Номер провадження: 11-сс/785/492/18
Номер справи місцевого суду: 521/3913/18 , 1-м/521/35/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02.04.2018 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з кримінальних справ Апеляційного суду Одеської області в складі:

Головуючого-судді: ОСОБА_2

Суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

За участі прокурора: ОСОБА_5

При секретарі: ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу керівника Одеської місцевої прокуратури № 2 на ухвалу слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 13.03.2018 року,

ВС Т А Н О В И Л А:

Вказаною ухвалою відносно

ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця району Дманісі Грузія, громадянина Грузії, азербайджанця, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , без реєстраційного обліку на території України, що мешкає, згідно договору оренди,за адресою: АДРЕСА_2 , що перебуває у цивільному шлюбі, раніше на території України не судимого,-
відмовлено з задоволенні клопотання керівника Одеської місцевої прокуратури № 2 про застосування екстрадиційного арешту, ОСОБА_9 звільнено з-під варти в залі суду, та застосовано відносно нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 60 (шістдесят) днів, з забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 , з 21:00 по 06:00 наступної доби, з покладанням обов`язків строком на 60 (шістдесят) днів, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України: 1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду; 2) не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає та перебуває без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; 4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну. Строк дії ухвали становить 60 діб і обчислюється з з 13.03.2018 року. Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію 11.05.2018 року. Контроль за поведінкою ОСОБА_10 покладено на співробітників Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області. З матеріалів, наданих до суду вбачається, що в міжнародному пункті пропуску через державний кордон для повітряного сполучення «Одеса-аеропорт», 05.02.2018 о 09:30, співробітниками ВПС «Одеса-Аеропорт» встановлений та затриманий громадянин Грузії ОСОБА_11 ( ОСОБА_8 ) ІНФОРМАЦІЯ_1 , який розшукується компетентними органами Республіки Казахстан для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК Республіки Казахстан (викрадення людини). За ініціативою компетентних органів Республіки Казахстан 08.07.2017 до міжнародної бази Інтерпол внесені відповідні відомості щодо розшуку ОСОБА_9 . Ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 07.02.2018 відносно ОСОБА_10 застосований тимчасовий арешт строком на 30 діб. Ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 02.03.2018 продовжений строк застосування відносно ОСОБА_10 тимчасового арешту до 40 діб. Генеральною прокуратурою України 27.02.2018 отримано запит Генеральної прокуратури Республіки Казахстан про видачу ОСОБА_10 для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, передбачених ч. 1 ст. 262; ч. 3 ст. 24 п.1 ч. 3 ст. 125; ч. 3 ст. 24, п. 1 ч. 3 ст. 125; п. 1 ч. 3 ст. 125; п.п. 1, 2 ч. 4 ст. 194 КК Республіки Казахстан. Крім того, ОСОБА_12 розшукується компетентними органами Республіки Казахстан за вчинення злочинів, максимальне покарання за які становить 15 років позбавлення волі, та строки давності притягнення особи до кримінальної відповідальності за вказані злочини, відповідно до ст. 49 КК України не спливли. Враховуючи, що злочини, вчинення яких інкримінуються ОСОБА_13 на території Республіки Казахстан відповідають злочинам, передбаченим ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 146, ч. 3 ст. 146 та ч. 4 ст. 189 КК України та є екстрадиційними, оскільки передбачають покарання у вигляді позбавлення волі на строк більше ніж 1 рік, а також, що на теперішній час існує ризик, що ОСОБА_12 , з метою уникнення фактичної видачі до Республіки Казахстан, спробує переховуватись від компетентних органів України, керівник Одеської місцевої прокуратури № 2 звернувся до суду першої інстанції з відповідним клопотанням про застосування екстрадиційного арешту до ОСОБА_9 . Ухвалою свідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 13 березня 2018 року в задоволенні клопотання було відмовлено. В апеляції прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 13.03.2018 року, ухвалити нову увалу, якою застосувати до ОСОБА_7 екстрадиційний арешт з утриманням його в умовах ДУ «ОУВП (№21)» до вирішення питання про його видачу (екстрадицію та фактичну передачу компетентним органам Республіки Казахстан, посилаючись на незаконність та необґрунтованість ухвали, слідчий суддя не оцінив всі обставини справи, не врахував тяжкість та особливу тяжкість злочинів, інкримінованих ОСОБА_14 , не врахував, що ОСОБА_14 не має постійного місця проживання, а подорожує світом, висновки викладені в ухвалі не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження. Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляція задоволенню не підлягає. У відповідності до п. 9 ч. 1 ст. 541 КПК України, екстрадиційний арешт це застосування відносно особи запобіжного заходу у вигляді тримання особи під вартою з метою забезпечення її видачі (екстрадиції). Відповідно до норм глави 44 КПК України за наявності обставин, які гарантують запобігання втечі особи та забезпечення у подальшому її видачі, слідчий суддя може обрати щодо такої особи запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою . Частиною 1 статті 584 КПК України, передбачається, що після надходження запиту компетентного органу іноземної держави про видачу особи за дорученням або звернення центрального органу України прокурор звертається з клопотанням про її екстрадиційний арешт до слідчого судді за місцем тримання особи під вартою. При вирішенні питання про можливість застосування запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, слідчий суддя обов`язково враховує: відомості про ухилення особи від правосуддя у запитуючій стороні та дотримання нею умов, на яких відбулося звільнення її з-під варти під час цього або інших кримінальних проваджень; тяжкість покарання, що загрожує особі в разі засудження, виходячи з обставин, встановлених під час заявленого кримінального правопорушення, положень закону України про кримінальну відповідальність і усталеної судової практики; вік та стан здоров`я особи, видача якої запитується; міцність соціальних зв`язків особи, у тому числі наявність у неї родини та утриманців. Зміст ст. 585 КПК України, передбачає застосування запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, для забезпечення видачі особи на запит іноземної держави, за наявності обставин, які гарантують запобігання втечі особи та забезпечення у подальшому її видачі, що надає слідчому судді достатньо підстав для застосування альтернативного, не пов`язаного з триманням під вартою (екстрадиційного арешту) запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. Колегія суддів вважає, що слідчий суддя, розглядаючи клопотання прокурора про застосування екстрадиційного арешту в порядку ст. 584 КПК України відносно ОСОБА_7 , дотримався зазначених вимог закону, оскільки прокурором під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі (екстрадиційного арешту) не доведено ризиків того, що ОСОБА_12 може переховуватись від правоохоронних органів України та в подальшому від екстрдиційної видач. Так при розгляді клопотання прокурора було встановлено, що ОСОБА_12 , у квітні 2017 р., легально перетнув державний кордон України, та приїхав до м. Одеси за проханням свого дядька, для надання допомоги в роботі, що підтверджує свідок ОСОБА_15 , який має намір офіційно працевлаштувати племінника. ОСОБА_15 є фізичною особо-підприємцем згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців серії ААВ № 620055, та свідоцтва платника єдиного податку серії НОМЕР_1 виданого ДПІ у Київському районі м. Одеси, ОСОБА_12 проживав у м. Одесі, близько 10 місяців, на теперішній час, ОСОБА_12 мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується договором оренди житлового будинку від 13.03.2018 року, має постійне місце роботи, має близьких родичів та цивільну дружину. Крім того, в матеріалах, наданих до суду першої інстанції захисниками затриманого ОСОБА_10 , є заява ОСОБА_10 зі зверненням до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області, про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, в якій він просить визнати його таким, оскільки боїться стати жертвою переслідувань через віросповідання (ісламу), так як за національністю є азербайджанцем, і в слідстві зазначених страхів боїться повернутися до Грузії. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність, належним чином засвідченої копії запиту про видачу ОСОБА_10 компетентним органам Республіки Казахстан. Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам вчинити певні дії, що можуть будь яким чином перешкодити його подальшої видачі на запит іноземної держави. У відповідності до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. В судовому засіданні апеляційного суду встановлено, що прокурор в клопотанні про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі (екстрадиційного арешту) не довів ризиків того, що ОСОБА_12 може переховуватись від правоохоронних органів України та в подальшому від екстрдиційної видачі, що свідчить про можливість застосування відносно ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на певний період доби.
В той же час посилання прокурора про те, що місце знаходження ОСОБА_14 не відоме, у колегії суддів не має підстав для задоволення апеляції, в його відсутність, оголошення його у розшук з урахуванням специфіки даної категорії справ і відсутність клопотання про зміну запобіжного заходу.
З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про необґрунтованість апеляції прокурора та відсутність підстав для скасування ухвали слідчого судді.

Керуючись ст.ст. 177-183, 194, 404, 405, 407 ч. 1, 419, 422, 532, 541, 583 - 585 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення. Ухвалу слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 13 березня 2018 року про застосування до затриманого ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ) запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту строком 60 діб, з забороною підозрюваному залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 , з 21:00 години по 06:00 години наступної доби, з покладанням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України без зміни. Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді апеляційного суду Одеської області:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

З оригіналом згідно суддя: ОСОБА_2