Ухвала
Іменем України
27 березня 2018 року

м. Київ
Справа № 182/208/18
Провадження № 51-5016 впс 18

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря
судового засідання: ОСОБА_4

розглянуву судовому засіданні ухвалу судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15 лютого 2018 року про направлення кримінального провадження №0000519 щодо ОСОБА_5 , обвинуваченого за ч. 1 і ч. 2 ст. 289 КК України, та ОСОБА_6 , обвинуваченого за ч. 2 ст. 289 КК України, з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів,
в с т а н о в и в:
11 січня 2018 року до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000519 щодо ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .
У підготовчому судовому засіданні обвинувачені та їх захисники заявили клопотання в порядку, передбаченому ст. 334 КПК України, про об`єднання вказаного кримінального провадження в одне провадження з іншим провадженням № 337/4200/17 за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 289, ч. 1 ст. 359 КК України та ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 289 КК України, яке перебуває у провадженні Хортицького районного суду м. Запоріжжя.
Для вирішення цих клопотань та визначення підсудності в межах юрисдикції різних апеляційних судів ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15 лютого 2018 року кримінальне провадження щодо ОСОБА_5 та ОСОБА_6 направлено до Верховного Суду.
Учасникам судового провадження було повідомлено про час та місце розгляду ухвали судді місцевого суду, проте в судове засідання вони не з`явилися, що не перешкоджає її розгляду. Заперечень та клопотань про відкладення дати розгляду ухвали судді місцевого суду не надійшло.
Заслухавши доповідь судді, перевіривши наведені в ухвалі судді місцевого суду доводи та матеріали кримінального провадження, суд дійшов висновку, що вказана ухвала задоволенню не підлягає з таких підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 32 КПК України кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення.
Територіальна підсудність це різновид підсудності, за допомогою якої визначають, у суді якої адміністративно-територіальної одиниці буде здійснюватися розгляд по суті кримінального провадження щодо конкретного кримінального правопорушення.
За загальним правилом визначення територіальної підсудності, кримінальне провадження здійснюється в тому суді, в межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. Тобто основною юридичною ознакою для визначення територіальної підсудності є місце вчинення кримінального правопорушення, яке згідно з п. 1 ч. 1 ст. 91 КПК України належить до обставин, що підлягають доказуванню у кожному кримінальному провадженні. Причому «місце вчинення кримінального правопорушення» в контексті ч. 1 ст. 32 КПК України розглядається лише як ознака, що дозволяє визначити підсудність кримінального провадження, це одиниця адміністративно-територіального поділу, на підставі якої побудована судова система в цілому.
Згідно з обвинувальним актом у кримінальному провадженні № 0000519 вбачається, щоОСОБА_5 та ОСОБА_6 обвинувачуються у незаконному заволодінні транспортним засобом, за попередньою змовою групою осіб, вчиненого повторно, в м. Нікополі Дніпропетровської області,тобто в межах територіальної юрисдикціїНікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області, куди і направлено цей обвинувальний акт.
У ч. 1 ст. 34 КПКУкраїни передбачено перелік підстав для передачі кримінального провадження на розгляд іншого суду.
Так, кримінальне провадження передається на розгляд іншого суду, якщо: 1) до початку судового розгляду виявилося, що кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил територіальної підсудності; 2) після задоволення відводів (самовідводів) чи в інших випадках неможливо утворити склад суду для судового розгляду; 3) обвинувачений чи потерпілий працює або працював у суді, до підсудності якого належить здійснення кримінального провадження; 4) ліквідовано суд або з визначених законом підстав припинено роботу суду, який здійснював судове провадження.
Крім зазначених вище обставин, які є підставами для обов`язкового направлення кримінального провадження з одного суду до іншого, у ч. 1 ст. 34 КПК України визначені дискреційні підстави для зміни підсудності. А саме, до почату судового розгляду у виняткових випадках кримінальне провадження з метою забезпечення оперативності та ефективності кримінального провадження може бути передано на розгляд іншого суду за місцем проживання обвинуваченого, більшості потерпілих або свідків, а також у разі неможливості здійснювати відповідним судом правосуддя (зокрема, надзвичайні ситуації техногенного або природного характеру, епідемії, епізоотії, режим воєнного, надзвичайного стану, проведення антитерористичної операції).
На обґрунтування підстави для зміни підсудності в ухвалі судді місцевого суду зазначено, що до початку судового розгляду у виняткових випадках кримінальне провадження може бути передано на розгляд іншого суду за місцем проживання обвинуваченого, більшості потерпілих або свідків.
Однак, в цій ухвалі хоча й зроблено посилання на ч. 3 ст. 34 КПК України, проте вимога сформульована про необхідність об`єднання кримінальних проваджень, що відповідно до ч. 1 ст. 34 цього Кодексу не є підставою для передачі кримінального провадження з одного суду до іншого. А об`єднання матеріалів кримінального провадження здійснюється відповідно до вимог ст. 334 КПК України.
Крім того, ухвалою судді місцевого суду кримінальне провадження щодо ОСОБА_5 та ОСОБА_6 для вирішення клопотань обвинувачених та їх захисників та визначення підсудності в межах юрисдикції різних апеляційних судів направлено безпосередньо до Верховного Суду.
Проте за змістом закону вирішення питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого у межах юрисдикції різних апеляційних судів може ініціюватися або відповідним судом у формі подання або сторонами кримінального провадження у формі клопотання.
Якщо таке питання ініціюється судом, то згідно з ч. 3 ст. 34 КПК України воно може бути розглянуто Верховним Судом виключно за поданням суду апеляційної інстанції.
Таким чином, звернувшись безпосередньо до Верховного Суду, Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області порушив закріплений у КПК України принцип інстанційності при вирішенні питання про направлення кримінального провадження до іншого суду.
З урахуванням наведеного суд дійшов висновку, що у задоволенні ухвали судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15 лютого 2018 року необхідно відмовити.
Керуючись ст. ст. 32, 34 Кримінального процесуального кодексу України, суд
п о с т а н о в и в:
ухвалу суддіНікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15 лютого 2018 року про направлення кримінального провадження № 0000519 щодо ОСОБА_5 , обвинуваченого за ч. 1 і ч. 2 ст. 289 КК України, та ОСОБА_6 , обвинуваченого за ч. 2 ст. 289 КК України, з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів залишити без задоволення.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.
С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3