Справа № 341/1831/16-к
Провадження № 11-кп/779/369/2017
Категорія ст.185 ч.3КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 вересня 2017 року м. Івано-Франківськ
Апеляційний суд Івано-Франківської області, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ в складі :

головуючого судді ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

з участю прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000380 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Галицького районного суду Івано Франківської області від 12 червня 2017 року, відносно ОСОБА_8 за ст. 185 ч.3 КК України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Дроздовичі Городенківського району Івано Франківської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, перебуває в цивільному шлюбі, має на утриманні двоє малолітніх дітей, раніше неодноразово судимого, останній раз 21.08.2009 року Городоцьким районним судом Львівської області за ст. 185 ч.3, ст. 187 ч.3, ст. 309 ч.1, 70,71 КК України до 7 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 16.02.2016 року у зв`язку з відбуття строку покарання,-

в с т а н о в и л а :

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 вважає вирок Галицького районного суду від 12 червня 2017 року незаконним та не справедливим, оскільки судом першої інстанції не було враховано всі пом`якшуючі обставини, а саме те, що він повністю визнав свою вину, щиро розкаюється у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину, частину викраденого майна повернуто власнику, на утриманні має двоє малолітніх дітей. Окрім цього, зазначає, що суд не взяв до уваги та проігнорував те, що жодних обставин, які б могли обтяжувати ступінь його відповідальності за скоєне не виявлено. Просить змінити вирок Галицького районного суду від 12 червня 2017 року, застосувати щодо нього ст. 69 КК України та призначити йому покарання не пов`язане з позбавленням волі, а саме обмеження волі.

За вироком суду ОСОБА_8 , визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.3 КК України та призначено йому покарання у виді чотири роки позбавлення волі.

Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_8 вказано рахувати з часу фактичного затримання - з 02.02.2017 року.

На підставі ст.72 ч.5 КК України зарахувано ОСОБА_8 в строк відбуття покарання - строк перебування його під вартою з 02 лютого 2017 року по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_8 до вступу вироку в законну силу залишено раніше обрану у вигляді тримання під вартою.

Питання речових доказів вирішено у відповідності до положень ст. 100 КПК України.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_8 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку) вчинене повторно та поєднане з проникненням у приміщення, за таких обставин.

В ніч з 11.10.2016 року на 12.10.2016року ОСОБА_8 , маючи намір вчинити крадіжку побутової техніки із квартири ОСОБА_10 , яка знаходиться у АДРЕСА_2 , на якій він раніше проживав та мав ключі він неї направився до вище вказаної квартири. Для приведення свого злочинного наміру діючи умисно, з корисливих мотивів, з єдиним умислом на заволодіння чужим майном ОСОБА_8 прийшовши на АДРЕСА_3 та підійшовши до квартири АДРЕСА_4 , переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає та що у квартирі нікого не має, ключем відчинив вхідні двері та проник у середину квартири. Зайшовши в квартиру ОСОБА_8 вчинив крадіжку речей, які належали ОСОБА_11 , а саме: мультиварку марки «МАGІО» вартістю 650 грн., електродуховку марки «Асус» вартістю 850 грн., DVD-МР3 плеєр вартістю 500 грн., електроплитку марки «А-плюс» вартістю 150 грн., дві сковорідки марки «Тефаль» заг. вартістю 350 грн., три каструлі марки «Крауфф» ємкістю 1,9л., 3,7л., 5,4л. заг. вартістю 830 грн., відро пластмасове вартістю 15 грн., ложки та виделки столові по 12 штук марки «Steelay» заг. вартістю 216 грн., шість тарілок вартістю 15 грн. кожна, шість скляних кружок марки «Люмінар» вартістю 12 грн. кожна, також 10 кг. цукру вартістю 14 грн. за кілограм, дитячу осінню куртку вартістю 450 грн., дитячий осінній костюм вартістю 580 грн., два махрові рушники вартістю по 150 грн., вісім пар дитячих колготів вартістю 60 грн. кожні, п`ять пар дитячих шкарпеток вартістю по 10 грн., жіночу нічну сорочку вартістю 260 грн., 20 поліпропіленових мішків загальною вартістю 40 грн., подовжувач електричний 5м. марки «Альфа» вартістю 100 грн., всього на загальну суму 6 123 грн. Викрадені речі ОСОБА_8 поскладав у штору, яку зняв із вікна та виніс з квартири, де у подальшому розпорядився на власний розсуд.

Під час апеляційного розгляду:

- обвинувачений ОСОБА_8 та його захисник ОСОБА_9 підтримали подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити;

- прокурор заперечив з приводу поданої апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_8 просив залишити її без задоволення, а вирок суду першої інстанції без змін;

Заслухавши доповідь судді, доводи учасників кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вирок суду слід скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Даних вимог закону суд першої інстанції в повній мірі не дотримався.

Згідно ст. 404 ч.1 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. В силу ч.2 цієї ж статті суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого.

В силу ст. 349 ч.1 КПК України після виконання дій, передбачених статтею 348 цього Кодексу, головуючий з`ясовує думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно досліджувати, та порядок їх дослідження.

Окрім цього, відповідно до ст. 349 ч.3 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Як вбачається з вироку та матеріалів кримінального провадження суд першої інстанції визнав недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.

Однак, всупереч вимог ст. 349 ч.3 КПК України судом першої інстанції було порушено процедуру та порядок розгляду кримінального провадження, оскільки під час судового розгляду було допитано потерпілу ОСОБА_11 з приводу фактичних обставин даного кримінального правопорушення. Тобто за даних обставин дослідження доказів необхідно проводити в повному обсязі.

На думку колегії суддів порушення процедури судового розгляду могло призвести до призначення покарання, яке обвинувачений який подав апеляційну скаргу вважає надто суворим.

За таких обставин, виходячи зі змісту положень статті 412 КПК України, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, при розгляді кримінального провадження, істотно порушив вимоги кримінального процесуального закону, що безумовно тягне за собою скасування рішення з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

При новому розгляді кримінального провадження слід більш повно та всесторонньо дослідити обставини кримінального провадження, дати належну правову оцінку всім доказам, визначитися з правильністю застосування кримінального закону, та прийняти справедливе, законне, обґрунтоване та вмотивоване рішення .

Щодо запобіжного заходу, колегія суддів встановила наступне.

Судом першої інстанції запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_8 до вступу вироку в законну силу залишено без змін тримання під вартою.

Однак, скасовуючи вирок суду з зазначених вище обставин, колегія суддів, відповідно до вимог ст.178 КПК України, враховуючи дані про особу обвинуваченого, тяжкість покарання, що загрожує останньому у разі доведення його винуватості у їх вчиненні, конкретні обставини кримінального провадження, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, вважає, що виконання ОСОБА_8 процесуальних обов`язків не можливе при застосуванні більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, а тому слід продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_8 строк тримання під вартою на 60 днів.

Керуючись ст.ст. 404, 405,407, 410,412, 418,419 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 задовольнити частково.

Вирок Галицького районного суду Івано Франківської області від 12 червня 2017 року про обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.3 КК України скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Запобіжний захід ОСОБА_8 , тримання під вартою продовжити до 26.11.2017 року включно.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий ОСОБА_3

Судді: ОСОБА_4

ОСОБА_5