Справа № 453/489/17
№ провадження 1-кс/453/175/17
12.10.2017 року м. Сколе
Слідчий суддя Сколівського районного суду Львівської області ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2 ,
представника заявника ОСОБА_4 ,
розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Сколівського відділення поліції Стрийського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_5 від 31.05.2017 року про закриття кримінального провадження,-
Ухвалою від 26.07.2017 року відкрито провадження по скарзі ОСОБА_3 на постанову слідчого Сколівського відділення поліції Стрийського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_5 від 31.05.2017 року про закриття кримінального провадження, її розгляд призначено на 02.08.2017 року. Розгляд скарги відкладався на 19.09.2017 року, 03.10.2017 року та на 12.10.2017 року.
В судових засіданнях заявник та представник заявника вимоги підтримали, надали пояснення, аналогічні до викладених у скарзі та просили скасувати постанову про закриття кримінального провадження.
Слідчий Сколівського відділення поліції Стрийського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_5 в судовому засіданні 03.10.2017 року проти задоволення скарги заперечив, надав пояснення про те, що оскаржувана постанова про закриття кримінального провадження винесена за результатами повного, всебічного та об`єктивного розслідування, оскільки було допитано свідків, проведено їх одночасні допити з метою з`ясування причин розбіжностей у їх показаннях. Крім того, зазначав, що оскаржувану постанову про закриття кримінального провадження було скеровано заявниці 31.05.2017 року. На підставі наведеного просив у задоволенні скарги відмовити.
Дослідивши матеріали скарги, оглянувши матеріали наданого слідчим Сколівського відділення поліції Стрийського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_5 кримінального провадження, заслухавши пояснення учасників процесу, слідчий суддя дійшов наступного висновку.
Відповідно до ст.55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Саме в запроваджені механізму реального захисту громадянами своїх прав у суді полягає здійснення функцій правової держави та її утвердження як такої.
31.03.2017 року ОСОБА_3 звернулась до Сколівського ВП Стрийського ВП ГУНП у Львівській області з заявою про вчинення злочину ОСОБА_3 , який, з її слів, 31.03.2017 року близько 15:40 годин на сільській дорозі в с. Ялинкувате Сколівського району Львівської області завдав їй тілесних ушкоджень.
Щодо посилання слідчого Сколівського відділення поліції Стрийського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_5 на те, що оскаржувану постанову про закриття кримінального провадження було скеровано заявниці 31.05.2017 року, то такі посилання не підтверджені ним належними доказами. Більше того, такі посилання слідчого спростовуються долученою заявником в судовому засіданні довідкою відділення поштового зв`язку від 06.10.2017 року, з якої вбачається, що за період з 31.05.2017 року по 29.06.2017 року жодної письмової кореспонденції зі Сколівського ВП Стрийського ВП ГУПН у Львівській області не надходило ( а.с.25).
Як вбачається із постанови про закриття кримінального провадження, провадження було закрите у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_3 складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України.
Слідчий суддя звертає увагу на те, що під час здійснення досудового розслідування, слідчим Сколівського відділення поліції Стрийського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_5 проведено ряд слідчих дій, а саме: залучено експерта та призначено судово-медичну експертизу, допитано ряд осіб: свідків - ОСОБА_9 (проведено 31.03.2017 року), ОСОБА_3 (проведено 31.03.2017 року), ОСОБА_9 (проведено 05.04.2017 року), потерпілої ОСОБА_3 (проведено 05.04.2017 року), свідка ОСОБА_3 (проведено 05.04.2017 року), проведено одночасний допит потерпілої ОСОБА_3 та свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_3 (проведено 05.04.2017 року), проведено допит свідків ОСОБА_11 (проведено 06.04.2017 року), ОСОБА_12 (проведено 06.04.2017 року), ОСОБА_13 (проведено 06.04.2017 року), проведено одночасний допит потерпілої ОСОБА_3 , свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_13 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 (проведено 06.04.2017 року), проведено допит свідків ОСОБА_6 (проведено 22.04.2017 року), ОСОБА_7 (проведено 22.04.2017 року), ОСОБА_14 (проведено 22.04.2017), зібрано документи, що характеризують ОСОБА_3 .
Посилання заявника на відмову у задоволенні її клопотання про повторний допит свідків зі сторони підозрюваного в її присутності та присутності її представника, то слідчий суддя звертає увагу, що у даному кримінальному провадженні підозра жодній особі не здійснювалось. Крім того, в матеріалах кримінального провадження відсутнє клопотання заявника вказаного змісту. Не подано заявником та її представником доказів звернення до слідчого із вказаним клопотанням і при розгляді скарги на постанову про закриття слідчим суддею.
Не заслуговують на увагу і посилання заявника на те, що слідчим не було допитано, в тому числі і під час одночасного допиту, свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , про яких вказала свідок ОСОБА_9 , натомість їх допит відбувся лише після заявленого ОСОБА_3 письмового клопотання про допит інших свідків. Зокрема, слідчий суддя наголошує, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 були допитані слідчим, а проведення їх допиту після подання заявником відповідного клопотання не стосується повноти проведення досудового розслідування. Щодо свідка ОСОБА_8 , то слідчий суддя звертає увагу, що на допит вказаного неповнолітнього не надано згоди його матір`ю ОСОБА_6 , докази чого містяться в матеріалах кримінального провадження.
В той же час, слідчий суддя вважає за необхідне звернути увагу на те, що в основу рішення про закриття кримінального провадження слідчий Сколівського відділення поліції Стрийського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_5 поклав показання свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_14 . Натомість, слідчим жодним чином не спростовано посилань потерпілої ОСОБА_3 , свідка ОСОБА_9 , про нанесення потерпілій ударів ОСОБА_3 , з огляду на наявний в матеріалах справи Висновок експерта № 33 від 04.04.2017 року, яким встановлено наявність у громадянки ОСОБА_3 синців на лівій руці та ногах, які утворилися від дії тупих предметів із обмеженою контактуючою поверхнею, котрими, з-поміж іншого, могли бути натуральні знаряддя людини руки та ноги 31.03.2017 року. Зокрема, слідчим не встановлено іншого походження тілесних ушкоджень, зафіксованих у вказаному Висновку експерта № 33 від 04.04.2017 року, що б доводило показання свідків про відсутність бійки між потерпілою та ОСОБА_3 .
Слідчий суддя також вважає підставним посилання заявника як на підставу для тверджень про неповноту досудового розслідування на те, що слідчим не було задоволено клопотання ОСОБА_3 про допит як свідка її сина ОСОБА_10 , оскільки в матеріалах кримінального провадження відсутній допит такого свідка, а також відсутні будь-які документальні обґрунтування причин непроведення такого.
Статтею 2 КПК України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до ч.1 ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
Згідно ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання; обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення; обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
В силу ст.93 КПК України збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження у порядку, передбаченому цим кодексом.
Відповідно до ст.94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.
Відповідно до ч. 1 ст.307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала, яка згідно ч.2 цієї статі може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмовити у задоволенні скарги.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 19, 55 Конституції України, ст.ст. 214, 303-307, 318-380 КПК України, слідчий суддя
Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Сколівського відділення поліції Стрийського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_5 від 31.05.2017 року про закриття кримінального провадження задоволити.
Постанову слідчого Сколівського відділення поліції Стрийського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_5 від 31.05.2017 року про закриття кримінального провадження - скасувати.
При проведені досудового розслідування виконати зазначені в мотивувальній частині ухвали слідчі дії.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено 17.10.2017 року.

Слідчий суддя
Сколівського районного суду ОСОБА_1