490/9508/16-к
н/п 1-кп/490/342/2017

У Х В А Л А
28 березня 2018 року м. Миколаїв
Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
сторона захисту: обвинувачені ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , захисники ОСОБА_12 , ОСОБА_13 і ОСОБА_14 ,
В С Т А Н О В И В :
До обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, дія якого спливає 02 квітня 2018 року. Як випливає зі змісту ч.3 ст.331 КПК України, до спливу продовженого строку тримання під вартою обвинуваченого незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження цього строку, якщо судове провадження не було завершене до його спливу. Прокурор під час вирішення вказаного питання вважала за необхідне продовжити строк тримання під вартою обвинувачених, пославшись в обґрунтування своєї позиції на те, що ризики, задля запобігання яких до них застосовані вказані запобіжні заходи станом на теперішній час не зникли і не зменшилися. Обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та ОСОБА_7 та їх захисники, заперечували проти продовження строку тримання під вартою обвинувачених, просили змінити застосований запобіжний захід на домашній арешт, посилалися не те, що у теперішній час прокурором не доведено того, що такий запобіжний захід як домашній арешт не зможе запобігти ризикам, з метою запобігання яким до обвинувачених застосовані запобіжні заходи у вигляді тримання під вартою. Вислухавши думки учасників процесу, суд приходить до наступного. ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_5 обвинувачуються у вчиненні особливо тяжкого корисливого насильницького злочину із застосуванням зброї, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років, їм відомі місця проживання свідків. Свідки наразі у судовому засіданні не допитані.
У сукупності наведені вище обставини вказують на високий ступінь ризиків здійснення ними незаконного впливу на свідків, а також здійснення ними спроб переховатися від суду з метою уникнути кримінальної відповідальності у разі застосування до них іншого запобіжного заходу, менш суворого ніж тримання під вартою. Ці ризики були враховані слідчим суддею та судом під час застосування до обвинувачених запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і станом на теперішній час не перестали існувати та не зменшилися. Таким чином, прокурором під час розгляду клопотання встановолено існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч.1 ст.177 КПК України, та неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування до обвинувачених запобіжного заходу, менш суворого ніж тримання під вартою, що відповідно до ст.ст. 183, 194, 199 КПК України є підставою для продовження строку тримання під вартою. Відповідно, клопотання обвинувачених та їх захисників про зміну застосованого до обвинувачених запобіжного заходу на домашній арешт задоволенню не підлягає Керуючись ст.ст. 331, 370-372, 376 КПК України, -
ПОСТАНОВИВ :
У задоволенні клопотання обвинувачених та їх захисників - відмовити. Строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 продовжити до 25 травня 2018 року включно. Строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 продовжити до 25 травня 2018 року включно. Строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 продовжити до 25 травня 2018 року включно. Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, ухвалене за наслідками кримінального провадження.
Головуючий: ОСОБА_1
Судді: ОСОБА_3
ОСОБА_2