Справа № 505/2928/17 Провадження № 1-кп/505/40/2018
УХВАЛА

05.04.2018 року Котовський міськрайсуд Одеської області у складі:

головуючої судді - ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

представника потерпілої ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5

цивільного позивача - ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

за участю обвинуваченого ОСОБА_8

перекладача ОСОБА_9

розглянувши у судовому засіданні, обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000856 по обвинуваченню ОСОБА_8 , у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
В Котовському міськрайонному суді Одеської області продовжує слухатися кримінальне провадження № 0000856 по обвинуваченню ОСОБА_8 , у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України.
03.04.2018 року до суду надійшло клопотання захисника ОСОБА_7 про зміну обвинуваченому ОСОБА_8 міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт. В своєму клопотанні захисник зазначив, що запобіжний захід обраний ОСОБА_8 на досудовому слідстві неодноразово продовжувався під час слухання кримінального провадження в суді. На даний час ризики, зазначені в ст. 177 КПК України відсутні та відпала потреба у застосуванні до ОСОБА_8 саме такого виду запобіжного заходу, як взяття під варту. Його підзахисний жодним чином не перешкоджав встановленню істини по кримінальному провадженню, і не буде перешкоджати в подальшому. До арешту ОСОБА_8 мав постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки, є пенсіонером, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався. В судовому засіданні допитані всі свідки обвинувачення, досліджені письмові докази , а тому обвинувачений не може впливати на свідків та спотворити будь які документи. Крім того, досліджені в судовому засіданні докази спростовують винність обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.
В судовому засіданні 05.04.2018 року прокурор ОСОБА_3 заявив клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу, обраного обвинуваченому ОСОБА_8 , так як строк дії запобіжного заходу закінчується 08.04.2018 року, а справа досі розглядається судом. При цьому вказав, що підстав для зміни запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не має, так як ризики, передбачені ст. 177 КПК України існують і надалі. Обвинувачений ОСОБА_8 , знаючи про тяжкість покарання, яке передбачено ч.2 ст. 286 КК України, у разі визнання його винуватим може переховуватися від суду, виїхати за межі території України до іншої держави (Придністров`я), яка є суміжною. Крім того, в судовому засіданні не досліджені письмові докази сторони захисту. Вважає, що продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 необхідне для забезпечення подальшого розгляду кримінального провадження. Також зазначив, що в судовому засіданні 04.04.2018 року свідок ОСОБА_10 заявив про погрози на його адресу зі сторони обвинуваченого ОСОБА_8 . Тому, вважає, що підстав для зміни міри запобіжного заходу не має, а клопотання захисника задоволенню не підлягає.
Потерпіла ОСОБА_4 , адвокат ОСОБА_5 та цивільний позивач ОСОБА_6 підтримали клопотання прокурора про продовження ОСОБА_8 строку тримання під вартою та категорично заперечували проти зміни міри запобіжного заходу ОСОБА_8 на домашній арешт.
Обвинувачений ОСОБА_8 підтримав клопотання свого захисника та заперечував проти продовження йому строку тримання під вартою.
Суд, вивчивши клопотання захисника ОСОБА_7 , заслухавши клопотання прокурора, думку учасників судового провадження, приходить до наступного.
Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчинити інші дії, вичерпний перелік яких визначений даною нормою процесуального права.
Відповідно до практики Європейського суду (рішення ЄСПЛ від 06 квітня 2000 року у справі «Лабіта проти Італії»), суд враховує, що тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. Крім цього, судом взято до уваги позицію Європейського суду з прав людини, яка висвітлена в рішенні ЄСПЛ від 20 травня 2010 року у справі «Москаленко проти України», в якому зазначено, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину.
Зважаючи на практику Європейського суду та положення ч.1 ст. 178 КПК України, при розгляді питання про доцільність продовження тримання особи під вартою, суд бере до уваги характер та обставини вчинення кримінального правопорушення, тяжкість покарання, передбаченого законом; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.
Суд враховує, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, покарання за яке передбачено у виді позбавлення волі строком від 3 до 8 років. Твердження захисника ОСОБА_7 про те, що в судовому засіданні стороною обвинувачення не було надано доказів, які б підтверджували вину обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, суд не може взяти до уваги, так як оцінку доказам, дослідженим в судовому засіданні, буде давати в нарадчій кімнаті, після дослідження всіх доказів та встановлювати наявність чи відсутність в діях ОСОБА_8 склад злочину, передбачений відповідною статтею.
Крім того, ще не проведено одночасний допит свідків обвинувачення, в показаннях яких, на думку захисника ОСОБА_7 , є протиріччя. Не допитані також додаткові свідки сторони обвинувачення, а саме слідчий ОСОБА_11 , слідча ОСОБА_12 . Не допитані свідки сторони захисту. Суд, також звертає увагу на те, що 05.04.2018 року від свідка ОСОБА_10 надійшла заява про висловлювання на його адресу погроз зі сторони обвинуваченого ОСОБА_8 .
Всі ці обставини вказують на можливі ризики впливу обвинуваченого на свідків в разі зміни йому міри запобіжного заходу на більш м`яку. За вказаних обставин є також наявними ризики переховування обвинуваченого від суду та перешкоджанню кримінальному провадженню іншим чином.
Таким чином, з урахуванням вказаних обставин, суд вважає, що зміна запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого під час розгляду кримінального провадження в суді, тому тримання ОСОБА_8 під вартою в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу.
Приймаючі до уваги наведені обставини, а також суспільний інтерес до цього кримінального провадження, ступінь суспільної небезпечності зазначеного кримінального правопорушення в конкретних умовах місця та часу його вчинення, суд, приходить до висновку, що на даному етапі розгляду кримінального провадження не має достатньо обґрунтованих підстав для зміни запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на більш м`який, а саме домашній арешт та вважає необхідним продовжити обвинуваченому ОСОБА_8 дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 діб, тобто до 03.06.2018 року, включно.
Керуючись ст.ст. 177, 331 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:
Клопотання захисника ОСОБА_7 про зміну міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт залишити без задоволення.
Клопотання прокурора Котовської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про продовження міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.
Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 на 60(шістдесят) діб, тобто до 03.06.2018 року, включно.
Копію ухвали надіслати начальнику Одеської УВП №21 в Одеській області для виконання.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуюча суддя ОСОБА_1