У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
№ 336/210/18-к
пр. 1-кс/336/47/2018
12 січня 2017 року м. Запоріжжя
Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання
старшого слідчого СВ Шевченківського ВП ДВП ГУНП України в Запорізькій області ОСОБА_3 ,
про арешт майна
по досудовому розслідуванні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за за № 0004629 від 08.12.2017, -
В С Т А Н О В И В:

Слідчий за погодженням з прокурором звернувся до слідчого судді із вищевказаним клопотанням, яким просить винести ухвалу про арешт майна, а саме: квартири АДРЕСА_1 .

У судовому засіданні слідчий наполіг на своєму клопотанні.
На думку слідчого, задоволення клопотання про накладення арешту на протязі досудового розслідування по порушеному кримінальному провадженню буде об`єктивно сприяти ефективному та дійовому розслідуванню, сприятиме захисту законних інтересів ОСОБА_4 від можливості вчинення злочину у відношенні успадкованого ОСОБА_4 нерухомого майна та не потягне погіршення становища ОСОБА_5 .

Неприбуття інших осіб, перелічених у ст. 172 КПК України, у судове засідання не перешкодило розгляду клопотання.
Перевіривши клопотання та доводи слідчого наданими доказами, слідчий суддя дійшов висновку про те, що подане клопотання не підлягає задоволенню на підставі нижче наведеного.
Як встановлено слідчим суддею та підтверджується матеріалами справи, 08.12.2017 року до Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області надійшла заява від ОСОБА_6 щодо здійснення відносно неї шахрайських дій, а саме заволодіння майном шляхом зловживання довірою.

За даним фактом 08.12.2017 року СВ Шевченківського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області розпочато досудове розслідування по кримінальному провадженню № 0004629 за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Допитана в якості потерпілої ОСОБА_6 пояснила, що квартира АДРЕСА_1 належала її дідусеві ОСОБА_7 , 1931 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . В право спадщини на вказану квартиру ніхто не вступав. При цьому вона збиралася погасити заборгованість по комунальним послугам, яка мається по квартирі, для подальшого розпорядження. Її батько ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає в селищі Леваневського в м Запоріжжя, зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 . Відносини з батьком підтримує, бачимося періодично раз в один-два місяці, однак, тісно не спілкуються. З цієї причини точної адреси фактичного проживання батька їй не відомо. Крім того, за місцем її реєстрації так само зареєстрований і проживає її брат ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , однак, через специфіку роботи, він часто перебуває в роз`їздах і вона часто відвідує свого брата. В останній раз вона відвідувала квартиру в жовтні 2017 року. Так 07.12.2017 року приблизно о 14.00 годині їй подзвонив її брат і задав питання про те, міняла чи вона замки на вхідні двері в квартиру, на що вона відповіла, що не робила цього. 08.12.2017 року приблизно о 14.30 годині вона спільно з братом і батьком зустрілися біля зупинки громадського транспорту «прохідна «Іскра», де батько повідомив їм про те, що з вересня 2017 року його на роботі і вдома відвідувала жінка на ім`я « ОСОБА_9 », яка запропонувала йому погасити заборгованість, на що він погодився. При цьому вона представилася соціальним працівником, з п`ятнадцятирічним стажем. Після цього зазначена жінка показала йому рішення суду де були вказані дані її, батька і брата, в якому йшлося про необхідність погасити заборгованість і він підписав документ, де це відбувалося і який саме документ він не пам`ятає, а після підписання документа він поїхав додому. При цьому ОСОБА_9 повідомила, що ЖЕК може забрати квартиру через наявну заборгованість. Приблизно через один-два тижні ОСОБА_9 знову зустріла її батька, після чого поговоривши, вони сіли в машину марки ВАЗ світлого кольору, номера якої він не пам`ятає, і попрямували в центр міста, в бік пр. Соборний, точної адреси він не пам`ятає, так як по приїзду він з автомобіля не виходив. Крім того, він повідомив, що до нього підходила ОСОБА_9 , яка передавала йому документи, в яких її батько розписувався, при цьому пояснюючи йому, що в них йдеться про погашення заборгованості за квартиру і на уповноваження ОСОБА_9 на вчинення дій від імені батька. Потім, його батька відвезли в район зупинки громадського транспорту «Заводська» і він попрямував на селище Дмитрівский в м. Запоріжжі. Приблизно через кілька днів після цього ОСОБА_9 знову відвідала його батька і передала йому грошові кошти в розмірі 1000 доларів США, при цьому не пояснивши за що. Також ОСОБА_6 доповнила, що швидше за все її батька напоїли для того, що б скористатися його станом і провести зазначені дії. Крім того, її батько практично кожен день розпиває алкогольні напої і зазначені особи могли використовувати батька для здійснення шахрайських дій.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_4 , пояснив, що квартира АДРЕСА_1 належала його батькові ОСОБА_7 , 1931 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . В право спадщини на вказану квартиру ніхто не вступав. При цьому за вказаною адресою прописаний він, його донька ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка проживає за містом, а також його син ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який і проживає за даною адресою. За даною адресою він не проживаю на протязі двадцяти років. Відносини з дітьми він практично не підтримує. З вересня 2017 року його на роботі і вдома відвідувала раніше незнайома йому жінка, яка представилася « ОСОБА_9 », яка запропонувала погасити заборгованість по оплаті комунальних послуг за квартиру, на що він погодився. При цьому вона представилася соціальним працівником, з п`ятнадцятирічним стажем, що викликало у нього довіру. Після цього зазначена жінка показала йому рішення суду де були вказані дані його та його дітей, в якому йшлося про необхідність погасити заборгованість і попросила його підписати даний документ, що він і зробив, де це відбувалося і який саме документ він підписував не пам`ятає, а після підписання документа він попрямував додому. При цьому ОСОБА_9 повідомила, що ОСОБА_10 може забрати квартиру через наявну заборгованість. Приблизно через один-два тижні ОСОБА_9 знову зустріла його, де саме це сталося він не пам`ятає, після чого поговоривши, вони сіли в автомобіль марки ВАЗ світлого кольору, номера якого він не запам`ятав, і попрямували в центр міста, в бік пр. Соборний, точної адреси не пам`ятає. Приїхавши на місце, з автомобіля він не виходив, і до нього підходила ОСОБА_9 , яка передавала різні документи для їх підписання, при цьому, пояснюючи, що в них йдеться про погашення заборгованості за квартиру і на уповноваження ОСОБА_9 на вчинення дій від його імені. Дані документи він підписав, так як ОСОБА_9 викликала у мене довіру. Потім, його відвезли в район зупинки громадського транспорту «Заводська» і він попрямував на селище Дмитрівський в м. Запоріжжі. Приблизно через кілька днів після цього ОСОБА_9 знову приїхала до нього і передав кошти в розмірі 1000 доларів США, при цьому не пояснивши за що. 08.12.2017 року до нього приїхали син і донька, які повідомили, що замки в квартиру змінені і вони звернулися до правоохоронних органів.

Відповідно до статті 1261 Цивільного кодексу України першою чергою спадкоємців за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки, тобто ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є першим спадкоємцем на зазначену квартиру.
В ході досудового розслідування отримана інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, згідно з якою власником квартири АДРЕСА_1 , з 11.10.2017 на підставі виникнення права власності за договором купівлі-продажу є ОСОБА_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , паспорт громадянина України, серія та номер: НОМЕР_2 , виданий 10.11.2005 року виданий Шевченківським РВ УМВС України в Запорізькій області.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Наполягаючи на клопотанні, слідчий зазначив, що на зазначену квартиру слід накласти арешт, оскільки саме нею шляхом шахрайства заволоділа та розпорядилась невідома особа.

Натомість, ч.2 ст. 170 КПК України передбачає, що арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (ч.1 ст. 170 КПК України).

При цьому квартира, щодо якої слідчий просить застосувати арешт, відповідним рішенням органом досудового розслідування речовим доказом не визнавалася, у кримінальних провадженнях, порушених за ознакам кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115 КК України та ч.1 ст. 190 КК України, вона не може бути предметом ані конфіскації, ані спеціальної конфіскації, ані об`єктом для задоволення стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, та, крім того, не може вона виступати в якості забезпечення позовних вимог, бо відповідний позов у кримінальних провадженнях заявлено не було.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя, -
У Х В А Л И В:
Відмовити у задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Шевченківського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 про арешт майна.

Виконання цієї ухвали доручити старшому слідчому СВ Шевченківського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 , зобов`язавши його негайно письмово інформувати про результати її виконання заінтересованих осіб.

Копію цієї ухвали негайно надіслати прокурору, слідчому та заінтересованим особам.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Запорізької області протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1
12.01.18