Дата документу Справа № 335/6890/17
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №335/6890/17 Слідчий суддя в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11-сс/778/911/17 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст.183 КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 вересня 2017 року місто Запоріжжя
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області в складі
головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження відносно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Запорізької області Оріхівського району, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, працюючого старшиною групи логістики, матеріально-технічного забезпечення та зв`язку роти поліції особливого призначення ГУНП в Запорізькій області, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.187 КК України.

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

захисника адвоката ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_6 - в режимі відеоконференції із Запорізьким СІЗО,

ВСТАНОВИЛА:
захисник-адвокат ОСОБА_8 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , звернулась до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 04 серпня 2017 року, якою задоволено клопотання слідчого в ОВС слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органами прокуратури та процесуального керівництва прокуратури Запорізької області ОСОБА_9 , та строк тримання під вартою ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України, продовжено в межах строку досудового розслідування, тобто до 08 вересня 2017 року.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що по даному кримінальному провадженню досудове розслідування не закінчено, оскільки необхідно виконати ряд слідчих та процесуальних дій, не зменшилися ризики, що виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою і відсутні підстави для зміни запобіжного заходу на більш м`який. Матеріалами кримінального провадження підтверджується наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованому йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення, наявність об`єктивних обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання підозрюваного під вартою, а також обставин, що свідчать про існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, та перелічених у клопотанні слідчого.

В апеляційній скарзі захисник-адвокат ОСОБА_8 просить вищевказану ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого.
В обґрунтування своїх вимог вказує на те, що під час розгляду клопотання, стороною обвинувачення не було доведено наявність обґрунтованої підозри та ризиків поза розумним сумнівом. Тільки обґрунтована підозра у здійсненні кримінального правопорушення може виправдати позбавлення свободи. Існування обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів чи свідчень, здатних переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа могла вчинити кримінальне правопорушення. ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, у клопотання в обґрунтування таких висновків орган досудового розслідування посилається на цілий ряд доказів, які або не додані до матеріалів клопотання або не містять жодних фактичних даних у розумінні положень ст. 84 Кримінального процесуального кодексу України. Додані до клопотання додатки містять лише два документи, які хоча опосередковано посилаються на підозрюваного, і це листи УСБУ в Запорізькій області від 30 травня 2017 року. Вказані документи не є доказами у розумінні положень ст.84 КПК України. Інших документів, які б містили посилання на вчинення кримінального правопорушення підозрюваним ОСОБА_6 до клопотання не додано.
ОСОБА_6 має стійкі соціальні зв`язки (обставина яка враховується при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу відповідно до норми п. 4 ч. 1 ст. 178), а саме, проживає із дівчиною у квартирі на території міста Запоріжжя, яку вони разом винаймають, має на утриманні матір пенсійного віку, що проживає сама у Оріхівському районі Запорізької області, має місце роботи (де позитивно характеризується), на початку 2017 року проходив службу у зоні проведення антитерористичної операції.
Згідно із службовою характеристикою, ОСОБА_6 служив у підрозділі спеціальної судової міліції «Грифон» ГУМВС України в Запорізькій області, а потім був переведений на посаду старшини групи логістики, матеріально-технічного забезпечення та зв`язку роти поліції особливого призначення ГУНП в Запорізькій області. Зазначені посади не дають можливості досконало вивчити порядок проведення досудового слідства, а також ведення оперативної роботи, оскільки не передбачають таких повноважень, відповідно немає ризику, що ОСОБА_10 буде перешкоджати кримінальному провадженню.
Згідно з ухвалою, слідчий, за погодженням з прокурором, звернувся до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя з клопотанням про продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 .

У клопотанні зазначив, що органом досудового розслідування встановлено, що приблизно у лютому місяці 2017 року ОСОБА_11 , переслідуючи мотиви протиправного збагачення за рахунок вчинення майнових кримінальних правопорушень, будучи співробітником спецпідрозділу ГУНП в Запорізькій області та наділеним природними рисами лідера, комунікабельністю та вмінням легко входити в довіру, організував злочинну групу, тобто створив стійке об`єднання групи осіб для спільного заняття злочинною діяльністю, корисливого спрямування.

До складу злочинної групи ОСОБА_11 залучив співробітників спецпідрозділу ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_12 та ОСОБА_6 , співробітника Хортицького ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 .

Дана організована злочинна група характеризувалась корисливою направленістю дій її учасників, єдністю їх намірів щодо протиправного збагачення, тотожністю способу вчинення злочину, мобільністю, стійкістю, розробкою планів вчинення злочинів, ретельною підготовкою до їх вчинення, жорстокістю, що полягала у вчиненні злочинів із застосуванням зброї, та в кінцевому результаті раніше обумовленим розподілом незаконного доходу.

Всі члени групи були обізнані щодо протиправних цілей угрупування і сприяли їх досягненню в межах відведених кожному з учасників групи спеціальних ролей.

ОСОБА_11 , являючись організатором злочинної групи, розробив план злочинної діяльності, довів його до відома виконавців, розподілив між ними функції, погоджував об`єкти посягань, контролював та керував діями інших учасників групи. Крім того, ОСОБА_11 організовував підготовку до вчинення кримінальних правопорушень, а саме: давав відповідні вказівки співучасникам. Безпосередньо приймав активну участь у вчиненні злочинів, керував та погоджував дії інших співучасників.

ОСОБА_16 , являючись активним членом злочинної групи, відповідно до відведеної йому функції, спрямованої на досягнення плану вчинення кримінальних правопорушень, приймав участь у розробці плану та підготовці до їх вчинення. Під час нападу безпосередньо підшукував потенційних жертв, установлював їхнє місце проживання та спосіб життя.

ОСОБА_17 , ОСОБА_15 , співробітник Хортицького ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_13 , співробітники спецпідрозділу ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_12 , ОСОБА_6 , являючись членами злочинної групи, приймали активну участь у скоєнні злочинів, застосовували фізичне насилля та погрози щодо його застосування до потерпілих, використовуючи при цьому зброю; висловлювали вимоги передачі грошових коштів та здійснювали пошук коштів на території помешкань. Подальші кримінальні правопорушення вчинено членами організованої групи за таких обставин.

Так, 20 травня 2017 року у період часу, приблизно з 17:14 год. до 18:00 год., ОСОБА_6 з ОСОБА_17 , ОСОБА_15 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_16 , діючи організованою групою, з метою заволодіння чужим майном, здійснили розбійний напад на ОСОБА_18 . У вказаний день, приблизно о 17:14 годині, ОСОБА_6 з ОСОБА_17 , ОСОБА_15 , ОСОБА_11 , та ОСОБА_16 , прибули до раніше визначеного об`єкту посягання квартири АДРЕСА_3 , де проживав ОСОБА_18 . Відповідно до розробленого плану та визначених функцій, ОСОБА_19 зайшов до вказаної квартири, та після нетривалого спілкування зі ОСОБА_18 , який перебував у приміщенні квартири, почав покидати приміщення, але при цьому здійснив телефонний виклик одному з членів організованої групи, подаючи таким чином усім учасникам сигнал, про те, що двері квартири будуть відчинятися ОСОБА_18 , що дасть можливість безперешкодного проникнення до приміщення помешкання потерпілого. Після цього ОСОБА_6 з ОСОБА_17 , ОСОБА_15 та ОСОБА_11 , застосовуючи зброю, незаконно проникли через відчинені вхідні двері у приміщення квартири АДРЕСА_3 , де проживав ОСОБА_20 , та напали на останнього. Так, за вказівкою ОСОБА_17 , ОСОБА_6 та ОСОБА_21 із застосуванням фізичного насилля повалили ОСОБА_18 на підлогу обличчям донизу, ОСОБА_6 завів руки за спину та зафіксував кисті обох рук потерпілого за допомогу спеціального пластикового шнурка. Потім ОСОБА_6 , ОСОБА_17 , ОСОБА_15 та ОСОБА_11 , здійснюючи активну участь у скоєнні злочину, погрожуючи потерпілому ОСОБА_18 застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я, висовуючи вимоги передачі грошових коштів, здійснили напад з метою заволодіння майном потерпілого, а саме грошовими коштами та психотропними речовинами, поєднаний з проникненням у житло. В результаті вказаних дій, ОСОБА_6 , ОСОБА_17 , ОСОБА_15 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_16 заволоділи грошовими коштами потерпілого ОСОБА_18 у сумі 60000 гривень. При цьому ОСОБА_17 висловив потерпілому ОСОБА_18 погрози застосування насилля небезпечного для життя останнього.

Після цього, ОСОБА_6 , ОСОБА_17 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 та ОСОБА_16 з місця події зникли, а викраденим майном розпорядились на власний розсуд - розділили між членами організованої групи, а саме: між ОСОБА_6 , ОСОБА_17 , ОСОБА_15 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_16 .

Внаслідок розбійного нападу, поєднаного із проникненням у житло, ОСОБА_6 , ОСОБА_17 , ОСОБА_24 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_16 потерпілому ОСОБА_18 спричинено матеріальну шкоду на загальну суму 60000 гривень.

23 лютого 2017 року до ЄРДР за №0000104 внесені відомості за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187, ч.3 ст.368, ч.2 ст.307, ст.257 КК України.
08 червня 2017 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України.
Заслухавши доповідь судді; підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника - адвоката ОСОБА_8 на підтримання апеляційної скарги, прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги і наполягала на законності та обґрунтованості ухвали слідчого судді; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що остання не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
За змістом ст.199 КПК України, слідчий суддя, розглядаючи клопотання слідчого про продовження строку тримання особи під вартою, має дослідити надані йому матеріали на предмет законності й обґрунтованості застосування даного запобіжного заходу, та з`ясувати конкретні причини тривалого строку досудового розслідування і тримання особи під вартою.

На думку колегії суддів, слідчий суддя дотримався зазначених вимог закону при розгляді вищевказаного клопотання.

Так, з наданих суду матеріалів кримінального провадження вбачається, що наведені у клопотанні слідчого підстави для продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 перевірялись слідчим суддею при розгляді клопотання. При цьому у судовому засіданні заслухані пояснення підозрюваного ОСОБА_6 , вислухана думка прокурора, захисника, слідчого, та з`ясовані обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо продовження строку тримання особи під вартою.

Слідчий суддя дійшов правильного висновку про те, що дані, наведені у клопотанні слідчого та у доданих до нього документах, свідчать про те, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України, який згідно зі ст.12 КК України, є особливо тяжким злочином, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 8 до 15 років із конфіскацією майна.

Обґрунтованість підозри підтверджується доказами, що містяться в матеріалах провадження, в т.ч. показаннями потерпілого ОСОБА_18 , свідка ОСОБА_16 та ін.

Крім того, як неодноразово зазначав у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу («Мюррей проти Сполученого Королівства» («Murrey v. the United Kingdom»)). Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати «обґрунтованим», залежить від усіх обставин справи («Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» («Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom»)).
Окрім того, відповідно до вимог ч.3 ст.199 КПК України, слідчий суддя дослідив обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування, та встановив, що для завершення розслідування у справі необхідно виконати ряд процесуальних дій, а саме: отримати та долучити усі матеріали виконаних доручень, встановити усіх осіб, причетних до вчинення злочину, отримати ухвали Апеляційного суду Запорізької області про проведення негласних слідчих дій, долучити висновки призначених експертиз, надати оцінку зібраним доказам у їх сукупності, виконати вимоги ст.290 КПК України, скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, виконати які не виявляється можливим, у зв`язку з великим обсягом та специфікою процесуальних дій.

Досудове розслідування ведеться з достатньою процесуальною активністю й у провадженні дійсно необхідно виконати низку слідчих та процесуальних дій для закріплення доказової бази та забезпечення повноти проведеного розслідування, які не могли бути виконані до закінчення дії попередньої ухвали у встановлені строки з об`єктивних причин.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, слідчий суддя встановив, що доводи є обґрунтованими, заявлені у клопотанні ризики не зменшились та існують на даний час.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Летельєр проти Франції» від 26 червня 1991 року, зазначені ризики, які дають підстави для обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу, коли тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства, які виправдовують попереднє ув`язнення.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У рішенні по справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року, на яке послався слідчий суддя, Європейський суд з прав людини зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

Слідчий суддя відповідно до вимог ст.178 КПК України, врахував дані про особу підозрюваного ОСОБА_6 в їх сукупності, який раніше не судимий, має міцні соціальні зв`язки, перебуває у цивільному шлюбі, тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, конкретні обставини правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_6 , та дійшов до обґрунтованого висновку про необхідність продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 , але в межах строку досудового розслідування.

Колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді, що самі фактичні обставини правопорушення, у якому обґрунтовано підозрюється ОСОБА_6 , ступінь тяжкості цього правопорушення і суворість можливого покарання, а також відомості про особу підозрюваного, свідчать про існування ризиків, зазначених у клопотанні , а саме, того, що підозрюваний може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків та інших учасників провадження, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

З урахуванням викладеного, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги захисника - адвоката ОСОБА_8 та вважає, що доводи, викладені в цій апеляційній скарзі, правильність висновків слідчого судді не спростовують.

Порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.

Керуючись ст.ст.199, 407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:
апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 04 серпня 2017 року, якою задоволено клопотання слідчого в ОВС слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органами прокуратури та процесуального керівництва прокуратури Запорізької області ОСОБА_9 , та строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України, продовжено в межах строку досудового розслідування, тобто до 08 вересня 2017 року, залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4