Справа № 442/8106/17
Провадження № 1-кс/442/1454/2017
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 листопада 2017 року слідчий суддя Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_1 за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області майора поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Дрогобицької місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна,
в с т а н о в и в :
Слідчий Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області майор поліції ОСОБА_3 звернувся до Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області з клопотанням про арешт майна, в якому просить накласти арешт на майно,яке являється речовим доказом у кримінальному провадженні 0002084 від 11.10.2017, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України, а саме на мобільний телефон марки „Lenovo K-10 a40 чорного кольору, IMEI 1: НОМЕР_1 ; IMEI 2: НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 . В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що досудовим розслідуванням встановлено, що в один із днів квітня 2017 року ОСОБА_6 , діючи з корисливих мотивів та з прямим умислом на заволодіння транспортним засобом, шляхом злому вхідних дверей, проник у гаражне приміщення на огородженому подвір`ї приватного будинку АДРЕСА_2 , - звідки повторно, таємно, незаконно заволодів мотоциклом марки „ИЖ Планета-4 реєстраційний номер НОМЕР_3 , синього кольору, вартістю 4000 грн, який належить ОСОБА_7 , чим завдав потерпілому матеріальної шкоди на вказану суму. Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у повторному незаконному заволодінні транспортним засобом, поєднаним із проникненням у приміщення, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України.

Крім цього, 08.10.2017 приблизно о 04 год. 00 хв. ОСОБА_6 , діючи з корисливих мотивів та з прямим умислом на заволодіння чужим майном, перебуваючи по АДРЕСА_3 у автомобілі марки ВАЗ-2109, д.н.з. НОМЕР_4 сірого кольору, який належить ОСОБА_8 , переконавшись, що його дії є непомітними та ніким не будуть викриті, повторно, таємно викрав мобільний телефон ОСОБА_5 марки „Lenovo K-10a40 чорного кольору, IMEI 1: НОМЕР_1 ; IMEI 2: НОМЕР_2 , - вартістю 3100 грн, із поміщеним у нього сім карткою мобільного оператора стільникового зв`язку „Київстар, вартістю 10 грн та чехлом книжкоподібного типу до вказаного телефону, вартістю 40 грн, який випав із зовнішньої нагрудної кишені верхнього одягу потерпілого на заднє сидіння автомобіля, чим завдав потерпілому майнової шкоди на загальну суму 3150 грн. Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у таємному викраденні чужого майна (крадіжці) вчиненому повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

В ході огляду місця події від 16.11.2017 у громадянина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Кавсько Стрийського району Львівської області, який проживає за адресою: АДРЕСА_4 , - громадянина України, раніше судимого, вилучено мобільний телефон марки „Lenovo K-10 a40 чорного кольору, IMEI 1: НОМЕР_1 ; IMEI 2: НОМЕР_2 , який належить потерпілому ОСОБА_5 .

Враховуючи наведене, з метою попередження незаконного відчуження майна, знищення речових доказів чи інших негативних наслідків, які можуть перешкодити проведенню всебічного та повного досудового розслідування, та те, що тимчасово вилучене майно має значення речового доказу у кримінальному провадженні, оскільки є предметом вчинення злочину, з метою забезпечення збереження речових доказів слідчий просить клопотання задовольнити.
Слідчий в судовому засіданні клопотання підтримав.
Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України неприбуття в судове засідання підозрюваного та власника майна не перешкоджає розгляду клопотання.
Згідно норми ч. 1 ст. 107 КПК України фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.
Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Відповідно до ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.
У ч. 1 ст.168 КПК зазначено, що тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час затримання особи підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
За змістом п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Слідчий суддя дійшов висновку про наявність правових підстав для накладення арешту на мобільний телефон марки „Lenovo K-10 a40 чорного кольору, IMEI 1: НОМЕР_1 ; IMEI 2: НОМЕР_2 , оскільки клопотання містить достатність доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, а обмеження права на користування та розпорядження майном є розумними та співрозмірним заходом, що відповідає завданням кримінального провадження.
На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя
у х в а л и в:
Клопотання слідчого Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області майора поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Дрогобицької місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна задовольнити.
Накласти арешт на мобільний телефон марки „Lenovo K-10 a40 чорного кольору, IMEI 1: НОМЕР_1 ; IMEI 2: НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом 5 днів із дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Слідчий суддя ОСОБА_1