погодженим з прокурором Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під ватрою у відношенні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до даного клопотання, досудовим розслідуванням встановлено, що 10.01.2016 року приблизно о 00:10 годині, ОСОБА_6 , за попередньою змовою з невстановленою особою, перебуваючи біля нічного клубу «Карамель», по вул.Десантний провулок, 14-а, в м. Одеса, діючи з корисливих мотивів, умисно, з метою відкритого викрадення чужого майна, побачили раніше незнайомого їм ОСОБА_7 , при якому, в лівій кишені джинсів знаходився мобільний телефон марки «ZTE V 9180» «ІМЕІ НОМЕР_1 » вартістю 3000 гривень, з сім картою «Лайф» № НОМЕР_2 даний мобільний телефон, вони визнали предметом свого протиправного умислу. Далі ОСОБА_6 та невстановлена особа, реалізовуючи свій протиправний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна поєднаного з насиллям, розподілили між собою ролі, після чого невстановлена особа, підійшла до потерпілого та нанесла йому удар кулаком по обличчю, від даного удару потерпілий втратив рівновагу та впав на землю, після чого ОСОБА_6 дістав з кишені потерпілого вищезазначений мобільний телефон та разом з невстановленою особо, з місця з місця правопорушення зникли, розпорядившись викраденим майном на свій розсуд. Спричинивши матеріальну шкоду потерпілому на загальну суму 3000 гривень.

Згідно клопотання та долучених до нього документів Суворовським ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області 09.02.2016 року за вказаним фактом розпочато кримінальне провадження №0000876 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

В клопотанні слідчий зазначає, щовинуватість ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.186 КК України, підтверджується наступними доказами: протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 речовим доказом, протоколом впізнання. Та в ході досудового слідства встановлено, що ОСОБА_6 може:

1. Переховуватись від органів досудового розслідування, суду про що свідчить те, що з місця вчинення злочину він втік. Постійного місця проживання в м. Одесі не має.

2. Вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється про що свідчить те, що підозрюваний офіційно ніде не працевлаштований, не має міцних соціальних зв`язків. Окрім того в слідства наявна інформація, яка перевіряється, про, те що ОСОБА_6 причетний до низки інших тяжких злочинів.

3. Незаконно впливати потерпілого ОСОБА_7 іншого підозрюваного, який на даний момент не затриманий.

Крім того, в поданому клопотанні слідчий зазначає, що з врахуванням сукупності викладених обставин, даних про особу підозрюваного, в силу характеру вміненого ОСОБА_6 діяння та одночасної потереби у проведенні слідчих (розшукових) дій, спрямованих на встановлення всіх обставин кримінального правопорушення, для забезпечення належного виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, єдиним запобіжним заходом, який надасть можливість запобігти усім вищевказаним ризикам, є запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Водночас, застосування більш м`якого запобіжного заходу унеможливить запобіганню ризикам зазначеним у клопотанні. Так, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту не зможе унеможливити ухиленню підозрюваного від органів досудового слідства, суду. Запобіжний захід у вигляді застави не може бути застосований до підозрюваного у зв`язку із тим, що він не працює, джерел доходів не має, отже об`єктивно не зможе виконати вказаний запобіжний захід. Запобіжні заходи у вигляді особистої поруки, та особистого зобов`язання не зможуть унеможливити настанню таких ризиків, як вчинення нових злочинів.

Тому, слідчий Суворовського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , посилаючись на вагомість доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість передбаченого покарання, а саме позбавлення волі від 4 до 6 років, міцність соціальних зв`язків, відсутність постійного місця роботи, відсутністю постійного місця проживання в м. Одесі, просив застосувати у відношенні до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під ватрою строком на 60 діб.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання слідчого, зазначивши, що ОСОБА_6 підозрюється у скоєнні тяжкого кримінального правопорушення, наявні ризики, передбачені ст.177 КПК України, адже, вважає, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування, незаконно впливати на потерпілого та свідків, чи іншим чином перешкоджати встановленню істини по справі, у зв`язку з чим, просив задовольнити клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під ватрою до ОСОБА_6 . Крім того, вказав, що підозрюваний може спілкуватися з особами, які можуть бути причетні до скоєння злочинів, та долучив копію довідки про здачу золотих виробів до ломбарду.

Слідчий при цьому підтримав подане клопотання та думку прокурора в повному обсязі, посилаючись на ті ж ризики та підстави, що викладені в самому клопотанні, та зазначив, що підозрюваний не спілкується з рідними, та не має постійного місця проживання. Крім того, слідчий вказав, що підозрюваного він не допитував, необхідних слідчих дій провести не встиг у зв`язку із коротким проміжком часу.

Адвокат ОСОБА_5 , що здійснює захист підозрюваного, в судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, та просила застосувати до ОСОБА_6 більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з утриманням під вартою, посилаючись на те, що ризики прокурором не доведені, підозрюваний раніше не судимий, готовий співпрацювати з органами досудового слідства по встановленню істини по справі, та на її думку, підозрюваний не має наміру переховуватись, чи здійснювати тиск на потерпілого та свідків по справі. Крім того вказала про незаконне затримання ОСОБА_6 , утримання його в райвідділку та позбавлення можливості пересування.

Підозрюваний в судовому засіданні підтримав думку свого захисника в повному обсязі. При цьому пояснив, що визнає свою вину в скоєнні інкримінованого йому злочину, уточнивши, що кримінальне правопорушення було скоєно ним разом із ОСОБА_8 . Також вказав, що ОСОБА_9 раніше звернувся до нього, щоб він віддав викрадений ними телефон для передання працівникам поліції та поверненню потерпілому, тоді все буде добре. У зв`язку із чим він і віддав ОСОБА_9 вказаний телефон. А 11.03.2016 року його затримали оперативні працівники поліції та доставили його до райвідділку, де він перебував до цього часу. Крім того вказав, що за проханням своїх друзів, а саме ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_8 , ОСОБА_14 та знайомого на ім`я ОСОБА_15 прізвища якого не знає, здавав до ломбарду золоті вироби за своїм паспортом.

Слідчий суддя, вислухавши учасників процесу, ознайомившись із клопотанням та долученими до нього документами, вважає, що клопотання слідчого не підлягає задоволенню на підставі слідуючого.

Згідно зі ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно зі ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченими кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винною у кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків обвинувачених в місці їх постійного проживання, у тому числі наявність в них родин й утриманців, наявність постійного місця роботи та репутацію обвинувачених, їх майновий стан та наявність судимостей, дотримання умов попередньо застосованих запобіжних заходів, розмір майнової шкоди та інше.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується лише у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Відповідно до мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 8 липня 2003 року №14-рп/2003 в справі №1-23/2003, тяжкість злочину законом не визначається, як підстава для застосування будь-якого виду запобіжного заходу, а не тільки взяття під варту, і при цьому, за своєю правовою природою запобіжний захід не є кримінальним покаранням.

Слідчий суддя вважає, що слідчим та прокурором під час розгляду клопотання не надано достатньо доказів, які були б достатніми для застосування самого суворого запобіжного заходу, та для переконання що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти зазначеним під час розгляду ризикам.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу чи відмову у ньому, на підставі наданих сторонами доказів, оцінюючи обставини, слідчий суддя, приймає до уваги тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, обставини скоєного злочину, проте, враховує, що підозрюваний ОСОБА_6 є особою раніше не судимою, має місце реєстрації та місце проживання в м.Одесі, що дає підстави для можливості застосування до підозрюваного ОСОБА_6 менш сурового запобіжного заходу.

Відповідно до ст.5 ч.1 п.«с» Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Статтею 5 частиною 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен, кого заарештовано або затримано згідно з положеннями підпункту «с» частини 1 цієї статті, має негайно постати перед суддею чи іншою посадовою особою, якій закон надає право здійснювати судову владу, і йому має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження. Таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання.

Згідно ст.29 ч.1 Конституції України ніхто не може бути заарештований або триматись під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставі і в порядку встановлених законом.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою як винятковий запобіжний захід, що застосовується винятково в разі неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, що надасть змогу запобігти ризикам передбаченим ст.177 КПК України, не може бути застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 , так як з урахуванням особи підозрюваного, обставин справи, того, що підозрюваний визнає свою вину в скоєному кримінальному правопорушенні в повному обсязі, при цьому допомагає слідству, до нього може бути застосовані інші міри запобіжних заходів достатні для запобігання ризиків вказаних в клопотанні.

Крім цього, слідчий суддя вважає, що при розгляді клопотання, прокурором та слідчим не доведено наявність достатніх підстав, передбачених п.3 ст. 194 КПК України, а саме неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання існуючих ризиків, зазначених у клопотанні.

Таким чином, слідчий суддя вважає необхідним в задоволенні клопотання слідчого СВ Суворовського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під ватрою у відношенні ОСОБА_6 відмовити, та застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 більш м`який запобіжний захід, у виді домашнього арешту.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 132, 176, 177, 178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 205 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання слідчого СВ Суворовського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під ватрою у відношенні ОСОБА_6 , - відмовити.

Застосувати у відношенні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 ч.2 КК України, запобіжний захід у виді домашнього арешту цілодобово.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 такі обов`язки:

1)заборонити ОСОБА_6 залишати житло, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 ;

2)прибувати за першим викликом слідчого СВ Суворовського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області, прокурора та суду.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч.5 ст. 181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Виконання ухвали доручити Суворовського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Строк дії ухвали складає два місяці.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Слідчий суддя: