Справа№ 640/7376/17
н/п 1-кп/640/602/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.11.2017 року Київський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора - ОСОБА_3 ,
захисника - адвоката ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, який має вищу освіту, офіційно не працевлаштований, холостий, не судимий, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, -
30 березня 2017 року приблизно о 20:00 год. ОСОБА_6 , перебуваючи у приватному будинку, за місцем тимчасового мешкання, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , маючи умисел, спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх наслідки у формі спричинення тілесних ушкоджень, бажаючі їх настання, діючи умисно, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, наніс ОСОБА_7 один удар ножем в область живота.
Згідно висновку судово-медичної експертизи №390-А/17 від 20.04.2017 внаслідок дій ОСОБА_6 , а саме в результаті нанесеного ножем удару, потерпілому ОСОБА_7 спричинені наступні тяжкі тілесні ушкодження: колото-різане поранення передньої черевної станки проникаюче в черевну порожнину, з евентрацією пасма великого сальника, частковим розтином лівого прямого м`яза живота, пораненням брижі тонкої кишки, пораненням лівої клубової вени, зачеревна гематома, внутрішньочеревна кровотеча.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, визнав повністю та пояснив, що 30.03.2017 р. приблизно о 20:00 год. він після роботи прийшов додому до своєї цивільної дружини ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_2 , щоб забрати свої речі. Коли зайшов в будинок то побачив, що ОСОБА_8 і потерпілий ОСОБА_7 розпивають спирті напої. ОСОБА_6 вийшов в інше приміщення та почав збирати свої речі в рюкзак. В цей момент до нього підійшов потерпілий ОСОБА_7 , якого ОСОБА_6 боявся, так як раніше ОСОБА_7 відбував покарання в тюрмі та раніше неодноразово йому погрожував. Боячись ОСОБА_7 , ОСОБА_6 з переляку вдарив його ножем в живіт. Після чого потерпілий почав подати і в нього пішла кров. ОСОБА_6 позвав ОСОБА_8 і вони разом підняли, поклали ОСОБА_7 на диван. ОСОБА_6 викликав швидку медичну допомогу і поліцію. Цивільній позов ОСОБА_7 не визнає, оскільки він не надав документів, підтверджуючих його витрати на лікування, враховуючи, що потерпілого лікували за кошти державного бюджету. В скоєному щиро кається, просить суворо не наказувати.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_6 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінальному правопорушенні при обставинах, визнаних судом встановленими та викладених у вироку, беручи до уваги, що обвинувачений та інші учасники судового розгляду не оспорювали фактичні обставини справи, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши положення ст.349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінальної справи в порядку, передбаченого ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які нікім не оспорюються, та розглядає справу у відповідності до ст. 349 КПК України. Обвинувачений вірно розуміє зміст обставин справи і у суду немає сумнівів в добровільності та істинності його позицій.
За таких обставин суд вважає, що винність ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення при обставинах, визнаних судом встановленими та викладених у вироку, доведена у повному обсязі та кваліфікує дії ОСОБА_6 за ч.1 ст.121 КК України, тобто умисне тяжке тілесне ушкодження.
Призначаючи покарання обвинуваченому у відповідності до вимог ст.65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_6 встановлено, що він раніше не судимий, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, холостий, офіційно не працевлаштований.
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_6 , суд визнає щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_6 , судом не встановлено.
При обранні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного ним кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, пом`якшуючу покарання обставину та відсутність обставин, які обтяжують покарання, і вважає, що обвинуваченому ОСОБА_6 слід призначити покарання у вигляді позбавлення волі та застосувати ст.75 КК України, звільнивши ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, оскільки саме такий вид покарання на думку суду буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
У відповідності до вимог ст.128 КПК України особа, якій правопорушенням завдано шкоди, має право під час кримінального провадження пред`явити цивільний позов до обвинуваченого.
Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України.
Згідно ст.ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі.
Потерпілий ОСОБА_7 на надав доказів, підтверджуючих завдання йому діями обвинуваченого матеріальної шкоди на суму 25 000 грн.
Відповідно до статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
У позовній заяві про відшкодування моральної шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.
Потерпілий ОСОБА_7 не довів належними та допустимими доказами те, що неправомірними діями відповідача йому завдана моральна шкода, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діями відповідача та вини відповідача в заподіянні моральної шкоди, не зазначив з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується, а тому суд відмовляє в задоволенні позовних вимог ОСОБА_7 про стягнення моральної шкоди.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України, процесуальні витрати на залучення експерта та проведення по справі судових експертиз підлягають стягненню на користь держави у відповідності до вимог ч.2 ст.124 КПК України.
Керуючись ст. ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.121 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 5 /п`яти/ років позбавлення волі.
В силу ст.75 КК України ОСОБА_6 від призначеного покарання звільнити з іспитовим строком 3 /три/ роки, поклавши на засудженого ОСОБА_6 у відповідності до ст.76 КК України обов`язок: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
В задоволенні цивільного позову ОСОБА_7 - відмовити.
Речові докази: штани чорного кольору, кросівки чорного кольору та ковдра зеленого кольору, які були вилучені в ході огляду місця події та передані на зберігання потерпілому ОСОБА_7 , залишити в його користуванні.
Стягнути з засудженого ОСОБА_6 на користь держави судові витрати за проведення судової експертизи у розмірі 703,68грн.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через Київський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий - суддя ОСОБА_1