Ухвала

Іменем України
06 квітня 2018 року

м. Київ
Провадження № 51 - 4738 зно 18
Суддя Верховного Суду другої судової палати Касаційного кримінального суду ОСОБА_1 , розглянувши заяву засудженого ОСОБА_2 про перегляд ухвали Верховного Суду України від 26 грудня 2002 року щодо нього за нововиявленими обставинами,
встановив:
Засуджений ОСОБА_2 порушує питання про відкриття провадження за його заявою, дослідження обставин, які, на його думку, є нововиявленими, скасування ухвали Верховного Суду України від 26 грудня 2002 року, а також щодо розгляду кримінальної справи № 05-2401к02 щодо нього в суді першої інстанції.
Ухвалою Верховного Суду від 14 березня 2018 року вказану заяву залишено без руху, засудженому ОСОБА_2 вказано на недоліки поданої ним заяви та встановлено п`ятнадцятиденний строк для їх усунення.
На виконання зазначеної ухвали Верховного Суду ОСОБА_2 звернувся із клопотанням, проте недоліків поданої ним заяви не усунув. Так, в порушення ст. 462 ч. 1 п. 5 КПК України заява засудженого не містить обґрунтування вимоги щодо скасування ухвали Верховного Суду України з посиланням на обставини, які відповідно до ст. 459 ч. 2 КПК України є нововиявленими.
Засуджений, хоч і вказує на те, що, на його думку, існують обставини, які можуть бути визнані нововиявленими у вказаному кримінальному провадженні щодо нього, проте суть обґрунтування таких обставин зводиться до невідповідності, на його думку, висновку апеляційного суду фактичним обставинам справи, неповноти судового розгляду та помилковості висновку апеляційного суду щодо доведеності його вини у вчиненні злочину. ОСОБА_2 дає власну переоцінку доказам у справі та вказує не те, що апеляційним судом не було з`ясовано усі обставини справи, не зроблено відповідні запити до установ виконання покарань. Також, вважає, що деякими свідками у справі в апеляційному суді були дані завідомо неправдиві показання, що також, на його думку, є нововиявленими обставинами.
При цьому, необхідність перегляду справи щодо нього в порядку глави 34 КПК України саме Верховним Судом ОСОБА_2 мотивує тим, що 26 грудня 2002 року розгляд справи щодо нього Верховним Судом України відбувся без участі захисника.
Проте, вказана ОСОБА_2 обставина щодо здійснення касаційного розгляду без участі захисника не є відповідно до ст. 459 КПК України нововиявленою, оскільки, навіть якщо і мала місце, проте могла бути відома суду під час такого розгляду, а тому не може бути підставою для перегляду ухвали Верховного Суду України від 26 грудня 2002 року за нововиявленими обставинами.
Таким чином, засуджений ОСОБА_2 не усунув недоліки поданої ним заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, у зв`язку із чим вона підлягає поверненню відповідно до ст.ст. 464 ч. 3, 429 ч. 3 п. 3 КПК України.
Щодо обставин, які на думку ОСОБА_2 не були відомі Апеляційному суду Запорізької області під час розгляду справи щодо нього, то Суд вважає за необхідне роз`яснити заявнику, що відповідно до частини 1 статті 463 КПК України заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами подається до суду тієї інстанції, який першим допустив помилку внаслідок незнання про існування таких обставин, а тому оцінка зазначеним обставинам, які, на думку ОСОБА_2 , є нововиявленими, може бути дана відповідним судом, в даному випадку Апеляційним судом Запорізької області, в межах передбаченої законом процедури відповідно до глави 34 КПК України.
Відповідно до ст. 429 ч. 4 КПК України повернення заяви не позбавляє права повторного звернення в порядку, передбаченому цим Кодексом, у межах строку, передбаченого ст. 461 КПК України.
Керуючись ст.ст. 464 ч. 3, 429 ч. 3 КПК України,
постановив:
Заяву засудженого ОСОБА_2 про перегляд ухвали Верховного Суду України від 26 грудня 2002 року щодо нього за нововиявленими обставинами повернути особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя:

ОСОБА_1