Справа № 372/4302/15-к
Провадження № 1-в/459/2/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2018 року Червоноградський міський суд Львівської області
у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,
з участю: секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
представника відділу з питань пробації ОСОБА_4 ,
засудженого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Червонограді подання в.о. заступника начальника Сокальського міськрайонного відділу з питань пробації Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції про звільнення засудженого ОСОБА_5 від відбування покарання, у зв`язку із закінченням іспитового строку, -

Представник Сокальського МРВ з питань пробації в судовому засіданні подання підтримала. Просила подання задовольнити.
Прокурор в судовому засіданні проти задоволення подання заперечив.
Засуджений ОСОБА_5 у судовому засіданні подання підтримав.
Заслухавши інспектора, прокурора, засудженого, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні подання з огляду на таке.
Судом установлено, що ОСОБА_5 був засуджений вироком Обухівського районного суду Київської області від 17.11.2015 року за ст.185 ч.3 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням та іспитовим строком 2 роки. Засудженого ОСОБА_5 зобов`язано не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу КВІ, повідомляти КВІ про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтися для реєстрації в органи КВІ.
Ухвалою Червоноградського міського суду Львівської області від 21.03.2017 року відмовлено у задоволенні подання начальника Червоноградського міського МВ КВІ УДПтСУ у Львівській області про вирішення питання про призначення засудженому ОСОБА_5 остаточного покарання за сукупністю вироків відповідно до ст.357 УПУ України та ст.71 КК України.
За змістом ч. 3 ст. 75 КК України, якщо суд при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням. У цьому разі суд ухвалює звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. Іспитовий строк встановлюється судом тривалістю від одного року до трьох років.
Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 78 КК України після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, звільняється судом від призначеного йому покарання. У разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 цього Кодексу.
Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від призначеного покарання з випробуванням після закінчення іспитового строку.
Як свідчать матеріали справи, будучи засудженим вироком Обухівського районного суду Київської області від 17.11.2015 року за ст.185 ч.3 КК України до 3 років позбавлення воліз іспитовим строком 2 роки, ОСОБА_5 протягом грудня 2015 року, тобто під час іспитового строку, вчинив новий злочин, що позбавляє суд можливості звільнити його від відбування призначеного цим вироком покарання.
Тому суд дійшов висновку про відмову у задоволенні подання.
Керуючись ст. 78 ч. 1 КК України, ст.ст. 372, 537, 539 КПК України, суд -
УХВАЛИВ:
У задоволенні подання відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Львівської області протягом семи днів з дня її оголошення.
Суддя: ОСОБА_1