У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 листопада 2017 року слідчий суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , перевіривши виконання вимог ст.ст. 171, 172 КПК України за клопотанням старшого слідчого Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві ОСОБА_2 про арешт майна, в рамках кримінального провадження №0015376 від 14 листопада 2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, -
В С Т А Н О В И В :
21 листопада 2017 року старший слідчий Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві ОСОБА_2 звернулась до суду з клопотанням про накладення арешту на майно шляхом заборони органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, у тому числі особам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, зокрема Міністерству юстиції України та його територіальним органам, нотаріусам та іншим органам чи особам, які виконують функції державної реєстрації прав на нерухоме майно, вчиняти будь-які реєстраційні дії (реєстрацію прав власності, скасування реєстрації права власності та інших речових прав, у тому числі реєстрацію правочинів щодо відчуження, передачі у володіння та користування третім особам, внесення до статутних капіталів юридичних осіб, передачі в іпотеку, будь-якого іншого обтяження та інше) щодо нерухомого майна а саме квартири за адресою АДРЕСА_1 (реєстраційний номер нерухомого майна 000), та квартири за адресою АДРЕСА_2 000).

Тож, слідчий суддя перевіривши виконання вимог ст.ст. 171, 172 КПК України за клопотанням, приходить до наступного.
Згідно ч. 3 ст. 172 КПК України, слідчий суддя встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години.
Статтею 171 вказаного Кодексу передбачено, що у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.
До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Однак, у цьому випадку, у клопотанні слідчого про арешт майна не зазначено підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу в редакції Закону № 1019-VIII від 18.02.2016 та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.
За таких умов слідчий суддя приходить до однозначного висновку, що дане клопотання не відповідає вимогам ст. 171 КПК України, у зв`язку з чим останнє підлягає поверненню прокурору для усунення недоліків в сімдесят дві години.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1-2, 7-29, 131-132, 170-173, 309, 372-376 КПК України, слідчий суддя
У Х В А Л И В :
Клопотанням старшого слідчого Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві ОСОБА_2 про арешт майна, в рамках кримінального провадження №0015376 від 14 листопада 2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, повернути прокурору Київської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_3 для усунення недоліків в сімдесят дві години.
Ухвала оскарженню не підлягає та є обов`язковою до виконання на всій території України.
Слідчий суддя ОСОБА_1