Справа № 488/1012/15-к
Провадження № 1-кп/488/151/15 р.

У Х В А Л А

01.04.2015 року
Корабельний районний суд міста Миколаєва
головуючого - суддіОСОБА_1
при секретаріОСОБА_2 ,
прокурора обвинувачених їх захисника потерпілої її представника потерпілого його представникаОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні матеріали кримінального провадження відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 121 ч.2, 296 ч.2 КК України; ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 296 ч.2 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
Кримінальне провадження підсудне Корабельному районному суду м. Миколаєва, підстав для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 частини 3 статті 314 КПК України не встановлено, обвинувальний акт складений відповідно до вимог чинного законодавства.
Вислухавши думку учасників процесу, суд вважає, що кримінальне провадження слід призначити до судового розгляду у відкритому судовому засіданні.
Прокурором заявлені клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , у вигляді домашнього арешту відносно обвинуваченого ОСОБА_5 .
В обґрунтування клопотання прокурор зазначає, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочинів, один з яких є тяжким, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину середньої тяжкості, вчинених при наступних обставинах.
В ніч з 25.04.2014 року на 26.04.2014 року близько 00-00 год. ОСОБА_5 , спільно з ОСОБА_11 , проходячи біля будинку № 13 по пр. Корабелів в м. Миколаєві, помітив на лавці, яка розташована поблизу вказаного будинку, раніше не знайомих йому ОСОБА_12 та ОСОБА_9 і попросив у вказаних осіб цигарки. Отримавши відмову, використовуючи малозначний привід, розпочав суперечку, яка переросла у сварку, в ході якої ОСОБА_5 , безпричинно, з хуліганських спонукань, ігноруючи сформовані у суспільстві загальноприйняті норми моралі, діючи з особливою зухвалістю, несподівано, умисно наніс удар лівою рукою в обличчя ОСОБА_9 , від якого останній, втративши рівновагу, впав. ОСОБА_12 , з метою захисту ОСОБА_9 та недопущення протиправних дій ОСОБА_5 , відштовхнув його тим самим надав можливість ОСОБА_9 встати з землі, та подовжити чинити опір. Після того як ОСОБА_9 піднявся з землі, він та ОСОБА_12 наблизились до ОСОБА_5 з метою надання опору його неправомірним діям. В той момент ОСОБА_11 , намагаючись зупинити бійку, яка почалась між ОСОБА_5 з одного боку та ОСОБА_9 і ОСОБА_12 з іншого боку, покликала на допомогу ОСОБА_4 , який разом з ОСОБА_13 знаходився на відстані від місця бійки. ОСОБА_4 , наблизившись до ОСОБА_12 , відтягнув його від ОСОБА_5 , та, діючи умисно, наніс кулаками декілька ударів в область обличчя та голови ОСОБА_12 , від яких останній впав на ґрунтове покриття і більше не вставав.
В результаті нанесених ОСОБА_4 ударів в обличчя та голову ОСОБА_12 , остатній отримав тілесні ушкодження у вигляді забитої рани лоба, синців та садна обличчя, садна шиї, крововиливів та забитої рани слизової верхньої губи, багатоуламковий перелам костей та хрящів носу, крововиливу під тверду та м`яку оболонки в м`які покрови голови.
Після того як ОСОБА_12 впав на землю та перестав чинити опір, ОСОБА_4 , безпричинно, з хуліганських спонукань, ігноруючи сформовані у суспільстві загальноприйняті норми суспільної моралі, діючи з особливою зухвалістю, з метою надання допомоги ОСОБА_5 у спричиненні тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , направився до проїжджої частини пр. Корабелів, де відбувалась бійка між ОСОБА_9 та ОСОБА_5 . ОСОБА_9 , побачивши, як до нього наближається ОСОБА_4 , вирішив, що не зможе чинити фізичний опір ОСОБА_14 та ОСОБА_5 , і був змушений рятуватися втечею.
ОСОБА_5 та ОСОБА_4 з місця події зникли.
Відповідно до висновку судово-медичної експертної комісії Херсонського обласного бюро СМЕ № 46 від 29.09.2014 року, смерть ОСОБА_12 настала в результаті механічної асфіксії внаслідок аспірації крові, яка розвинулась в результаті багатоуламкового переламу костей та хрящів носу, яка супроводжувалась значною крововтратою. Синці, садна носу з багатоуламковим переламом його костей та хрящів, яке супроводжувалось небезпечним для життя станом аспірацією крові, відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, та знаходяться у причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті ОСОБА_12 .
07.10.2014 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 121 ч.2, 296 ч.2 КК України, ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 296 ч.2 КК України, а 14.10.2014 року відносно ОСОБА_15 обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, термін дії якого на теперішній час сплив.
В судовому засіданні обвинувачені не заперечували свою причетність до вказаних подій.
Серед ризиків, визначених ст. 177 КПК України, прокурор в обох клопотаннях зазначає можливий вплив на свідків та іншого обвинуваченого, а також перешкоджання кримінальному провадженню іншим шляхом, оскільки свідок ОСОБА_16 під час досудового розслідування змінював показання, а зі свідками ОСОБА_17 та ОСОБА_11 . ОСОБА_4 підтримує дружній зв`язок.
Серед обставин, які свідчать про наявність таких ризиків, прокурор вказує на вчинення правопорушення у стані алкогольного сп`яніння, тяжкість покарання, вчинення у співучасті, характер правопорушення, невизнання вини.
Потерпіла ОСОБА_7 заявила аналогічне клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , посилаючись на наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, серед яких можливе переховування від суду, незаконний вплив на свідків чи іншого обвинуваченого, перешкоджання кримінальному провадженню іншим шляхом, вчинення іншого кримінального правопорушення.
Вислухавши прокурора, потерпілих та їх представників, обвинувачених та їх захисника, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ст. 176 ч.4 КПК України запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора; під час судового провадження судом за клопотанням прокурора.
Таким чином, потерпіла не наділена правом подавати клопотання про застосування запобіжного заходу, а тому в задоволенні її клопотання слід відмовити.
Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України.
Відповідно до п.п.5,6 ч.1 ст.184 КПК України клопотання про застосування запобіжного заходу повинно містити виклад обставин, на підставі яких прокурор дійшов висновку про наявність одного або кількох ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини; обґрунтування неможливості запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу.
Відповідно до ст. 194 ч.1 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України і на які вказує прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Відповідно до ст. 194 ч.2 КПК України суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною 1 цієї статті.
Відповідно до ст.194 ч.4 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені п.п.1,2 ч.1 ст.194 КПК України, але не доведе обставини, передбачені п.3 ч.1 цієї статті, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, що зазначений у клопотанні.
Аналізуючи викладене, суд доходить висновку про те, що єдиним реальним ризиком із числа визначених ст. 177 КПК України та зазначених прокурором в обох клопотаннях, є можливий вплив з боку ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на свідків ОСОБА_17 , ОСОБА_11 , а також один на одного, оскільки вони є знайомими. При цьому посилання на будь-які матеріали, як того вимагає п.5 ч.1 ст.184 КПК України, відсутні. Жодним чином не обґрунтований ризик перешкоджання кримінальному провадженню іншим шляхом, а також, не обґрунтовано неможливість запобігти вказаним у клопотанні ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.
Таким чином, з урахуванням того, що тримання під вартою є найбільш суворим запобіжним заходом, застосування якого потребує дуже виваженого підходу і не може ґрунтуватися лише на тяжкості покарання, як того вимагає практика ЄСПЛ, керуючись ст. 29 Конституції України, згідно якої кожна людина має право на свободу та особисту недоторканість, ст. 33 Конституції України, згідно якої кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання,а також враховуючи те, що прокурором не обґрунтовано неможливість запобігти вказаним у клопотанні ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, суд вважає, що в задоволенні клопотань про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_18 , слід відмовити.
Натомість, зважаючи на наявність ризику незаконного впливу на свідків ОСОБА_17 та ОСОБА_11 а також на обвинувачених один на одного, суд вважає за необхідне застосувати відносно ОСОБА_4 та ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладенням обов`язку утриматися від спілкування з вказаними свідками та один з одним до моменту допиту всіх вказаних осіб в судовому засіданні.
Керуючись статтями 314 316, 177, 179, 193, 194, 196 КПК України, -
Судовий розгляд кримінального провадження відносно ОСОБА_4 , ОСОБА_5 призначити на 10-00 год. 08.04.2015 року.
Судовий розгляд провадити суддею одноособово у відкритому судовому засіданні.
В судове засідання викликати учасників провадження.
В задоволенні клопотання потерпілої про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , - відмовити.
В задоволенні клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , - відмовити.
В задоволенні клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_5 , - відмовити.
Застосувати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання утримуватися від спілкування із свідками ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , обвинуваченим ОСОБА_5 до моменту їх допиту в судовому засіданні.
Застосувати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання утримуватися від спілкування із свідками ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , обвинуваченим ОСОБА_4 до моменту їх допиту в судовому засіданні.
Контроль за виконанням ухвали в частині обраного запобіжного заходу покласти на прокурора Корабельного району м. Миколаєва.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1