Справа № 183/4834/17
№ 1-кп/183/381/18
В И Р О К
іменем України
12 січня 2018 року м. Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0003414 відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт. Меліоративне Новомосковського району Дніпропетровської області, громадянки України, не працюючої, не заміжньої, з середньою освітою, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

обвинуваченої у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України, -

в с т а н о в и в:
В період з 06 серпня 2016 року по 07 грудня 2016 року ОСОБА_6 , маючи умисел на зайняття видами господарської діяльності щодо яких існує спеціальна заборона встановлена законом, діючи умисно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, з метою отримання неконтрольованого державою прибутку, достовірно знаючи, що гральний бізнес в Україні заборонений згідно із Законом України «Про заборону грального бізнесу в Україні» №1334-VI від 15.05.2009 року, в порушення встановленого законодавством України порядку заняття дозволеними видами господарської діяльності та вказаного Закону, вчинила злочин за наступних обставин.

Так, в період з 06 серпня 2016 року по 07 грудня 2016 року ОСОБА_6 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на зайняття гральним бізнесом, працюючи відповідно до встановленого графіка виходу на роботу для належного функціонування грального закладу, перебуваючи в приміщенні, розташованому по АДРЕСА_2 , в якому невстановлена слідством особа організувала гральний заклад та встановила гральне обладнання, за дорученням якої ОСОБА_5 виконувала організаційні функції адміністратора грального закладу, пов`язані з наданням можливості доступу до азартних ігор, які полягали у забезпеченні збереження та функціонування ігрових автоматів марки «MegaJack» та «APEX», які використовувалися як апарати для проведення азартних ігор, та на яких встановлено програмне забезпечення, котре використовує алгоритми роботи генератора випадкових чисел, а також персональних комп`ютерів, які виконували функцію емуляторів азартної гри, наданні вказаного обладнання для користування гравцям з метою здійснення азартної гри, забезпеченні обліку доходів та видатків від протиправної діяльності, отриманні грошових ставок та видачі грошових коштів в якості виграшів переможцям азартних ігор.

Таким чином, ОСОБА_6 в період з 06 серпня 2016 року по 07 грудня 2016 року, порушуючи вимоги Закону України «Про заборону грального бізнесу в Україні» № 1334-VI від 15.05.2009 року, виконуючи функції адміністратора грального закладу, використовуючи облаштоване гральним обладнанням приміщення, систематично надаючи послуги клієнтам закладу, здійснювала діяльність з надання можливості доступу до азартної гри, умовою якої є внесення гравцем ставки, що надає можливість отримати виграш (приз), і результат якої повністю або частково залежить від випадковості, тобто здійснювала діяльність, пов`язану із зайняттям гральним бізнесом.

Дії ОСОБА_5 кваліфіковані стороною обвинувачення за ч. 1 ст. 203-2 КК України як зайняття гральним бізнесом.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 пояснила, що обставини, викладені в обвинувальному акті, не оспорює та повністю визнає себе винною у пред`явленому їй обвинуваченні. Показала, що з 06 серпня 2016 року по 07 грудня 2016 року без офіційного працевлаштування фактично виконувала функції адміністратора грального закладу, який розташований в приміщенні по АДРЕСА_2 , де були розміщені гральні автомати, вона забезпечувала роботу цього закладу, обслуговувала клієнтів. Працювала за графіком по змінах разом з іншим адміністратором. Цей заклад дозвільних документів не мав, працював цілодобово, вхід до нього був зазвичай вільний, але на розсуд адміністратора певним особам вхід міг бути обмежений. Гральні автомати також працювали цілодобово, приймали гроші від клієнтів для гри. Їй відомо, що власником цього приміщення є громадянин на прізвище ОСОБА_7 . Хто саме організував роботу цього закладу і кому належать гральні автомати вона не знає, всі питання вона вирішувала з дівчиною, яка також працювала адміністратором. Хто забирав гроші з гральних автоматів також не знає. Не знала, що за таку діяльність передбачена кримінальна відповідальність. В скоєному щиро кається.

Оскільки учасники судового провадження, в тому числі обвинувачена, не оспорювали в судовому засіданні обставини, при яких скоєно злочин, суд, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і учасники судового процесу проти цього не заперечували. Також в судовому засіданні суд роз`яснив учасникам судового процесу, що у даному випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Судом було з`ясовано, що учасники судового процесу правильно розуміють зміст вищенаведених обставин та наслідки такого порядку дослідження доказів, а також встановлено відсутність сумнівів у добровільності їх позиції.

Отже, суд вважає вину обвинуваченої ОСОБА_5 у вчиненні злочину встановленою та доведеною, і її дії за пред`явленим обвинуваченням слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 203-2 КК України як зайняття гральним бізнесом.

При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченій суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, сукупність усіх обставин у справі, дані про особу обвинуваченої. Так, обвинувачена ОСОБА_5 вчинила особливо тяжкий злочин, не працює, за місцем проживання характеризується задовільно, однак раніше не судима, на обліку у лікарів не перебуває, має на утриманні двох малолітніх дітей ОСОБА_8 , 2004 року народження, та ОСОБА_9 , 2010 року народження. Обставиною, яка пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття. Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено. Тому, беручи до уваги вказані вище обставини та особу обвинуваченої, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 покарання у виді штрафу на рівні мінімальної межі санкції ч. 1 ст. 203-2 КК України, оскільки достатніх підстав для застосування положень ч. 1 ст. 69 КК України та призначення вказаного покарання нижче від найнижчої межі, суд не знаходить. Таке покарання, на думку суду, відповідає обставинам справи, тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченої, і буде достатнім для її виправлення і запобігання вчиненню нею нових злочинів.

Доля речових доказів підлягає вирішенню відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Також, згідно з ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. У зв`язку із наведеним витрати на проведення судових комп`ютерно-технічних експертиз в сумі 18 700 гривень підлягають стягненню з обвинуваченої на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ст. 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в :
ОСОБА_5 визнати винуватою у пред`явленому їй обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України, та призначити їй покарання у виді штрафу у розмірі 10 000 (десяти тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 170 000 (сто сімдесят тисяч) гривень 00 копійок.

Речові докази: 18 системних блоків, вилучених в ході обшуків за адресою: АДРЕСА_2 , переданих на зберігання до камери зберігання речових доказів Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області; 22 ігрових автомати та 5 корпусів ігрових автоматів, вилучених в ході обшуків за адресою: АДРЕСА_2 , переданих на зберігання ДП «Спецсервіс-центр» (, юридична адреса: м. Київ, вул. Кутузова, 18/7), конфіскувати в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати на проведення судових комп`ютерно-технічних експертиз (висновок № 037 від 21.02.2017 року, висновок № 038 від 21.02.2017 року, висновок № 039 від 21.02.2017 року, висновок № 105 від 06.06.2017 року, висновок № 107 від 06.06.2017 року, висновок № 152 від 19.09.2017 року) в сумі 18 700 гривень 00 копійок.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення лише з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Копію вироку вручити обвинуваченій та прокурору негайно, після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1