У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 вересня 2017 року місто Одеса
Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , вивчивши скаргу представника ОСОБА_2 ,- адвоката ОСОБА_3 в порядку, передбаченому ст. 303 КПК України,-

В С Т А Н О В И В:
Представник підозрюваної ОСОБА_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 375 КК України,- адвокат ОСОБА_3 звернувся до Приморського районного суду м. Одеси із скаргою в порядку ст. 303 КПК України та просив скасувати рішення слідчого прокуратури Одеської області ОСОБА_4 щодо вручення повідомлення про підозру від 29 серпня 2017 року по кримінальному провадженню внесеному до Єдиного реєстру досудового розслідування за №0000892 від 27.10.2016 року щодо підозри ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст.375 КК України; зобов`язати уповноважену особу прокуратури Одеської області вчинити дії щодо виключення з ЄРДР відомостей по кримінальному провадженню №0000892 від 27.10.2016р. про оголошення повідомлення про підозру від 29.08.2017р. ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст.375 КК України.

Так, згідно до статті 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, а саме:
1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 КПК України, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна;
2) рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;
3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;
4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;
5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;
6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;
7) рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;
8) рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 КПК України, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Частина перша ст. 303 КПК України передбачає вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені до суду.

Наведеним ознакам не відповідає рішення слідчого про вручення повідомлення про підозру, тобто вказане рішення слідчого не може бути предметом розгляду в порядку ст. 303 КПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 304 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню.
Крім того, Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своєму узагальненні від 17.01.2017р. «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» роз`яснив, що відповідно до ч. 1 ст. 40 КПК слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій. Згідно з ч. 5 ст. 40 КПК слідчий, здійснюючи свої повноваження, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку забороняється. Процесуальне законодавство не передбачає обов`язку посадових осіб органів досудового розслідування вчиняти всі дії, які ініціюються учасниками кримінального провадження, оскільки такі дії в певних випадках можуть бути недоцільними, а інколи передчасними або взагалі перешкоджати досягненню завдань кримінального провадження.
У разі неналежного виконання слідчого своїх службових обов`язків вказане може бути підставою для притягнення його до дисциплінарної відповідальності. Однак вирішення вказаного питання не входить до компетенції суду.

Вивчивши скаргу, приходжу до висновку, що у відкритті провадженні по скарзі представника ОСОБА_2 ,- адвоката ОСОБА_3 слід відмовити з вищевказаних підстав.

Керуючись ст.ст. 303-308 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:
Відмовити у відкритті провадження за скаргою представника ОСОБА_2 ,- адвоката ОСОБА_3 наданої в порядку ст. 303 КПК України.

Копію ухвали разом із скаргою та усіма додатками до неї невідкладно надіслати особі, яка подала скаргу.

Ухвала протягом п`яти днів може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Одеської області.

Слідчий суддя Приморського районного
суду м. Одеси ОСОБА_1
07.09.2017