Справа № 369/3011/17 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/134/18 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 19 19.02.2018

У Х В А Л А
іменем України
19 лютого 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Київської області в складі
суддів: ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретаря: ОСОБА_5 ,
за участю прокурора: ОСОБА_6 ,
обвинуваченого: ОСОБА_7 ,
захисника: ОСОБА_8 ,
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ульяновка, Кіровоградської області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого: 15 червня 2009 року за ч. 1 ст.185, ст. 75 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік з іспитовим строком 1 рік; 28 жовтня 2010 року за ч. 1 ст. 185 КК України до 80 годин громадських робіт; 14 вересня 2011 року за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки з іспитовим строком 1 рік; 05 липня 2012 року Ульяновським районним судом Кіровоградської області за ч. 3 ст.185, ч. 3 ст. 186, ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України до 6 років позбавлення волі, звільнений 03 січня 2017 року по відбуттю строку покарання,
визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 6 (шість) років;
Стягнуто з ОСОБА_7 770 (сімсот сімдесят) грн. 35 коп. за проведення судової експертизи на користь держави.
Цим же вироком вирішено питання про речові докази;
В С Т А Н О В И Л А:
За вироком суду, 02 лютого 2017 року приблизно 0 20 годині 00 хвилин ОСОБА_7 , перебуваючи неподалік магазину «Перехрестя», розташованого на узбіччі автодороги «Київ-Одеса» в м. Боярка, Києво-Святошинського району, Київської області, побачив раніше не знайому йому ОСОБА_10 , яка, маючи при собі жіночу сумку, проходила повз магазин, та, діючи повторно, з корисливим мотивом, маючи умисел на відкрите заволодіння майном ОСОБА_10 , наздогнав її, схопив за капюшон та за обличчя, тобто застосував насильство, яке не є небезпечним для життя і здоров`я потерпілої, внаслідок чого остання впала на землю та відчула фізичний біль.
Після чого ОСОБА_7 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне збагачення, усвідомлюючи, що воля потерпілої до супротиву подавлена, зірвав з плеча ОСОБА_10 належну їй сумку, вартість якої згідно висновку судової товарознавчої експертизи від 13 лютого 2017 року, становить 320 грн., в якій знаходились гаманець, вартість якого, згідно висновку судової товарознавчої експертизи від 13 лютого 2017 року, становить 400 грн., грошові кошти в сумі 200 грн., а також косметичка, пудра «EVA», рум`яна «EVA», туш «AVON», ключі, шкарпетки бузкового кольору, водійське посвідчення та студентський квиток на її ім`я, дві картки «Приват Банк» та дисконтні картки, які не представляють матеріальної цінності для потерпілої, після чого з місця вчинення злочину з викраденим майном зник і розпорядився ним на власний розсуд, чим завдав ОСОБА_10 матеріальної шкоди на загальну суму 920 грн.
В апеляційній скарзі обвинувачений просить змінити вирок суду в частині призначеного покарання та засудити його до 4 років позбавлення волі. Вимоги обґрунтовує тим, що не оспорюючи обставини та подію злочину, вважає вирок суду першої інстанції надто суворим, оскільки призначене покарання не відповідає ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. Так, апелянт зазначає, що за час перебування в СІЗО, він став на шлях виправлення та зробив для себе належні виновки, він бажає створити сім`ю та наладини нормальні соціальні взаємовідносини. Вказує, що він сирота і не мав коштів для існування, у зв`язку з чим, вчиняв злочини. На його думку, ці обставини не були досліджені судом першої інстанції, окрім того він щиро розкаюється у скоєному, активно сприяв слідству в розслідуванні, відшкодував збитки, що просить врахувати при апеляційному розгляді.
В доповненні до апеляційної скарги обвинувачений просить звернути увагу на те, що судове слідство в суді першої інстанції було проведено в межах ст.410 КПК України, а саме: були відхилені його клопотання та прийняті по них рішення не в повному обсязі. Так, належним чином не був допитаний потерпілий, що є перешкодою для винесення законного рішення. Також не були допитані поняті та свідки, огляд місця події проведений без ухвали слідчого судді, що робить даний доказ недопустимим.
Заслухавши доповідача, думку обвинуваченого, який підтримав подану ним апеляційну скаргу в частині пом`якшення покарання, при цьому заперечував свою вину у вчиненні інкримінованого злочину; захисника, який просив пом`якшити обвинуваченому покарання; прокурора, який проти задоволення апеляційної скарги заперечував; вивчивши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.
Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, тобто його має бути ухвалено компетентним судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Також суд у своєму рішенні повинен навести належні, достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Висновок суду про доведеність винності ОСОБА_7 у вчиненні зазначеного у вироку кримінального правопорушення відповідає фактичним обставинам кримінального провадження і є обґрунтованим.
Наведеним у вироку доказам суд дав належну юридичну оцінку та правильно кваліфікував дії обвинуваченого за ч. 2 ст. 186 КК України.
Відповідно до положень ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в мажех апеляційних скарг.
Частиною 2 статті 50 КК України передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Засади призначення покарання визначені у ч. 1 ст. 65 КК України, відповідно до якої суд призначає покарання: у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків, передбачених ч. 2 ст. 53 КК України; відповідно до положень Загальної частини КК України; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
У частині 2 статті 65 КК України зазначено, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами покарання» передбачено, що, виходячи з того, що встановлення пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин має значення для правильного його призначення, судам необхідно всебічно досліджувати матеріали справи щодо наявності таких обставин і наводити у вироку мотиви прийнятого рішення. При цьому таке рішення має бути повністю самостійним і не ставитись у залежність від наведених в обвинувальному висновку обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання. Суди, зокрема, можуть не визнати окремі з них такими, що пом`якшують чи обтяжують покарання, а також визнати такими обставинами ті, які не зазначено в обвинувальному висновку.
Як слідує із матеріалів кримінального провадження, судом першої інстанції вказані вимоги закону були дотримані.
Так, призначаючи обвинуваченому покарання, судом першої інстанції враховано ступінь тяжкості та обставини скоєного злочину, а також особу обвинуваченого, який на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває /а.п. 89/, раніше неодноразово судимий, останній раз 05 липня 2012 року Ульяновським районним судом Кіровоградської області за ч. 3 ст.185, ч. 3 ст. 186, ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України до 6 років позбавлення волі та був звільнений з місць відбування покарань 03 січня 2017 року по відбуттю строку покарання /а.п.86-87/, посередньо характеризується за місцем проживання /а.п. 88/.
Оцінивши та проаналізувавши вказані факти, колегія суддів приходить до висновку, що, з урахуванням обставин кримінального провадження і даних про особу обвинуваченого, який вчинив злочин через місяць після звільнення з місць позбавлення волі, суд першої інстанції призначив ОСОБА_7 таке покарання, яке є достатнім та необхідними для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.
Що стосується посилання ОСОБА_7 на його невинуватість у вчиненні інкримінованого йому злочину та неповноту судового слідства, то слід зазначити наступне.
Так, судом першої інстанції наявним в матеріалах кримінального провадження доказам було надано належну оцінку, яка ґрунтується на всебічному дослідженні всіх обставин кримінального провадження.
Зокрема, вина обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України підтверджується дослідженими судом першої інстанції доказами, а саме:
-показаннями потерпілої ОСОБА_10 , надаваними суду першої інстанції безпосередньо та послідовно;
- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 02 лютого 2017 року /а.п 54/;
- протоколом огляду місця події від 02 лютого 2017 року (з таблицями ілюстрацій) в ході якого неподалік від місця нападу на потерпілу, були виявлені та вилучені речі, а саме: жіноча сумка чорного кольору, водійське посвідчення на ім`я ОСОБА_10 , студентський квиток на ім`я ОСОБА_10 , дві картки Приват Банку, косметичка рожевого кольору, пудра «EVA», румяна «EVA», туш «EVON», ключі, шкарпетки бузкового кольору, дисконтні картки /а.п.56-69/;
- постановою про визнання та приєднання до справи речових доказів від 04 лютого 2017 року, згідно якої диск DVD-R світлового кольору визнано речовим доказом/а.п. 91/;
- висновком експерта №642/д від 20 лютого 2017 року (з ілюстраційними таблицями), згідно якого сліди пальців руки з розмірами по осях 13х22 мм, 13х24 мм, 14х23 мм, 02 лютого 2017 року з поверхні упаковки пудри з надписом «EVA» в ході огляду місця події за адресою: Київська область, Києво-Святошинський р-н, м. Боярка, на відстані 100 метрів від ресторану «Шале» придатні для ідентифікації за ними особи. Слід пальця руки з розмірами по осях 13х22 мм залишений вказівним пальцем лівої руки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , слід пальця руки з розмірами по осях 13х24 мм залишений середнім пальцем лівої руки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , слід пальця руки з розмірами по осях 14х23 залишений безіменним пальцем лівої руки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 /а.п. 97-104/;
- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 07 лютого 2017 року, згідно якого ОСОБА_10 заявила, що впізнає на фотокартці №2 невідомого чоловіка, який 02 лютого 2017 року, перебуваючи в м. Боярка поблизу ресторану «Шале» здійснив грабіж, а саме з застосуванням насильства заволодів її сумочкою з особистими документами та грошима /а.п. 107-109/;
- протоколом проведення слідчого експерименту від 07 лютого 2017 року, згідно якого ОСОБА_7 на місці події відтворив обставини нападу на потерпілу в лісосмузі неподалік від сільхозтехнікуму /а.п. 111-113/;
- висновком судової товарознавчої експертизи від 1 3 лютогго 2017 року, згідно якого ринкова вартість б/в жіночої сумки та б/в гаманця, станом на 02 лютого 2017 року, становить 720 (сімсот двадцять) гривень /а.п.114/;
- протоколом пред`явлення речей для впізнання від 16 лютого 2017 року з фототаблицею /а.п. 115-118/;
- протоколом пред`явлення речей для впізнання від 16 лютого 2017 року з фототаблицею /а.п. 120-123/;
Оскільки суд першої інстанції дослідив усі вище перелічені докази з дотриманням засад безпосередньості, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновками, зробленими внаслідок їх дослідження, враховуючи позицію, висловлену в постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2017 року у справі №5-465кс(15)16, потреба в повторному їх дослідженні відсутня.
Що стосується вказівки обвинуваченого на те, що огляд місця події був проведений без ухвали слідчого судді, то, відповідно до вимог ч. 3 ст. 214 КПК України, оскільки огляд місця події у невідкладних випадках може бути проведений до внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, для вказаної процесуальної дії ухвала слідчого судді не потребується.
Отже, всі заперечення обвинуваченого на встановлені судом першої інстанції обставини, спростовуються матеріалами провадження, і є нічим іншим, як намаганням уникнути кримінальної відповідальності.
Таким чином, наведені в апеляційній скарзі доводи не ставлять під сумнів законність та обґрунтованість вироку, тому колегія суддів не знаходить підстав для її задоволення.
Керуючись ст.ст.404, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів
У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу обвинуваченого з доповненнями залишити без задоволення.
Вирок Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17 листопада 2017 року щодо ОСОБА_7 залишити без зміни.
Ухвалу може бути оскаржено в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту отримання її копії.

С У Д Д І :

_________________ _________________ ________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4