У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.11.2017 р. м. Жмеринка
Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши в підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000325 від 04.05.2017, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Москви Росія, проживаючого: АДРЕСА_1 , за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України,
за участі: прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
предстаника потерпілого ОСОБА_5 ,
ВСТАНОВИВ:

18.08.2017 до Жмеринського міськрайонного суду надійшов обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
Підготовче судове засідання у вказаному кримінальному провадженні призначено ухвалою від 19.08.2017 на 12.09.2017. Підготовче судове засідання неодноразово відкладалось через неявку обвинуваченого.
В підготовчому судовому засіданні сторона обвинувачення - прокурор Жмеринської місцевої прокуратури Вінницької області ОСОБА_4 просив призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту, вважаючи, що він належно складений та відповідає вимогам ст.291 КПК України.
Після перевірки обвинувального акту на відповідність вимогам ст. 291 КПК України, з`ясувавши, що обвинувачення не конкретне (відсутні відомості про те, що ОСОБА_3 вчинив закінчений злочин, не зрозуміло чим встановлена загальна сума матеріального збитку 4622,8грн), головуючий у справі поставив на обговорення питання щодо повернення обвинувального акта прокурору.
Прокурор заперечив щодо повернення обвинувального акта, оскільки обвинувачення на його думку є зрозумілим.
Обвинувачений ОСОБА_3 вважає за можливе призначити судовий розгляд.
Представник потерпілого ОСОБА_5 вважає за необхідне повернути обвинувальний акт прокурору.
Відповідно до вимог п.п. 3, 5 ч.3 ст.314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти одне з таких рішень, зокрема, повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу; призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту.
Відповідно до ч.1 ст. 315 КПК України підготовка до судового розгляду проводиться судом, лише якщо не будуть встановлені підстави для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України.
Відповідно до вимог п. 5 ч. 2 ст.291 КПК України, обвинувальний акт має містити такі відомості, зокрема виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення
Судом встановлено, що при складанні обвинувального акту, слідчим СВ Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області капітаном поліції ОСОБА_6 порушено та не дотримано вимог п. 5 ч. 2 ст.291 КПК України, а саме: формулювання обвинувачення є неконкретним, формулювання обвинувачення повинно складатися з обставин, які свідчать про наявність доведених даних про подію (час, місце, спосіб) кримінального правопорушення, форму вини, мотив і мету його вчинення, обставини, які впливають на ступінь тяжкості кримінального правопорушення тощо.
Взамін цього в обвинувальному акті в формуванні обвинувачення відомості про те, що ОСОБА_3 вчинив закінчений злочин за ч. 3 ст. 185 КК України, відсутні. Відсутнє також чітке розуміння щодо встановлення загальної суми збитків 4622,8 грн., адже в обвинувальному акті при зазначені фактичних обставин та формулюванні обвинувачення прокурор посилається на висновок експерта №2583/17-21, який дає відповідь лише щодо частини викраденого майна, відносно якої не представляється можливість визначити вартість. Щодо іншої частини викраденого майна посилання на висновок експерта відсутнє.

При прийнятті рішення про повернення обвинувального акту, суд на підставі ст. 458 КПК України, враховує правові висновки, викладеної в постанові Верховного Суду України від 24.11.2016 №5-328кс16, згідно яких суду належить встановити, чи має таке недотримання вимог кримінального процесуального закону наслідок у вигляді істотного впливу на права учасників кримінального провадження щодо забезпечення права на справедливий суд.
Верховний Суд України звертає увагу, що важливим є виклад саме фактичних обставин кримінального правопорушення, бо правильне їх відображення має суттєве значення не тільки для аргументації висновків слідчого, але і для дослідження обставин вчиненого кримінального правопорушення в суді та для реалізації права на захист. Фабула обвинувачення є фактичною моделлю вчиненого злочину, а юридичне формулювання (формула та формулювання обвинувачення) це правова модель злочину, вказівка на кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується обвинуваченому.

Вирішуючи питання про повернення обвинувального акту, суд враховує таке. У міжнародних джерелах права, зокрема в Конвенції, йдеться про те, що однією із гарантій права на справедливий суд, відповідно до пункту «а» частини 3 статті 6, є негайна і детальна поінформованість зрозумілою для обвинуваченого мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього.
Практика Європейського суду з прав людини орієнтує, що обвинуваченням визнається офіційне доведення до відома особи компетентним органом твердження про наявність припущення про вчинення особою кримінально караного правопорушення й при цьому стосується змісту, а не формального поняття обвинувачення, оскільки в контексті статті 6 Конвенції Європейський суд покликаний убачати, що приховано за зовнішньою стороною справи, та досліджувати реалії розглядуваної справи («Девеер проти Бельгії» від 27 лютого 1980 року).
Конкретності саме змісту обвинувачення стосується й рішення Європейського суду у справі «Маттоціа проти Італії» від 25.07.2000 року, що відображає послідовну рекомендацію цієї міжнародної установи про пріоритетність неформального розуміння поняття «обвинувачення» національними судами.
З матеріалів розглядуваного кримінального провадження убачається, що вимоги закону щодо викладу фактичних обставин та правової кваліфікації не дотримано. Обставини, які, відповідно до частини першої статті 91 КПК, підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, зокрема подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у його вчиненні, викладено не чітко і не конкретно.

Ні фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими щодо ОСОБА_3 , ні формулювання обвинувачення, яке викладене в обвинувальному акті, в своїй сукупності не дають повне уявлення стосовно того чи зміг ОСОБА_3 розпорядитись викраденим чин ні, тобто відсутні відомості, які вказують на закінчений злочин, відсутнє також чітке розуміння щодо встановлена загальної суми збитків 4622,8 грн., а тому обвинувачення є неконкретним, викликає сумніви і, як наслідок, істотно впливає на права учасників кримінального провадження щодо забезпечення права на справедливий суд.
А тому обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 291, 314, 371, 372 , 395 КПК України, суд ,

УХВАЛИВ:

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000325 від 04.05.2017 відносно ОСОБА_3 за ч. 3 ст. 185 КК України повернути до Жмеринської місцевої прокуратури Вінницької області.
Копію ухвали негайно направити прокурору для усунення зазначених в ній недоліків обвинувального акта.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Вінницької області через Жмеринський міськрайонний суд протягом семи діб з дня її оголошення.

Головуючий ОСОБА_7