Справа № 640/4533/18
н/п 1-кс/640/3012/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.03.2018 р. до суду надійшло клопотання старшого слідчого Індустріального ВП ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_2 , погоджене прокурором Харківської місцевої прокуратури № 3 юристом 1 класу ОСОБА_3 , яким просила розглянути клопотання і винести ухвалу про арешт майна, вилученого під час проведення огляду місця події за адресою АДРЕСА_1 : ножу з полімерною рукояткою коричневого кольору; фрагменту бинту із речовиною бурого кольору.
Слідчий також просив розглянути клопотання і винести ухвалу про арешт майна, добровільно виданого ОСОБА_4 23.03.2018: кофти сірого кольору з капюшоном, на якій є плями бурого кольору.
Встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 22.03.2018 року приблизно о 23.30 год., знаходився у квартирі АДРЕСА_2 , де в нього виник конфлікт із неповнолітнім ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , під час якого ОСОБА_4 , на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних стосунків, діючи з умислом, спрямованим на умисне заподіяння тілесних ушкоджень, навмисно наніс ОСОБА_5 один удар кухонним ножем у тулуб, спричинивши йому, згідно довідки КЗОЗ «Обласна дитяча клінічна лікарня № 1» № 01/295 від 23.03.2018 колото-різану рану грудної клітини, яка проникає в грудну порожнину зліва, гемопневмоторекс зліва. З отриманими тілесними ушкодженнями ОСОБА_5 був госпіталізований до КЗОЗ «Обласна дитяча клінічна лікарня № 1 », де проходить лікування з 23.03.2018.
З метою перевірки вказаного повідомлення, 23.03.2018 у період часу з 02.00 до 03.10 год слідчо оперативною групою Індустріального ВП ГУНП, відповідно до ст. 233 КПК України, за дозволом ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , здійснено проникнення та проведено огляд квартири АДРЕСА_2 . Під час огляду місця події було виявлено та вилучено : 1. Ніж з полімерною рукояткою коричневого кольору; 2. Фрагмент бинту з речовиною бурого кольору.
Повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, складено та вручено ОСОБА_4 23.03.2018, та ОСОБА_4 добровільно видав кофту сірого кольору з капюшоном, яка була на ньому одягнута під час конфлікту із ОСОБА_5 22.03.2018, та на якій є плями бурого кольору.
Слідчий вказує, що зазначені предмети, вилучені під час проведення огляду місця події та добровільно видані ОСОБА_4 , можуть містити на собі сліди злочину та сприяти встановленню всіх обставин події та встановленню особи, що скоїла вказаний злочин, у зв`язку зчим просить накласти арешт на вищевказане майно.
Крім того, слідчий зазначає, що на 29.03.2018 року ухвалою Київського районного суду м. Харкова було повернуто клопотання про арешт майна від 24.03.2018 для усунення порушень ч.2 ст. 171 КПК України, яка фактично була отримана прокурором 30.03.2018 о 11 год 21 хв. З метою усунення вказаних недоліків, 30.03.2018 було допитано підозрюваного ОСОБА_4 , який повідомив, що видані добровільно, 23.03.2018, речі належать йому. Також допитана в якості свідка ОСОБА_6 , яка повідомила, що вилучені під час огляду місця події з її квартири речі, належать їй.
Слідчий та прокурор в судове засідання не з`явились, 03.04.2018 на електронну адресу суду надіслали заяви, в яких просили розглядати клопотання без їх участі, клопотання підтримали, просили задовольнити.
Підозрюваний в судове засідання не з`явився, в матеріалах доданих до клопотання міститься заява ОСОБА_4 , в якій він просить розглядати клопотання про арешт належного йому майна без його участі, проти задоволення клопотання не заперечує.
ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилася, в матеріалах доданих до клопотання міститься заява, в якій вона зазначила, що не заперечує проти накладення арешту на належне їй майно, вилучене 23.03.2018 під час огляду місця події, клопотання просить розглядати без її участі.
Враховуючи вимоги ч.1 ст.172 КПК України, слідчий суддя вважає за можливе розглянути клопотання без участі слідчого та прокурора.
23.03.2018 року в період часу з 02 год 00 хв до 03 год 10 хв, проведено огляд місця події, а саме квартири АДРЕСА_2 . Під час огляду місця події було виявлено та вилучено: 1. Ніж з полімерною рукояткою коричневого кольору; 2. Фрагмент бинту з речовиною бурого кольору.
Повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, складено та вручено ОСОБА_4 23.03.2018, та ОСОБА_4 добровільно видав кофту сірого кольору з капюшоном, яка була на ньому одягнута під час конфлікту із ОСОБА_5 22.03.2018, та на якій є плями бурого кольору.
29.03.2018 до Київського районного суду м. Харкова надійшло надійшло клопотання старшого слідчого Індустріального ВП ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_2 , погоджене прокурором Харківської місцевої прокуратури № 3 юристом 1 класу ОСОБА_3 , яким просила розглянути клопотання і винести ухвалу про арешт майна, вилученого під час проведення огляду місця події за адресою АДРЕСА_1 , а саме: ножу з полімерною рукояткою коричневого кольору; фрагменту бинту із речовиною бурого кольору. Слідчий також просив розглянути клопотання і винести ухвалу про арешт майна, добровільно виданого ОСОБА_4 23.03.2018, а саме: кофти сірого кольору з капюшоном, на якій є плями бурого кольору.
Копію ухвали про повернення клопотання для усунення недоліків отримано прокурором 30.03.2018 о 11-21 год.
Клопотання про арешт майна надійшло до суду 03.04.2018 р. о 17-40 год.
Відповідно до вимог ст. 116 КПК України, строк не вважається пропущеним, якщо скаргу або інший документ здано до закінчення строку на пошту або передано особі, уповноваженій їх прийняти.
Таким чином, слідчим виконані вимоги ч. 3 ст. 172 КПК України, та дотримано вимоги закону щодо звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням про арешт майна після усунення недоліків.
Також слідчим були дотримані строки звернення до суду з клопотанням про арешт майна, встановлені ч. 5 ст. 171 КПК України, оскільки клопотання про арешт майна було направлено до суду засобами поштового зв`язку 31.01.2018.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 2 ст. 98 КПК України, документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.
Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу), 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу).
Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).
Слідчим доведено, що вищевказане майно, вилучене під час огляду місця події 23.03.2018 та добровільно видане підозрюваним 23.03.2018, має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Вилучене відповідно до протоколу огляду місця події від 23.03.2018 та добровільно видане підозрюваним ОСОБА_4 , майно, підлягає арешту, оскільки не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчий довів слідчому судді необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.
Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав до арешту майна, враховує можливість використання його як доказів у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а тому клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.
Враховуючи неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалося, що відповідає положенням ч.4 ст.107 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 98, 107, 132, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-
Накласти арешт на майно, вилучене під час проведення огляду місця події за адресою АДРЕСА_1 : ніж з полімерною рукояткою коричневого кольору; фрагмент бинту із речовиною бурого кольору.
Накласти арешт на майно, добровільно видане ОСОБА_4 23.03.2018 кофту сірого кольору з капюшоном, на якій є плями бурого кольору.
Місцем зберігання арештованого майна визначити СВ Індустріального ВП ГУНП в Харківській області, в порядку, визначеному Порядком зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.11.2012 №1104.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1