Справа № 456/3608/17
Провадження № 1-кс/456/737/2017
УХВАЛА

іменем України

"11" грудня 2017 р. слідчий суддя Стрийського міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши скаргу за заявою ОСОБА_4 на бездіяльність працівників Стрийського ВП ГУНП у Львівській області щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань,-
ВСТАНОВИВ:
Заявник ОСОБА_4 звернулась до слідчого судді з скаргою, в якій просить зобов`язати службову особу Стрийського відділу поліції ГУНП у Львівській області, уповноважену на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, у відповідності до вимог ст.214 КПК України зареєструвати заяву ОСОБА_4 від 31.10.2017 р. та внести д Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про кримінальне правопорушення за п.1 ст.206 КК України.
В обґрунтування скарги заявник покликається на те, що 31.10.2017 р. вона направила в Стрийський відділ поліції заяву про вчинення злочину ОСОБА_5 , передбаченого ст.206 КК України. 03.11.2017 р, відповідно до інформації з офіційного веб-сайту Укрпошти, з розділу «Відстеження відправлень», вбачається, що заява ОСОБА_4 була отримана Стрийським відділом поліції. Проте на момент звернення до суду з даною скаргою жодних дій не вчинено, чим порушено вимоги ст.214 КПК України. Тому, такі дії останніх змушують її звернутися з даною скаргою до слідчого судді.
В судове засідання заявниця та її адвокат не з`явились, проте адвокат ОСОБА_6 подав клопотання про розгляд скарги у їхній відсутності.
Представник Стрийського ВП ГУНП у Львівській області в судове засідання не з`явився.
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні проти скарги заперечив.
Заслухавши пояснення прокурора, дослідивши матеріали скарги, приходжу до наступного висновку.
Статтею 55 Конституції України, кожному громадянину гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, посадових і службових осіб.

Згідно із ст. 8 Конституції України норми Конституції є нормами прямої дії. Звернення до суду за захистом конституційних прав і свобод людини гарантується.

Відповідно до ч.3 ст.21 КПК України кожен має право на участь у розгляді в суді будь-якої інстанції справи, що стосується його прав та обов`язків, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Главою 26 КПК визначено порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування. Частиною 1 ст. 303 КПК передбачено, які рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора підлягають оскарженню під час досудового провадження та ким (заявником, потерпілим, підозрюваним, володільцем майна тощо) такі рішення, дії або бездіяльність можуть бути оскаржені. Зокрема, п.1 ч.1 ст.303 КПК визначено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне

правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Так, забезпечуючи принцип доступу до правосуддя, в порядку ст.21 КПК України та ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, слідчим суддею Стрийського міськрайонного суду Львівської області 20.11.2017 р. відкрито провадження та призначено скаргу до розгляду.

За змістом п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України необхідною умовою внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань є наявність обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Нормами Кримінального кодексу України передбачено, які саме діяння є правопорушеннями (злочинами), в чому полягає об`єктивна та суб`єктивна сторона того чи іншого злочину, кваліфікуючі ознаки та інше. У випадках, якщо в заяві чи повідомленні є ті чи інші об`єктивні дані, що свідчать дійсно про ознаки того чи іншого злочину, то є підстави вважати таку заяву чи повідомлення саме заявою чи повідомленням про злочини і тільки такі заяви і повідомлення повинні вноситись до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Якщо ж у повідомленнях чи заявах таких ознак немає, то вони не можуть вважатись такими, які підлягають обов`язковому внесенню до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Як вбачається з доводів скарги та встановлено в судовому засіданні, що заявник ОСОБА_4 , 06.11.2017 р. звернулась до Стрийського ВП ГУНП у Львівській області з заявою, в якій просить прийняти та невідкладно зареєструвати подану нею заяву про вчинення злочину до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, яке передбачене ч.1 ст.206 КК України.

Відповідно до ч.1 ст.206 КК України протидія законній господарській діяльності, тобто протиправна вимога припинити займатися господарською діяльністю чи обмежити її, укласти угоду або не виконувати укладену угоду, виконання (невиконання) якої може заподіяти матеріальної шкоди або обмежити законні права чи інтереси того, хто займається господарською діяльністю, поєднана з погрозою насильства над потерпілим або близькими йому особами, пошкодження чи знищення їхнього майна або захоплення цілісного майнового комплексу, його частини, будівель, споруд, земельної ділянки, об`єктів будівництва, інших об`єктів та незаконне припинення або обмеження діяльності на цих об`єктах та обмеження доступу до них за відсутності ознак вимагання.
Слідчий суддя, не вдаючись в оцінку доказів та з`ясування фактичних обставин справи, на даній стадії перевіряє, чи дійсно в повідомленні є ті чи інші об`єктивні дані, що свідчать про ознаки того чи іншого злочину, та враховує, що до компетенції слідчого не належить здійснення оцінки обґрунтованості заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, а законом передбачено лише обов`язок уповноважених органів здійснити фіксацію наданих особою відомостей про кримінальне правопорушення, які вона надає усвідомлено для реалізації відповідними органами завдань кримінального провадження, та вважає, що відсутні підстави вважати таке повідомлення саме повідомленням про злочини.
В судовому засіданні оглядом матеріалів ЖЕО №9244 від 06.11.2017 р. встановлено, що по заяві ОСОБА_7 було ініційовано перевірку за підсумками якої, у зв`язку з відсутністю даних, які б вказували на наявність кримінального правопорушення та неможливістю у зв`язку з цим внесення відповідної інформації до ЄРДР, матеріали ЖЕО №9244 від 06.11.2017 р. було скеровано начальнику Стрийського ВП ГУНП у Львівській області для їх розгляду в порядку ЗУ «Про звернення громадян». Останнім для виконання матеріали передано дільничому інспектору ОСОБА_8 ..

Згідно висновку ДОП СППП Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_8 , погодженого з начальником СППП Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_9 та заступником начальника Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_10 від 20.11.2017 р., подальшу перевірку по заяві ОСОБА_4 припинено.

Листом від 22.11.2017 р. з №15501 заявницю повідомлено що її заява про вчинення злочину ОСОБА_5 передбаченого ст. 206 КК України розглянута. Прийнято рішення про припинення подальшої перевірки. Для вирішення питань цивільно-правового характеру, які виникли між сторонами рекомендовано звертатися до суду.

А відтак, відсутні підстави вважати, що працівниками Стрийського ВП ГУНП у Львівській області порушено вимоги КПК України та вчинено бездіяльність.

Разом з тим, суд вважає за необхідне звернути увагу, на те що, як вбачається з матеріалів ЖЕО №9244 від 06.11.2017 р., а саме ухвали Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 10.02.2017 р. про забезпечення позову, в провадженні суду перебуває справа за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 , ОСОБА_11 , треті особи: виконавчий комітет Стрийської міської ради Львівської області, департамент державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області про заборону діяльності, яка створює загрозу життю, здоров`ю, майну фізичної особи та стягнення шкоди завданої ремонтними роботами. Тобто, між сторонами наявний цивільно-правовий спір.

Слідчий суддя враховує, що відповідно до ч.2 ст.307КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.
Відповідно до ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.

У зв`язку з наведеним, слідчий суддя вважає скаргу ОСОБА_4 безпідставною і відмовляє в її задоволенні в повному обсязі.

Керуючись ст. 214, 216, 303-307 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
В задоволенні скарги ОСОБА_4 на бездіяльність працівників Стрийського ВП ГУНП у Львівській області щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань- відмовити.
Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1