Провадження № 1-кс/761/7317/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2018 року м.Київ
Слідчий суддя Шевченківського районного суду м.Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні клопотання прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000292 від 24.07.2014 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 258-5 КК України про арешт майна,-
В С Т А Н О В И В:
Прокурор відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України радник юстиції ОСОБА_3 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням у кримінальному провадженні № 0000292 від 24.07.2014 за ознаками складу злочинів, передбачених ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 258-5 КК України про арешт майна, підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Російської Федерації, а саме: НОМЕР_1 акцій ПАТ «БАНК ВТБ» (Російська Федерація, м. Санкт-Петербург, вул. Велика Морська, 29, індивідуальний податковий номер ), реєстродержателем яких є АТ «ВТБ Реєстратор» (Російська Федерація, м. Москва, вул. Правди, 23, індивідуальний податковий номер ).
Розслідуванням по провадженню встановлено, що впродовж березня-травня 2014 року на території м. Москва ОСОБА_4 створив та очолив організовану групу, яка здійснює матеріально-технічне забезпечення "ЛНР" і "ДНР". Зокрема, 07.05.2014 о 18.10 годині, шляхом прориву кордону України у районі КПП «Ізварино»,що розташовано на кордоні у Луганській області, за підтримки лідера фракції ЛДПР та члена Державної думи Російської федерації ОСОБА_4 , котрий скоїв незаконне постачання військової автотранспортної техніки терористичній організації, яка діє на території Луганської області України, а саме броньованого автомобіля «Тигр», з російським державним номером НОМЕР_2 , При цьому вказані терористичні організації, перебуваючи в підпорядкуванні громадян Російської Федерації здійснюють систематичні терористичні акти на органи державної влади, підрозділи Збройних сил України та Національної гвардії України, підприємства, організації та їх дії спрямовані на зміну меж території та державного кордону України, на порушення порядку, встановленого Конституцією України і руйнування інфраструктури ЛуганськоЇ області.
Відповідно до матеріалів кримінального провадження, підозрюваний є власником 73 529 411 акцій ПАТ «БАНК ВТБ» (Російська Федерація, м. Санкт-Петербург, вул. Велика Морська, 29, індивідуальний податковий номер ), реєстродержателем яких є АТ «ВТБ Реєстратор» (Російська Федерація, м. Москва, вул. Правди, 23, індивідуальний податковий номер ).
Ураховуючи викладене, з метою забезпечення конфіскації майна як додаткового покарання, необхідно накласти арешт на вказане нерухоме майно підозрюваного.
Прокурор внесене клопотання підтримав та наполягав на задоволенні.
Слідчий суддя, заслухавши прокурора, вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, дійшов висновку про таке.
Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно, зокрема, підлягає спеціальній конфіскації у третіх осіб для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Положеннями ч.2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається, серед іншого, з метою спеціальної конфіскації.
Таким чином, застосування ініційованого прокурором заходу забезпечення кримінального провадження на стадії досудового розслідування допускається за обов`язкової наявності зв`язку між майном, на яке планується накладення арешту, та його приналежності відповідному учаснику кримінального провадження.
Водночас, як вбачається з наданих слідчому судді матеріалів у даному кримінальному провадженні здійснюється розслідування за фактом фінансування тероризму, тобто дій, вчинений з метою фінансового або матеріального забезпечення терористичної групи (організації). Однак, матеріалами клопотання не доведено, що акцій ПАТ «БАНК ВТБ», на які прокурор просив накласти арешт, мають відношення до ОСОБА_4 , тобто можуть бути використані при виконанні покарання у вигляді конфіскації майна.
Частиною 11 статті 170 КПК передбачено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Таким чином, стороною обвинувачення не наведені правові підстави застосування ініційованого ним заходу забезпечення кримінального провадження, що у силу ч. 2 ст. 173 КПК є підставою для відмови у задоволенні клопотання.
Керуючись вимогами ст. 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -
У Х В А Л И В:
У задоволенні клопотання прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000292 від 24.07.2014 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 258-5 КК України про арешт майна відмовити.
На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1