Справа №1411/2025/12 07.12.2017
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 грудня 2017 року м. Миколаїв

Апеляційний суд Миколаївської області в складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

головуючого: ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі секретаря: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_5 на ухвалу Корабельного районного суду м. Миколаєва від 09.08.2017р., якою його заява про усунення сумнівів та протиріч при виконанні вироку залишена без задоволення.
Учасники судового провадження.
прокурор: ОСОБА_6

засуджений: ОСОБА_5 .

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.
Просить скасувати ухвалу Корабельного районного суду м. Миколаєва від 09.08.2017р.

Короткий зміст ухвали слідчого суді .
Ухвалою Корабельного районного суду м. Миколаєва від 09.08.2017р. у задоволенні заяви про усунення сумнівів та протиріч при виконанні вироку суду відмовлено за необгрунтованістю.

______________________________________________________________

Провадження 11-кп/784/719/17 Головуюча у першій інстанції ОСОБА_7

Категорія: в порядку КПК Доповідач апеляційного суду ОСОБА_1
Узагальнені доводи апеляційної скарги та доповнення до неї.
В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_5 зазначає, що судом першої інстанції досліджені та покладені в основу вироку докази його вини у вчинені злочинів, які мають ряд протиріч і ці протиріччя не усунені.
Стверджує, що вилучені з місця злочину сліди взуття та відбитки пальців рук, за висновками експертиз № 392 від 16.05.2012 р. та № 52 від 11.04.2012 р., йому не належать.
Апелянт вважає необґрунтованими висновки суду першої інстанції про те, що його заява про усунення протиріч є незгодою із вироком та скаргою на нього, а не проханням вирішити питання про виконання вироку.
Окрім того, зазначає, що Корабельний районний суд м. Миколаєва безпідставно викликав в судове засідання захисника ОСОБА_8 з яким договірні відносини у нього закінчились ще в 2015 році.

Встановлені судом першої інстанції обставини.
Вироком Жовтневого районного суду Миколаївської області від 11.10.2012 р. ОСОБА_5 засуджено за ч.4 ст. 187, ч.1 ст. 309 КК України , із застосуванням ст. 70 КК України до 12 років позбавлення волі з конфіскацією особистого майна.

Ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 23.05.2013р., вирок Жовтневого районного суду Миколаївської області від 11.10.2012 року залишено без змін.
Ухвалами Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ від 05.08.2014р. та 22.03.2016 року касаційна скарга ОСОБА_5 та його захисника залишені без задоволення.
17.08.2016р. ОСОБА_5 звернувся до районного суду з заявою про вирішення сумнівів та протиріч під час виконання вироку Жовтневого районного суду Миколаївської області від 11.10.2012р.
Відмовляючи у задоволенні зазначеної заяви суд першої інстанції вказав, що засуджений ОСОБА_5 фактично ставить перед судом питання про перегляд фактичних обставин справи щодо правильності кваліфікації його дій, повторного дослідження доказів. Вказує, що обставини, які на думку останнього є протиріччями і сумнівами, свідчать про непогодження ОСОБА_5 з вироком суду.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.
Заслухавши доповідь судді, доводи ОСОБА_5 на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора про залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвалу суду без змін, вивчивши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає її такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.
До питань про будь-які сумніви і суперечності, що виникають при виконання вироку, які належить вирішувати суду, що ухвалив вирок відносяться: уточнення посади чи виду діяльності, якщо при призначенні покарання (основного або додаткового) у вигляді позбавлення права займати певні посади чи займатися певною діяльністю допущено неточні, некоректні формулювання; усунення суперечностей і неточностей при написанні прізвища, імені по батькові чи інших біографічних даних засудженого; усунення описок та арифметичних помилок, коли вони очевидні і виправлення їх не стосується суті вироку і не тягне погіршення становища засудженого.
Окрім того, під час виконання вироку суд, який його ухвалив, вправі вирішувати питання, зокрема: про звільнення з-під варти особи, засудженої до покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, якщо підсудний був під вартою, і суд не вирішив питання про заміну запобіжного заходу; про застосування закону про амністію, якщо його застосування є обов`язовим, і суд при постановленні вироку не обговорив цього питання; про зарахування досудового тримання особи під вартою в строк відбування покарання, якщо таке зарахування не проведено судом або допущена неточність при його обчисленні; про поновлення в правах особи, обмежених під час кримінального провадження, якщо таке поновлення не було зроблено судом при ухваленні виправдувального вироку; про скасування заходів забезпечення кримінального провадження, якщо вони не були скасовані судом при ухвалені виправдувального вироку; про долю речових доказів, тощо.
Тобто, під час виконання вироку суд може вирішувати лише ті питання, які не стосуються суті вироку.
Як вбачається із змісту заяви ОСОБА_5 , останній вказує на протиріччя між доказами. Зазначає, що докази на підставі яких винесений вирок свідчать про його не причетність до скоєних злочинів.
Як видно з матеріалів провадження, вироком Жовтневого районного суду Миколаївської області від 11.10.2012 року ОСОБА_5 засуджено за ст.187 ч.4, 309 ч.1 КК України із застосуванням ст.70 КК України до 12 років позбавлення волі з конфіскацією особистого майна.
Ухвалами апеляційного суду Миколаївської області від 23.05.2013 року та Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ від 05.08.2014 року та 22.03.2016 року зазначений вирок залишено без змін.

Як видно з матеріалів провадження ОСОБА_5 скористався своїм правом на оскарження вироку суду.
Вищевказаний вирок суду набрав законної сили.
Доводи викладені засудженим в заяві про усунення сумнівів та протиріч були предметом розгляду як апеляційним судом так і Вищим спеціалізованим судом з розгляду цивільних та кримінальних справ.
Отже, фактично засуджений зазначає, про свою не згоду з вироком суду та ставить перед судом питання про перегляд фактичних обставин справи, щодо правильності кваліфікації його дій, повторного дослідження доказів.
Порушені в заяві засудженого питання знаходяться поза межами повноважень, якими наділений суд першої інстанції на стадії виконання судового рішення, що набрало законної сили.

З огляду на наведене, суд першої інстанції прийняв законне та обґрунтоване рішення.
Доводи наведені в апеляційній скарзі засудженого ОСОБА_5 є необґрунтованими.
В зв`язку з викладеним, апеляційна скарга засудженого не підлягає задоволенню.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б перешкодили чи могли перешкодити суду повно й усебічно розглянути провадження й постановити законне, обґрунтоване та справедливе рішення у матеріалах провадження не встановлено, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги засудженого не вбачається.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 424, 426, 532 КПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу Корабельного районного суду м. Миколаєва від 09.08.2017 року відносно ОСОБА_5 залишити без зміни.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: