Кримінальне провадження № 629/1566/18
Номер провадження 1-кп/629/288/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29.03.2018 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Лозівського міськрайонного суду Харківської області кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лозова Харківської області, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

- 27.09.2012 року Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ст. 185 ч. 1 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений з іспитовим строком на 2 роки;

-14.08.2013 року Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ст.ст. 185 ч. 2, 71 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнений умовно-достроково 26.08.2014 року, невідбута частина - 9 місяців 27 днів;

- 11.05.2016 року Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ст. ст. 185 ч. 2, 185 ч. 3, 70 ч.1 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений з іспитовим строком на 2 роки, який вироком апеляційного суду Харківської області від 16.08.2016 року скасовано в частині призначеного покарання та призначено нове покарання за ст.ст. 185 ч. 2, 185 ч. 3, 70 ч.1 КК України у виді 4 років позбавлення волі,

- 24.11.2016 року Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ст. ст. 289 ч. 2, 70 ч. 4 КК України до 5 років позбавлення волі,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:
24.04.2016 року о 11:00 годині ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, переслідуючи ціль наживи, прийшов до домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_5 , де у нього виник умисел на вчинення таємного викрадення чужого майна. ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, маючи прямий умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливого мотиву, з метою наживи, повторно, проник на територію вищевказаного домоволодіння, перелізши через паркан, та впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав металеву тачку, виготовлену з чорного металу вартістю 450 грн. 00 коп. та циліндричний металевий бак з чорного металу вартістю 350 грн. 00 коп. Заволодівши вказаним майном і утримуючи його при собі, ОСОБА_4 не довів своїх злочинних намірів до кінця, з причини, яка не залежала від нього - був затриманий працівниками поліції. У разі доведення свого злочинного умислу до кінця ОСОБА_4 міг завдати матеріальну шкоду ОСОБА_5 на загальну суму 800 грн.
Крім того, 25.04.2016 року о 13.00 годині ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, переслідуючи ціль наживи, прийшов до домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , яке належить ОСОБА_6 , де у нього виник умисел на вчинення таємного викрадення чужого майна. ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, маючи прямий умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливого мотиву, з метою наживи, повторно, проник на територію вищевказаного домоволодіння, перелізши через паркан, та впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав дві металеві драбини, виготовлені з чорного металу вартістю 190 грн. 00 коп. та 130 грн. 00 коп. Заволодівши вказаним майном і утримуючи його при собі, ОСОБА_4 не довів своїх злочинних намірів до кінця, з причини, яка не залежала від нього - був затриманий працівниками поліції. У разі доведення свого злочинного умислу до кінця ОСОБА_4 міг завдати матеріальну шкоду ОСОБА_6 на загальну суму 320 грн.
Потерпілі у судове засідання не з`явились, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, претензій до обвинуваченого не мають.
Обвинувачений ОСОБА_4 винним себе визнав повністю та пояснив у судовому засіданні, що дійсно скоїв інкриміновані йому злочини при зазначених обставинах. Щиросердно розкаявся у скоєних ним злочинах.
Враховуючи пояснення обвинуваченого ОСОБА_4 , а також те, що він не оскаржує фактичні обставини справи, які вказані в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, не наполягає на дослідженні інших доказів у справі, розуміє неможливість в подальшому оскаржити дані фактичні обставини в апеляційному порядку, у суду немає сумнівів в добровільності та правдивості його позиції, тому відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження доказів відносно фактичних обставин справи визнано судом недоцільним, суд обмежив їх дослідження допитом обвинуваченого, дослідженням даних, які характеризують його особу, доказів щодо витрат по кримінальному провадженню.
Таким чином, аналізуючи показання обвинуваченого, суд находить його вину повністю доказаною, а скоєне ним підлягаючим кваліфікації за ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, а саме закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаний з проникненням до приміщення, вчинений повторно.
При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 КК України, обвинувачений ОСОБА_4 скоїв тяжкі злочини.
Дослідженням особи обвинуваченого встановлено, що він раніше судимий, не одружений, не працює, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, за місцем реєстрації характеризується негативно.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому, суд визнає щире каяття у скоєному.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

З урахуванням ступеня тяжкості вчинених злочинів, обставин, що пом`якшують покарання, даних про особу обвинуваченого, обставин вчинення злочинів і ставлення обвинуваченого до вчиненого, суд дійшов висновку про те, що його подальше перевиховання та попередження скоєння ним нових злочинів можливе тільки в умовах реального відбування покарання та призначає йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті
Оскільки обвинувачений ОСОБА_4 вчинив злочин до ухвалення вироку Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 24.11.2016 року, суд при призначенні покарання застосовує положення ч.4 ст. 70 КК України та призначає покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим.

Питання щодо речових доказів суд вирішує в поряду ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 371, 374 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
Визнати ОСОБА_4 винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбаченихч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 70 ч.4 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання, призначеним за даним вироком, більш суворим, призначеним вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 24.11.2016 року у виді 5 років позбавлення волі, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з 16.08.2016р., з моменту взяття під варту за вироком апеляційного суду Харківської області від 16.08.2016 року.
Речові докази: металеві бочку та тачку, передані на зберігання потерпілому ОСОБА_5 залишити останньому; дві металеві драбини, передані на зберігання потерпілому ОСОБА_6 , - залишити останньому.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до апеляційного суду Харківської області через Лозівський міськрайонний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим який знаходиться під вартою, в той же строк, з дня отримання копії даного вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_1