Справа № 461/5232/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.09.2017 року м.Львів

Галицький районний суд м.Львова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинувачена ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Дніпропетровська обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, заміжній, уродженки м. Ковров, Володимирської області, (Російська Федерація), яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , безпартійній, з вищою освітою, пенсіонерці, не судимій,,

яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 320 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 маючи вищу медичну освіту (фармацевта) та, володіючи спеціальними медичними знаннями, будучи провізором аптечного закладу ПП «Аніла», що здійснює свою підприємницьку діяльність за адресою: м. Львів, вул. Тарнавського, 1046 приблизно о 13.30 год. 15 січня 2016 року, всупереч вимогам наказу МОЗ України №360 від 19.07.2005 року «Про затвердження правил виписування рецептів на лікарські засоби і вироби медичного призначення з аптек та їх структурних підрозділів» відпустила без відповідного рецепту на придбання медичного препарату, а саме бланку Ф-1 громадянину ОСОБА_6 1 (один) блістер, в якому знаходилось 10 таблеток медичного препарату «Пенталгін-ФС». У подальшому, ОСОБА_6 із вказаним блістером, в якому знаходилось 10 таблеток медичного препарату «Пенталгін-ФС» та чеком прийшов в Личаківський РВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області та добровільно видав його працівникам міліції.

19.06.2017 року, на стадії досудового розслідування, між прокурором Львівської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_7 та обвинуваченою ОСОБА_8 укладено угоду про визнання винуватості, за умови якої ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.320 КК України, та вона повністю визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Частиною 4 ст.469 КПК України передбачено, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена в провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 , є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, характеризується з позитивної сторони. Враховуючи ступень тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочин середньої тяжкості), особу підозрюваної, яка уперше притягується до кримінальної відповідальності, раніше не судимої, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та беззастережне визнання своєї винуватості, сторони вважають за можливе призначити покарання обвинуваченій за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.320 КК України, у вигляді штрафу.

Під час підготовчого судового засідання ОСОБА_8 пояснила, що дійсно скоїла даний злочин. З прокурором уклала угоду про визнання винуватості, яку вона та її захисник підтримали та просила затвердити.

Прокурор просив суд затвердити угоду про визнання винуватості з покаранням, яке визначено під час досудового розслідування.

Перевіривши зміст угоди про визнання винуватості, заслухавши прокурора, обвинувачену та її захисника, суд дійшов висновку, що угода підлягає затвердженню, з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що угода укладена добровільно, без будь-якого примусу чи погроз; її умови не суперечать вимогам Кримінального кодексу України та Кримінально-процесуального кодексу України; правова кваліфікація кримінального правопорушення визначена правильно; матеріалами кримінальним провадженням доводяться фактичні обставини визнання винуватості обвинувачених; обвинувачена підозрюється у вчинені злочину середньої тяжкості; обвинувачена раніше не судима, характеризуються позитивно.

Жодної з підстав для відмови у затвердженні угоди, передбачених ч.7 ст.474 КПК України, судом не встановлено.

Обставинами, які пом`якшують покарання є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, обтяжуючих покарання судом не встановлено.

В судовому засіданні обвинувачена заявила клопотання про звільнення її від покарання на підставі Закону України «Про амністію у 2016 році» у зв`язку з тим, що вона на момент набрання чинності зазначеним законом була пенсіонеркою, що підтверджується пенсійним посвідченням.

Беручи до уваги те, що ОСОБА_5 є пенсіонеркою, не заперечує проти застосування до неї акта амністії, тому вона підлягає звільненню від відбування покарання на підставі ст. 1 п. «ґ» Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року, до набрання чинності яким вчинено злочин, проти чого обвинувачена не заперечувала у судовому засіданні.

З урахуванням викладеного суд вважає угоду такою, що підлягає затвердженню.

Керуючись ст.ст.374, 394, 474-475 КПК України, суд
З А С У Д И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченою ОСОБА_5 за ч.1 ст.320 КК України, укладену 19.06.2017 року.

ОСОБА_5 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.320 КК України, та призначити їй покарання у вигляді штрафу п`ятдесят неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн.

Звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного їй покарання на підставі ст. 1 п «ґ» Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року.

З підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України, вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Львівської області через Галицький районний суд міста Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1