Ухвала
іменем України
1 грудня 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу прокурора на ухвалу Апеляційного суду Чернігівської області від 28 серпня 2017 року у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000018 щодо ОСОБА_4
в с т а н о в и л а:
Вироком Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 28 березня 2017 року
ОСОБА_4 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово засудженого, останній раз вироком Новгород-Сіверського районного суду від 5 березня 2015 року за ч. 2 ст. 389,

ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у виді обмеження волі на 1 рік 6 місяців,

засуджено за ч. 3 ст.185 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_4 від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік 6 місяців.

Ухвалою Апеляційного суду Чернігівської області від 28 серпня 2017 року вирок Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 28 березня 2017 року залишено без змін.

Як вбачається з копії оскаржуваного судового рішення, ОСОБА_4 засуджено за те, що 3 січня 2017 року, близько 10 години, ОСОБА_4 , з метою таємного викрадення чужого майна, ключем від замка відкрив вхідні двері та проник до будинку, розташованого по АДРЕСА_3 , де з лівої нагрудної кишені сорочки, яка знаходилась у шафі однієї з кімнат, повторно, скоїв крадіжку грошей у сумі 600 грн., що належали ОСОБА_5 .
У касаційній скарзі прокурор просить рішення суду апеляційної інстанції скасувати у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого злочину та особі засудженого внаслідок м`якості та істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, що виражається у порушенні апеляційним судом положень

ст. 419 КПК України. Звертає увагу, що судом апеляційної інстанції не повною мірою враховано особу засудженого.
Перевіривши доводи, наведені в касаційній скарзі прокурора,

та надані до скарги копії судових рішень, касаційний суд дійшов висновку про те, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з огляду на таке.
Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів убачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Висновки суду про винність ОСОБА_4 у скоєнні злочину передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України у касаційній скарзі не оспорюються.
Що стосується призначеного покарання, яке на думку прокурора є несправедливим, то колегія суддів дійшла наступного висновку.
Доводи прокурора про невідповідність призначеного покарання тяжкості вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення та даним про його особу, на думку колегії суддів, є безпідставними.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, при призначенні покарання суду необхідно враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
При призначенні ОСОБА_4 покарання суд першої інстанції взяв

до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу засудженого, який раніше притягувався до кримінальної відповідальності та його посередню характеристику.
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 , згідно зі

ст. 66 КК України, суд визнав щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, наявність на утриманні двох малолітніх дітей та матері інваліда першої групи.

Обставинами, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, суд визнав рецидив злочину.
На підставі наведеного вище, суд першої інстанції дійшов до висновку, з яким погодилася колегія суддів апеляційного суду, про необхідність призначення ОСОБА_4 покарання із застосуванням статей 75 та 76 КК України.
З таким висновком погоджується і колегія суддів суду касаційної інстанції та вважає, що вказане покарання відповідає ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення із точки зору справедливості, розумності та достатності.
Крім того, апеляційним судом зазначено, що згідно фонограми перебігу судового засідання місцевого суду, яка знаходиться на доданому до матеріалів кримінального провадження технічному носії інформації, під час виступу у судових дебатах прокурор просив призначити ОСОБА_4 міру покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців із застосуванням статей 75, 76 КК України.

Доводи прокурора, що суд апеляційної інстанції не повною мірою врахував особу засудженого є безпідставними, оскільки судами обох інстанції повною мірою враховано всі обставини на які посилається прокурор.
Що стосується доводів прокурора про порушення апеляційним судом норм ст. 419 КПК України, то колегія суддів вважає наступне.
Відповідно до вимог ст. 419 КПК в ухвалі апеляційного суду має бути зазначено суть апеляції та докладні мотиви прийнятого рішення, при залишенні апеляційної скарги без задоволення - підстави, через які апеляцію визнано необґрунтованою, а також надати мотивовані відповіді на всі доводи, наведені в апеляційній скарзі.
Апеляційний суд, переглядаючи кримінальне провадження щодо ОСОБА_4 вказаних вимог закону дотримався, а доводи щодо істотних порушень процесуального закону, допущених судом апеляційної інстанції, колегія суддів вважає неспроможними.
Апеляційний розгляд кримінального провадження проведений з дотриманням вимог кримінального процесуального закону. Всі доводи апеляції прокурора належно перевірені апеляційною інстанцією, на них надано змістовні відповіді.
Ухвала апеляційного суду відповідає вимогам ст. 419 КПК України.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які були б підставою для скасування судового рішення щодо ОСОБА_4 у касаційній скарзі прокурора не зазначено, а тому підстав для задоволення касаційної скарги немає.
Враховуючи наведене, суд касаційної інстанції не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги та вважає, що у відкритті провадження слід відмовити.
Враховуючи викладене та керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, колегія суддів
у х в а л и л а:
Відмовити прокурору у відкритті касаційного провадження за його касаційною скаргою на ухвалу Апеляційного суду Чернігівської області від 28 серпня 2017 року у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_4 .
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3