АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві 11 квітня 2018 року апеляційну скаргу в.о. голови правління ПрАТ «Рижівський гранітний кар`єр» ОСОБА_5 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 14 лютого 2018 року,

за участі: прокурора представника ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою задоволено клопотання прокурора відділу процесуального керівництва та підтримання державного обвинувачення управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Департаменту з розслідування особливо важливих справ у сфері економіки Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 , та накладено арешт на майно (акції) Приватного акціонерного товариства «Рижівський гранітний кар`єр» (код ЄДРПОУ - 03327339), Код ISIN: UA, Вид ЦП: Акції іменні прості, Номінальна вартість (грн.): 0.25, Кількість ЦП (шт.): 870755 акцій, встановивши заборону будь-яким депозитарним установам вносити до системи депозитарного обліку будь-які зміни, які стосуються ідентифікації власників та/або переходу права власності відносно цінних паперів акцій Приватного акціонерного товариства «Рижівський гранітний кар`єр» (03327339) або видавати реєстр акціонерів до закінчення досудового розслідування.

В обґрунтування рішення слідчий суддя зазначив, що вказане майно відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, є предметом кримінального правопорушення, тому з метою забезпечення зберігання речових доказів необхідно накласти арешт.

Не погоджуючись з таким рішенням, в.о. голови правління ПрАТ «Рижівський гранітний кар`єр» ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 14 лютого 2018 року та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора.

Посилається на те, що кримінальне провадження за ч. 5 ст.191, ч. 1 ст. 358, ст. 364 КК України стосується посадових осіб ПрАТ «Рижівський гранітний кар`єр», а тому арештоване майно не може бути речовим доказом.

Вважає, що жодних доказів, на підставі яких слідчий суддя міг дійти висновку про те, що на акції, на які накладено арешт, розповсюджуються вимоги ст. 96-2 КК України щодо спеціальної конфіскації, надано не було, бо їх і не існує.
Звертає також увагу і на те, що слідчий суддя не перевірив та не встановив наявність належних підстав для арешту майна, наклав арешт на майно за відсутності достатніх доказів, що вказують на вчинення особою, на майно яких слідчий просить накласти арешт, кримінального правопорушення, розглянув клопотання прокурора про арешт майна за відсутності власника майна та наклав арешт на майно особи, яка не є підозрюваним у кримінальному провадженні.
Стверджує, що ОСОБА_8 не може бути потерпілим по кримінальній справі щодо посадових осіб ПрАТ «Рижівський гранітний кар`єр», оскільки він ніколи не був власником підприємства, він не може бути кінцевим бенефіціаром, так як є власником лише 1 акції ПрАТ «Рижівський гранітний кар`єр».
Вважає, що кримінальне провадження № 0001248 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст.191, ч. 1 ст.358, ч. 2 ст.364 КК України, взагалі не підслідне Генеральній Прокуратурі України.

Заслухавши доповідь судді, пояснення адвоката, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити в повному обсязі, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити ухвалу слідчого судді без змін, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, Управлінням з розслідування кримінальних проваджень у сфері економіки Департаменту з розслідування особливо важливих справ у сфері економіки Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості якого 18 серпня 2017 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000121, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 358, ч. 2 ст. 364 КК України.
В ході розслідування отримано інформацію про те що, невстановленими слідством особами з метою заволодіння акціями ПрАТ «Рижівський Гранітний кар`єр» (003327339) підроблено протокол загальних зборів акціонерів зазначеного підприємства від 18 серпня 2017 року та протокол Загальних зборів учасників Приватного підприємства «РГК» від 18 серпня 2017 року. В подальшому зазначені протоколи використано для зміни керівників зазначених підприємств, яким став ОСОБА_9 .

З огляду на викладене, виникла наявна потреба в накладенні арешту на цінні папери, випущені емітентом - суб`єктом підприємницької діяльності Приватним акціонерним товариством «Рижівський гранітний кар`єр», оскільки майно, а саме цінні папери є предметом кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 358, ч. 2 ст.364 КК України, відомості про які внесено до ЄРДР, тобто є такими, на які спрямоване кримінальне правопорушення. У зв`язку з цим цінні папери, були визнані речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000121.

14 лютого 2018 року прокурор відділу процесуального керівництва та підтримання державного обвинувачення управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Департаменту з розслідування особливо важливих справ у сфері економіки Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 звернувся до Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту на майно (акції) Приватного акціонерного товариства «Рижівський гранітний кар`єр» (код ЄДРПОУ - 03327339), Код ISIN: UA, Вид ЦП: Акції іменні прості, Номінальна вартість (грн.): 0.25, Кількість ЦП (шт.): 870755 акцій, встановивши заборону будь-яким депозитарним установам вносити до системи депозитарного обліку будь-які зміни, які стосуються ідентифікації власників та/або переходу права власності відносно цінних паперів акцій Приватного акціонерного товариства «Рижівський гранітний кар`єр» (03327339) або видавати реєстр акціонерів до закінчення досудового розслідування.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 14 лютого 2018 року зазначене клопотання задоволено.

У рішеннях ЄСПЛ у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції», «Малама проти Греції», «Україна-Тюмень проти України», «Спорронг та Льонрот проти Швеції» констатовано, що перша та найважливіша вимога ст. 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення першого пункту дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а другий пункт визнає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном через введення в дію «законів». Крім того, верховенство права, один із фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей Конвенції. Також суд нагадує, що втручання в право на мирне володіння майном повинно бути здійснено з дотриманням «справедливого балансу» між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи. Зокрема, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, якої прагнуть досягти через вжиття будь-якого заходу для позбавлення особи її власності.

Під час розгляду апеляційних скарг колегія суддів перевіряє дотримання слідчим суддею вимог ст.ст. 132, 170, 171, 172, 173 КПК України і бере до уваги сукупність усіх чинників і обставин, передбачених зазначеними нормами кримінального процесуального закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з вимогами ч. 3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, а саме забезпечення збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Приймаючи рішення, слідчий суддя місцевого суду зазначених вимог закону дотримався.

Задовольняючи клопотання, внесене в межах кримінального провадження № 0000121, про накладення арешту на (акції) Приватного акціонерного товариства «Рижівський гранітний кар`єр»,як вбачається з матеріалів провадження, заслухав пояснення прокурора та, дослідивши матеріали, додані до клопотання, прийшов до правильного висновку, що вказане майно відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, є предметом кримінального правопорушення, тому з метою забезпечення зберігання речових доказів необхідно накласти арешт.

Такі висновки слідчого судді цілком доведені матеріалами провадження, специфікою обставин вчинення та розслідування самого злочину, що потребує проведення певних слідчих дій. Арештоване майно з великою вірогідністю може бути доказом злочину, відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, що підтверджується відповідним процесуальним рішенням, а саме постановою старшого слідчого в особливо важливих справах першого слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень у сфері економіки Департаменту з розслідування особливо важливих справ у сфері економіки Генеральної прокуратури України ОСОБА_10 від 29 листопада 2017 року про визнання його речовим доказом (а.п.36-37). Метою ж арешту майна є забезпечення кримінального провадження, його завданням є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, що прямо передбачено ст. 170 КПК України в якості правових підстав застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження.

Як вважає колегія суддів, слідчий суддя під час розгляду клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, перевірив співрозмірність втручання у діяльність Приватного акціонерного товариства «Рижівський гранітний кар`єр», з потребами кримінального провадження.

Крім того, матеріали судового провадження свідчать, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання зникнення чи відчуження майна, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Як вбачається з ухвали слідчого судді, суд дослідив зазначені обставини та не знайшов у висновках органу досудового розслідування при зверненні з клопотанням про накладення арешту на майно, порушень вимог КПК України та чогось очевидно безпідставного чи довільного.

При цьому колегія суддів враховує і те, що у відповідності до вимог ст. 174 КПК України законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна, а також і те, що арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Крім того, відповідно до листа Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05 квітня 2013 року № 223-559/0/4-13, у разі подання особами, визначеними у ст. 174 КПК, скарги на ухвалу слідчого судді суду першої інстанції про арешт майна у зв`язку з необґрунтованістю його накладення, судді судів апеляційної інстанції мають перевірити, чи подавалось цими особами клопотання про скасування цього заходу забезпечення слідчому судді місцевого суду та в разі негативної відповіді на зазначене питання, можуть залишити ухвалу без змін. Іншими словами, з підстави необґрунтованості накладення арешту на майно, особи, перелік яких визначено у ч. 1 ст. 174 КПК, вправі звернутися до слідчого судді суду першої інстанції із клопотанням про скасування ним своєї ухвали (абз. 2 ч. 2 ст. 174 КПК), а уже потім, у разі незгоди з прийнятим рішенням, вправі оскаржити ухвалу про арешт майна в апеляційному порядку згідно зі ст. 309 КПК

Що стосується доводів автора апеляційної скарги з приводу того, що прокурором не було доведемо наявність підстав для застосування заходів забезпечення кримінального провадження передбачених у ст. 132 КПК України, наявність достатніх підстав вважати, що вищевказане майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, необхідність такого арешту, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки прокурором доведено необхідність арешту вищевказаного майна, що підтверджується матеріалами провадження.
Інші доводи на які посилається автор апеляційної скарги також не можуть бути підставою для скасування оскаржуваної ухвали, оскільки були відомі слідчому судді та враховані ним при прийнятті рішення.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, автором апеляційної скарги не надано та колегією суддів не встановлено.

Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, по справі не вбачається.

Рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, яке ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, що підтверджені достатніми даними, дослідженими судом, а тому апеляційна скарга в.о. голови правління ПрАТ «Рижівський гранітний кар`єр» ОСОБА_5 , навіть з урахуванням усіх викладених в ній доводів, задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 14 лютого 2018 року, якою задоволено клопотання прокурора відділу процесуального керівництва та підтримання державного обвинувачення управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Департаменту з розслідування особливо важливих справ у сфері економіки Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 , та накладено арешт на майно (акції) Приватного акціонерного товариства «Рижівський гранітний кар`єр» (код ЄДРПОУ - 03327339), Код ISIN: UA, Вид ЦП: Акції іменні прості, Номінальна вартість (грн.): 0.25, Кількість ЦП (шт.): 870755 акцій, встановивши заборону будь-яким депозитарним установам вносити до системи депозитарного обліку будь-які зміни, які стосуються ідентифікації власників та/або переходу права власності відносно цінних паперів акцій Приватного акціонерного товариства «Рижівський гранітний кар`єр» або видавати реєстр акціонерів до закінчення досудового розслідування, - залишити без змін, а апеляційну скаргу в.о. голови правління ПрАТ «Рижівський гранітний кар`єр» ОСОБА_5 , залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа №11-сс/796/1498/2018 Категорія: ст. 170 КПК УкраїниГоловуючий у першій інстанції ОСОБА_11 Доповідач: ОСОБА_1