АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 654/644/14-к Головуючий в 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/791/792/17 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч. 1 ст. 122 КК України
У Х В А Л А
іменем України
25 вересня 2017 року м. Херсон

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,

представника потерпілого захисника ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні матеріали кримінального провадження № 0003371 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 на вирок Голопристанського районного суду Херсонської області від 08 квітня 2016 року, яким:

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Гола Пристань Херсонської області, громадянина України, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

засуджено: за ч.1 ст. 122 КК України на 2 роки обмеження волі.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_10 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік та з покладенням на нього обов`язків, передбачених п.п.2, 3, 4 ч.1 ст. 76 КК України.
Вирішено питання про процесуальні витрати.
в с т а н о в и л а:
Вироком суду ОСОБА_10 визнано винним та засуджено за те, що він 09.12.2013 року близько 02 год. 00 хвил., знаходячись в АДРЕСА_2 , біля кафе-бару « ІНФОРМАЦІЯ_2 », перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, разом із ОСОБА_11 , якого засуджено вироком Голопристанського районного суду від 26.02.2014 року, під час сварки, умисно, шляхом нанесення ударів руками по голові, ногами по тулубу та ногам потерпілого ОСОБА_7 , спричинили останньому тілесні ушкодження середньої тяжкості по критерію тривалості розладу здоров`я.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, істотні порушення вимог кримінального процесуального закону. В обґрунтування доводів указує, що дослідженими в судовому засіданні доказами не доведено винність ОСОБА_10 у вчинені злочину. Допитані свідки не вказали, куди саме обвинувачений наносив удари потерпілому. Дані, що містяться в протоколі слідчого експерименту та висновки судово-медичних експертиз про механізм нанесення ударів, не викривають обвинуваченого у вчиненні злочину. Указує, що згідно висновків судово-медичних експертиз, якими встановлено наявність у потерпілого тілесних ушкоджень, ушкодження середньої тяжкості утворені від одного удару. Також зазначає, що свідка ОСОБА_11 було засуджено за спричинення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_7 .. Наголошує, що свідки, допитані в судовому засіданні не надали показаній щодо розмежування дій ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .. З цих підстав просить скасувати вирок суду першої інстанції та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_10 виправдати за пред`явленим обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України.

Заслухавши доповідача, доводи захисника ОСОБА_9 , який підтримав свої апеляційні вимоги, просив їх задовольнити, доводи потерпілого ОСОБА_7 т його представника - захисника ОСОБА_8 , які вважали апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, просили вирок залишити без зміни, думку прокурора, який просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, у дебатах сторони залишилися на своїх попередніх позиціях, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла до наступного.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_10 у заподіянні середньої тяжкості тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_7 , за встановлених і викладених у вироку обставин, обґрунтований дослідженими під час судового розгляду доказами, яким дано належну оцінку, і відповідає фактичним обставинам провадження.
Доводи захисника в апеляційній скарзі про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та недоведеність вини ОСОБА_10 у заподіяння середнього тяжкості тілесних ушкоджень, а також аналогічні твердження обвинуваченого в судовому засіданні, є непереконливими.
Обвинувачений ОСОБА_10 , не визнаючи себе винним, не заперечував той факт, що він перебував з друзями в кафе-барі «Поляна», де вживав алкогольні напої. Біля бару відбулася бійка між ОСОБА_12 та ОСОБА_13 .. Потім ОСОБА_14 ударив ОСОБА_15 .. Він особисто в бійці участі не приймав, намагався розборонити тих, хто бився. ОСОБА_16 (потерпілого) бачив, як той стояв осторонь на початку бійки, до нього не підходив і ніяких ударів тому не наносив.
Ці заперечення ОСОБА_10 проти обвинувачення були предметом перевірки у судовому засіданні і спростовуються детально наведеними у вироку доказами.
Потерпілий ОСОБА_7 показав, що він зі своїм знайомим ОСОБА_17 відпочивав у кафе-барі « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». Після його закриття вийшли на вилицю, де відбувалася бійка. Коли вони проходили скрізь натовп, незнайомі їм хлопці перекинулися на ОСОБА_18 , який став битися з хлопцем. Він стояв в стороні, в бійку не втручався, тримав речі ОСОБА_18 , який в цей час один на один бився з хлопцем. Потім у цю бійку втрутилися ще двоє хлопців - ОСОБА_19 і ОСОБА_20 .. Коли він стояв в стороні, зненацька ззаду відчув удар по голові, від якого впав і втратив свідомість. Знаходячись в лікарні, до нього приходили ОСОБА_19 і ОСОБА_14 , пропонували матеріальну допомогу на лікування, просили не звертатися у міліцію. Потім ніякої допомоги не надали.
Свідок ОСОБА_21 підтвердив ці ж обставини та додатково показав, що коли він бився з ОСОБА_12 , в бійку втрутилися ще троє хлопців, серед яких був ОСОБА_19 , і збили його з ніг, стали бити штахетинами по спині. Коли впав на землю, побачив, що ОСОБА_22 лежить на землі без свідомості. Хто його бив не бачив. Зі слів ОСОБА_16 знає, що до нього в лікарню приходили ОСОБА_19 і ОСОБА_14 , пропонували матеріальну допомогу на лікування.
Свідок ОСОБА_23 показала, що вона відпочивала з кумами ОСОБА_24 у кафе-барі « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». Після закриття вийшли на вулицю. Біля кафе-бару відбувалася бійка, і ОСОБА_19 заводив весь натовп. Через деякий час побачила, що ОСОБА_25 лежить на землі, якого били ОСОБА_19 і ОСОБА_20 .. У цей же час відбувалася бійка між ОСОБА_17 та невідомим хлопцем. Потерпілий ОСОБА_7 стояв у стороні, тримав речі. Коли ОСОБА_26 почав відтягувати невідомого хлопця від ОСОБА_18 , ОСОБА_19 і ОСОБА_14 нанесли йому удар по голові, від якого ОСОБА_26 упав, а вони продовжили наносити йому удари ногами по різним частинам тіла.
Аналогічні показання дав свідок ОСОБА_27 (чоловік ОСОБА_23 ), який показав, що бачив, як ОСОБА_19 і ОСОБА_14 били ногами ОСОБА_7 у різні частини тіла та підтвердив свої показання при проведенні слідчого експерименту.
Свідок ОСОБА_11 показав, що він з друзями святкував свій день народження в кафе-барі « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». Біля нього почалася масова бійка. Він та ОСОБА_19 наносили удари ОСОБА_28 , хто із них, які саме удари і по яким частинам тіла, не пам`ятає, бо з тих подій пройшло багато часу. Вони приїжджали в лікарню до ОСОБА_16 , якому ОСОБА_19 казав, що допомагати тому не буде, бо невпевнений у тому, що бив ОСОБА_29 ..
Вироком Голопристанського районного суду Херсонської області від 26.02.2014 року ОСОБА_11 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України та засуджено за те, що він з особою, матеріали відносно якої відселено в окреме провадження, під час сварки, умисно заподіяв середньої тяжкості тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_7 .. Цей вирок набрав законної сили.

(т.2 а.п. 54, 55, 156, 157)

Наведеними вище показаннями свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_23 , ОСОБА_27 підтверджено той факт, що ОСОБА_10 разом з ОСОБА_11 били потерпілого ОСОБА_7 , наносячи удари руками та ногами в різні частини тіла.
Зазначені показання потерпілого та свідків, суд правильно визнав достовірним джерелом доказів, оскільки вони узгоджуються з іншими доказами.

Висновками судово-медичних експертиз встановлено, що потерпілому ОСОБА_7 були заподіяні тілесні ушкодження, які по локалізації і ступеню тяжкості об`єднані в 2 групи: перша група закритий двох щиколотний перелом правої голені з підвивихом стопи назовні, який відноситься до середньої тяжкості тілесних ушкоджень по критерію тривалості розладу здоров`я; друга група крововиливи та садна обличчя, забій м`яких тканей голови, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Утворення тілесних ушкоджень за обставин, на які вказав свідок ОСОБА_27 при проведенні слідчого експерименту, не виключається.
(т.1 а.п. 65, 66, 71, 72)
Висновки цих експертиз, у тому числі за результатами слідчого експерименту, не є суперечливими, які узгоджуються з показаннями потерпілого ОСОБА_7 та свідків ОСОБА_30 , ОСОБА_23 , ОСОБА_27 про локалізацію та механізм утворення середньої тяжкості тілесних ушкоджень у потерпілого та відповідають фактичним обставинам справи, якими спростовуються твердження сторони захисту про непричетність ОСОБА_10 до заподіяння середньої тяжкості тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_7 ..
Будь-яких сумнівів в обґрунтованості висновків указаних вище експертиз немає, а тому в суду не було підстав ставити їх під сумнів. Також вони не були поставлені під сумнів обвинуваченим та його захисником під час досудового розслідування.
Врахувавши всі обставини справи, суд обґрунтовано не прийняв до уваги показання обвинуваченого ОСОБА_10 про те, що він не бив потерпілого, оскільки вони суперечать встановленим обставинам справи та спростовуються показаннями свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_23 , ОСОБА_27 очевидців події, які прямо вказали на обвинуваченого ОСОБА_10 , як на особу, що умисно заподіяла середньої тяжкості тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_7 ..
Невизнання вини обвинуваченим ОСОБА_10 , суд правильно розцінив, як обраний ним спосіб захисту з метою уникнути кримінальної відповідальності за вчинений злочин.
Аналіз наведених доказів переконливо свідчить про те, що ОСОБА_10 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, разом із ОСОБА_11 , якого засуджено вироком Голопристанського районного суду від 26.02.2014 року, під час сварки, умисно нанесли удари руками та ногами в різні частини тіла потерпілого ОСОБА_7 , чим заподіяв останньому тілесні ушкодження середньої тяжкості по критерію тривалості розладу здоров`я.

Давши належну оцінку дослідженим доказам в їх сукупності, суд обґрунтовано визнав ОСОБА_10 винним у вчиненні злочину, за який він засуджений, та правильно кваліфікував його дії за ч.1 ст. 122 КК України.
Отже, викладені в апеляційній скарзі захисника доводи про невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та недоведеність винуватості обвинуваченого, слід визнати такими, що не ґрунтуються на матеріалах справи.

Посилання захисника в апеляційній скарзі на те, що ОСОБА_11 (свідка у цій справі) засуджено за заподіяння середньої тяжкості тілесні ушкодження потерпілому, не спростовують висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_10 , а навпаки викривають обвинуваченого у вчиненні інкримінованого злочину за вищевказаних обставин і спростовується показаннями самого ОСОБА_11 ..
Будь-яких порушень кримінального процесуального закону, у тому числі права обвинуваченого на захист при збиранні та досліджені доказів, які могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення щодо винності обвинуваченого та правильності застосування закону України про кримінальну відповідальність, під час апеляційного розгляду справи не виявлено.

У зв`язку із чим, підстав для скасування вироку та ухвалення нового виправдувального вироку, як про це ставить питання захисник, колегія суддів не знаходить.

Покарання ОСОБА_10 призначено відповідно до вимог ст.65 КК України в межах санкції ч.1 ст. 122 КК України з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, даних про його особу, який характеризується позитивно, вперше притягується до кримінальної відповідальності, обставини, що обтяжує покарання, а тому призначене йому покарання є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Даних про те, що в справі неправильно застосовано кримінальний закон чи допущено істотні порушення кримінального процесуального закону, які можуть бути підставами для скасування вироку чи зміну вироку, колегією суддів не встановлено.

З огляду на викладене, підстави для задоволення апеляційної скарги захисника відсутні.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 419 КПК України колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 - залишити без задоволення, а вирок Голопристанського районного суду Херсонської області від 08 квітня 2016 року щодо ОСОБА_10 - без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена учасниками судового провадження в касаційному порядку протягом 3 місяців з дня її проголошення подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: (підпис) ОСОБА_2
Судді: (підпис) ОСОБА_3
(підпис) ОСОБА_4
Згідно з оригіналом
Копія ухвали оформлена 26 вересня 2017 року
Ухвала набрала законної сили 25 вересня 2017 року

Суддя Апеляційного суду
Херсонської області ОСОБА_2