УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 вересня 2017 року м. Запоріжжя
ВСТАНОВИВ:
Досудовим розслідуванням встановлено, що службові особи СКП « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за попередньою змовою з суб`єктами господарювання, які надають послуги у сфері ритуальних послуг, організували на території Запорізької області злочинну схему з отримання неправомірної вигоди з мешканців м. Запоріжжя за надання можливості здійснювати поховання на кладовищах міста, які фактично є закритими.
Проведеними заходами встановлено, що до вчинення вищезазначеного кримінального правопорушення може бути причетний колишній начальник СКП « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який орендує в приміщенні відділення ПАТ АКБ „ ІНФОРМАЦІЯ_3 (ЄДРПОУ НОМЕР_1 ), розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , індивідуальний банківський сейф.
З метою встановлення всіх обставин, які мають значення для проведення досудового розслідування, у органа досудового розслідування виникла необхідність отримати дозвіл на тимчасовий доступ до речей, грошових коштів та документів, які зберігаються в індивідуальному банківському сейфі, який орендує ОСОБА_4 в приміщенні відділення ПАТ АКБ „ ІНФОРМАЦІЯ_3 (ЄДРПОУ НОМЕР_1 ), розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку з чим слідчий звернувся до суду з даним клопотанням.
В судовому засіданні слідчий підтримав клопотання та наполягав на його задоволенні з підстав зазначених в ньому.
Представник особи, у володінні якої перебувають зазначені у клопотанні документи у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив.
Неприбуття за судовим викликом особи, у володінні якої знаходяться речі і документи, без поважних причин або неповідомлення нею про причини неприбуття не є перешкодою для розгляду клопотання, що передбачено ч. 4 ст. 163 КПК України.
Дослідивши матеріали клопотання, вислухавши слідчого, слідчий суддя дійшов наступного висновку.
Відповідно до ч. 5 ст. 163 КПК України, слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.
Відповідно до ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
При цьому, ч. 3 та ч. 5 ст. 132 КПК України передбачено, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, сторони кримінального провадження повинні подати суду докази обставин, на які вони посилаються.
З матеріалів клопотання вбачається, що у даному кримінальному провадженні 23.05.2017 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, ОСОБА_5 завідуючому „ ІНФОРМАЦІЯ_4 кладовищем СКП „ ІНФОРМАЦІЯ_1 , дії якого кваліфіковані як одержання службовою особою неправомірної вигоди за вчинення в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища, вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди.
У даному кримінальному провадженні проводиться досудове розслідування за фактом одержання службовою особою неправомірної вигоди у вигляді грошових коштів, які під час проведення процесуальних дій було ідентифіковано відповідно до протоколу огляду, помітки та вручення грошових коштів від 22.05.2017 року.
Матеріалами клопотання не підтвердженого, що неправомірна вигода у вигляді грошових коштів, зафіксованих протоколом, які є предметом злочину у кримінальному провадженні за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, перебувають у володінні ОСОБА_4 та зберігаються в індивідуальному банківському сейфі за зазначеною у клопотанні адресою.
В частині надання дозволу на тимчасовий доступ до документів, слідчий суддя вважає клопотання необґрунтованим у зв`язку з наступним.
Згідно п. 5 ч. 1 статті 164 КПК України в ухвалі слідчого судді, суду про тимчасовий доступ до речей і документів має бути зазначено: назва, опис, інші відомості, які дають можливість визначити речі і документи, до яких повинен бути наданий тимчасовий доступ.
Проте, як вбачається з клопотання слідчого, таких відомостей у ньому не зазначено, та не зазначено, до яких саме документів від просить доступ, і яке значення вони мають для встановлення істини у даному кримінальному провадженні, внаслідок чого слідчий суддя позбавлений можливості дійти до обґрунтованого висновку щодо доказового значення конкретних документів у даному кримінальному провадженні та для досягнення мети даного заходу забезпечення кримінального провадження.
Слідчим не наведено обґрунтованих доводів та не надано належних доказів, що саме тимчасовий доступ і вилучення оригіналів документів, які перебувають у володінні ОСОБА_4 та зберігаються в індивідуальному банківському сейфі за зазначеною у клопотанні адресою, відповідає потребам досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, а також що без наявності зазначених документів іншим способом довести всі обставини скоєних кримінальних правопорушень та встановити повний перелік осіб, причетних до їх скоєння, неможливо.
Таким чином, слідчим не обґрунтовано підстави для застосування заходу забезпечення кримінального провадження шляхом тимчасового доступу до речей і документів, зазначених у клопотанні, а також не доведено, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого.
Крім того, слідчим не зазначено у клопотанні з метою виконання яких завдань він звернувся до слідчого судді з даним клопотанням та, які обставини орган досудового розслідування має на меті довести шляхом застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження.
За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим не доведено наявності достатніх підстав вважати, що зазначені у клопотанні документи самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у даному кримінальному провадженні, що виключає підстави для отримання дозволу на тимчасовий доступ, згідно п. 2 ч. 5 ст. 163 КПК України.
Беручи до уваги, що слідчим не надано будь-яких доказів на підтвердження того, що зазначені у клопотанні обставини іншими способами довести неможливо, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого про тимчасовий доступ до речей і документів не підлягає задоволенню у повному обсязі.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 159-163, 369, 372 КПК України, слідчий суддя -

В задоволенні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Запорізькій області підполковника поліції ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до речей і документів відмовити.
Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1