Справа № 317/303/18
№/п 1-в/317/61/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 лютого 2018 року

Запорізький районний суд Запорізької області

у складі: головуючого - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

представника виправної установи - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Запоріжжя подання ДУ «Біленьківська виправна колонія (№99)» про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с.Василівка Білогірського району АР Крим, українець, гр.України, не одружений, до арешту проживав за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

, -

В С Т А Н О В И В:
До Запорізького районного суду Запорізької області надійшло подання ДУ «Біленьківська виправна колонія (№99)» про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_5 , з якого вбачається, що ОСОБА_5 засуджений 13.03.2014 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ст.152 ч1,152, ч.2 ст. 153, ч.2 ст.186, ч.2 ст.187, ч.1 ст.187, ч.2 ст.70 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 18.02.2016року засудженому зараховано строк тримання під вартою з 30.10.2013року по 05.05.2014року(включно) на підставі ст.72ч.5 КК України, оскільки він довів своє виправлення.

В судовому засіданні представник адміністрації ДУ «БВК (№ 99)» ОСОБА_4 підтримав своє подання, просив суд його задовольнити.

Прокурор не заперечував проти подання ДУ «Біленьківська виправна колонія (№99)», просив його задовольнити.

Засуджений ОСОБА_5 підтримав подання ДУ «Біленьківська виправна колонія (№99)», просив його задовольнити.

Вислухавши пояснення засудженого, думку прокурора та представника адміністрації виправної установи, суд вважає, що подання є таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_5 засуджений 13.03.2014 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ст.152 ч1,152, ч.2 ст. 153, ч.2 ст.186, ч.2 ст.187, ч.1 ст.187, ч.2 ст.70 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 18.02.2016року засудженому зараховано строк тримання під вартою з 30.10.2013року по 05.05.2014року(включно) на підставі ст.72 ч.5 КК України

Початок строку : 30.10.2013 року Кінець строку : 25.04.2020 року

Станом на 14.02.2018 року відбув більш як 2/3 строку призначеного покарання.

Засуджений ОСОБА_5 в місцях позбавлення волі знаходиться з 31.10.2013 року. Під час тримання у Запорізькому слідчому ізоляторі допустив 1 порушення режиму відбування покарання, заохочень не мав.

В Біленьківській виправній колонії №99 відбуває покарання з 26.05.2014 року. За період відбування покарання допустив 1 порушення установленого порядку відбування покарання. За сумлінну поведінку та ставлення до праці, за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки має 6 заохочень правами начальника установи та 3 заохочення правами начальника відділення СПС.

На виробництві установи не працевлаштований, але на безоплатній та добровільній основі виконує обов`язки днювального відділення СПС. До виконання своїх обов`язків ставиться сумлінно. Вказані завдання виконує якісно та вчасно. За вироком суду має цивільний позов на суму 10255,00грн, але в бухгалтерії установи виконавчі листи на стягнення боргу відсутні. У відношенні до персоналу установи грубість не проявляє, виконує вимоги. Приймає участь у суспільному житті відділення, роботі самодіяльної організації засуджених, програмах диференційованого виховного впливу, прагне підвищення свого загальноосвітнього рівня, на профілактично виховні заходи реагує позитивно, робить відповідні висновки. За характером спокійний, врівноважений, у відношенні із засудженими не конфліктний, підтримує стосунки із засудженими позитивної спрямованості. Дотримується вимог особистої санітарії та гігієни. Провину у скоєному злочині визнає.

У відповідності до ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від покарання можливо при обов`язковій та одночасній наявності в їх сукупності підстав та умов. При цьому головним та вирішальним є не факт відбування певної частини покарання, а виправлення засудженого.

Водночас, суд звертає увагу на те, що під виправленням розуміється процес позитивних змін, які відбуваються в особистості засудженого та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Виправлення полягає в тому, щоб шляхом примусового впливу на засудженого внести корективи в його соціально-психологічні властивості, нейтралізувати негативні настанови, змусити додержуватися положень закону про кримінальну відповідальність, а ще краще, нехай навіть під страхом покарання, прищепити повагу до закону. Досягнення такого результату визнається юридичним виправленням, що само по собі важливий результат застосування покарання, суттєвий показник його ефективності.

Згідно з ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливо лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Одним з найважливіших засобів виправлення засуджених виступає суспільно корисна праця. Залучення до праці спрямоване, насамперед, на приучення засуджених ставитися до праці, як до позитивної та необхідної складової їх життя, у тому числі й подальшого життя на волі. Висновок суду про виправлення засудженого повинен базуватися на врахуванні даних про його поведінку в цілому та відношенню до праці за весь період знаходження у виправних установах, а не за час, що безпосередньо передує розгляду. Суд не може не врахувати, що примірна поведінка це не тільки пасивна форма поводження засудженого, що полягає в утриманні від порушення режиму відбування покарання, а й активна форма поведінки, котра за своєю суттю є намагання своєю діяльністю виправити вину за скоєне кримінальне правопорушення.

Згідно наданої суду довідки про працевлаштування особи, ОСОБА_5 з червня 2016 року офіційно не працевлаштований, твердження проте що він на безоплатній та добровільній основі виконує обов`язки днювального відділення СПС, є безпідставними, оскільки суду не надано з цього приводу жодного документу.

Довідка про заохочення та стягнення засудженого ОСОБА_5 свідчить про те, що його поведінка за весь час відбування покарання не була стабільно позитивною та активною.

Крім того, матеріали справи містять довідку від 25.01.2017 року, згідно якої засуджений ОСОБА_5 перебуває на профілактичному обліку у ДУ «Біленьківська виправна колонія (№99)» як особа схильна до суїциду, згідно психологічної характеристики, засуджений має слабкий тип нервової системи. Вказане свідчить про те, що особа морально не стійка, а це в свою чергу суперечить наданій суду характеристиці засудженого, як особи врівноваженої.

При визначених обставинах, на теперішній час суд не знаходить достатніх підстав для умовно-дострокового звільнення ОСОБА_5 , оскільки встановлені в судовому засіданні дані у своїй сукупності не свідчать про його виправлення та перевиховання.

Керуючись ст. 81 КК України, п. 2 ч. 1 ст. 537, п. 1 ч. 2 ст. 539 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:
У задоволенні подання ДУ «Біленьківська виправна колонія (№99)» про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_5 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області через Запорізький районний суд Запорізької області протягом 7 днів з дня її оголошення.

У разі подання апеляції прокурором, виконання зупиняється.

Суддя ОСОБА_1