Справа № 569/6790/18

У Х В А Л А
17.04.2018 року м. Рівне

Рівненський міський суд

в особі слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваної ОСОБА_4 ,

захисника підозрюваної - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне клопотання прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами СБУ та державної прикордонної служби управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Рівненської області радника юстиції ОСОБА_3 про продовження обов"язків, передбачених ст. 182, ч.5 ст.194 КПК України відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 305 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор відділу нагляду за додержанням законів СБУ та державної прикордонної служби управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Рівненської області ОСОБА_3 звернувся в суд із клопотанням про продовження обов"язків, передбачених ст. 182, ч.5 ст.194 КПК України відносно ОСОБА_7 .

З клопотання вбачається, що слідчим відділом Управління Служби безпеки України в Рівненській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0004922 за підозрою ОСОБА_8 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 305 КК України.

У ході досудового розслідування встановлено, що група осіб в складі ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , діючи у порушення Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів» від 08.07.1999 № 863-XIV та інших нормативно-правових актів, перебуваючи у м. Києві у невстановлений досудовим розслідуванням час вступили у злочинну змову щодо незаконного придбання, зберігання, перевезення, пересилання з метою збуту та збут наркотичних засобів, психотропних речовин, їх незаконного придбання, зберігання, перевезення без мети збуту, а також щодо їх подальшого переміщення через митний кордон України з приховуванням від митного контролю в інші держави.

Під час проведеного 22-23.12.2017 у МА «Київ» (Жуляни) співробітниками Управління СБ України в Рівненській області обшуку серед особистих речей ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , у багажі, який зареєстрований як на групу двох зазначених осіб, виявлено 23 таблетки, які, згідно з висновком експерта ІСТЕ СБ України від 23.12.2017 № 316/5, містять особливо небезпечну психотропну речовину МДМА загальною масою 3.370 грам., а серед особистих речей ОСОБА_10 та ОСОБА_8 , у багажі, який зареєстрований як на групу двох зазначених осіб, було виявлено 20 таблеток, які згідно з висновком ІСТЕ СБ України від 23.12.2017 № 316/5, містять особливо небезпечну психотропну речовину МДМА загальною масою 3.987 грам.

Отже, у такий спосіб, тобто з причин, що не залежали від волі причетних до вчинення таких злочинів осіб, співробітники Управління СБ України в Рівненській області запобігли контрабандному переміщенню з приховуванням від митного контролю з України у В`єтнам таких психотропних речовин.

Також, о 16 год. 55 хв. 23.12.2017 ОСОБА_7 , затримано та вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 305 КК України закінчений замах на переміщення психотропних речовин через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, а 24.12.2017 їм вручено повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 305 КК України закінчений замах на переміщення психотропних речовин через митний кордон України з приховуванням від митного контролю у великих розмірах та ч. 2 ст. 309 КК України незаконне придбання, зберігання психотропних речовин, без мети збуту у великих розмірах.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 до вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 305, ч. 2 ст. 309 КК України, підтверджується зібраними у ході досудового розслідування матеріалами, а саме: протоколом обшуку від 22-23.12.2017 у міжнародному аеропорті «Київ» (Жуляни); протоколом обшуку за місцем фактичного проживання ОСОБА_4 та ОСОБА_9 від 23-24.12.2017; протоколом обшуку за місцем фактичного проживання ОСОБА_8 та ОСОБА_10 від 23-24.12.2017; актами огляду співробітниками Київської міської митниці від 22.12.2017; висновком експерта ІСТЕ СБ України від 23.12.2017 № 316/5; протоколами допиту свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , а також іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

26.12.2017 підозрюваній ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 16 год. 45 хв. 21.02.2018, одночасно визначивши розмір застави 80 (вісімдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 128 000 (сто двадцять вісім) гривень. Цією ж ухвалою суду визначено перелік покладених на вказану підозрювану обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, у разі внесення за останню застави, а саме: прибувати на виклик слідчого, прокурора із встановленою періодичністю, прибувати на виклик слідчого, прокурора та суду; не відлучатися із населеного пункту, у якому вона проживає без дозволу слідчого, прокурора та суду; носити електронний засіб контролю; здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд та в`їзд в Україну; утримуватися від спілкування зі свідками та іншими підозрюваними у даному кримінальному провадженні.

27.12.2017 після внесення застави у розмірі 128 000 гривень підозрювану ОСОБА_7 , звільнено з-під варти з ДУ «Рівненський слідчий ізолятор».

Поряд з цим, за результатами розгляду апеляційної скарги сторони обвинувачення на ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду від 26.12.2017 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 в частині визначеного розміру застави, 10.01.2018 Апеляційний суд Рівненської області задовольнив її частково та скасував вказану вище ухвалу Рівненського міського суду.

Зазначеною ухвалою, Апеляційний суд Рівненської області постановив застосувати щодо підозрюваної у даному провадженні ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк до 16 год. 55 хв. 21.02.2018, взявши її під варту із зали суду та одночасно визначивши заставу у розмірі 500 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 881 000 гривень.

Також, зазначеною ухвалою, на підставі ст. 194 КПК України, слідчий суддя поклав на у підозрювану, у разі внесення застави, такі обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора із встановленою періодичністю; не відлучатися із населеного пункту, у якому вона проживає без дозволу слідчого, прокурора та суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд та в`їзд в Україну.

20.02.2018 слідчим суддею Рівненського міського суду постановлена ухвала про продовження строку застосування щодо підозрюваної ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою без зміни раніше визначеного розміру застави з покладенням відповідних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КК України.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 202 КПК України, з моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави, підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

На даній стадії слідства здобуто відомості, які мають істотне значення для оцінки всіх раніше здобутих доказів, зокрема стосовно обставин вчинення вищевказаних злочинів групою осіб з вищезазначеними ознаками їх діяльності, у зв`язку з чим є необхідність у їх перевірці на предмет достовірності, належності, наданні їм належної правової оцінки та прийняття за їх результатом кінцевого процесуального рішення.

Результати проведення зазначених та інших слідчих і процесуальних дій має істотне значення у даному кримінальному провадженні, є джерелом доказів, які можуть бути використані під час судового розгляду, та у сукупності з іншими матеріалами кримінального провадження можуть підтвердити або спростувати обставини, які досліджуються у кримінальному провадженні, що забезпечить повне та об`єктивне досудове розслідування, у зв`язку з чим існує обґрунтована необхідність у їх проведенні, при цьому вказані дії не можуть бути здійснені і завершені раніше з об`єктивних причин.

Враховуючи викладене та у зв`язку з необхідністю проведення додаткових слідчих та процесуальних дій для виконання у повному обсязі вимог ст.ст. 2, 9, 92, 93, 94 КПК України, 19.02.2018 заступник прокурора Рівненської області виніс постанову про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0004922 до 5-ти місяців, тобто до 23.05.2018.

Відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України, під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п. п. 1-4, ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати, або спотворити документи, які мають істотне значення для встановлення обставини кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Вказані ризики існують та вони не зменшилися за період застосування щодо підозрюваної вказаного запобіжного заходу продовжують бути актуальними, оскільки на даний час у зазначеному провадженні не встановлено всіх фактичних обставин та інших осіб, причетних до вчинення тяжких кримінальних правопорушень, які характеризуються латентністю їх організації та подальшої реалізації у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, у зв`язку з чим необхідний тривалий період часу для отримання доказів, які можуть бути використані під час судового розгляду та притягнення їх до кримінальної відповідальності.

Водночас, відсутність такого заходу забезпечення призведе до неможливості повного та об`єктивного досудового розслідування з вищенаведених причин, оскільки остання може перешкоджати досудовому розслідуванню шляхом знищення документів та речей, які ще не відшукані стороною обвинувачення та можуть мати значення для кримінального провадження, впливати на свідків та інших осіб з метою приховування вказаної протиправної діяльності шляхом схиляння останніх до надання органу досудового розслідування неправдивих показань, повідомлення інших осіб, які причетні до вчинення зазначених злочинів, про факти які йому стали відомі у ході слідства, що може вкрай негативно вплинути на його хід та кінцеві результати, а також впливати іншим чином.

Наявні матеріали кримінального провадження свідчать про стійкий намір зазначених осіб знищити, сховати, або спотворити документи, які мають істотне значення для встановлення обставини кримінальних правопорушень, у тому числі тих, які стосуються вказаних та інших психотропних речовин. Враховуючи вказані обставини, у разі не продовження стосовно ОСОБА_7 вищевказаних обов`язків, остання, усвідомлюючи про неминучість покарання за вчинення злочинів у вигляді позбавлення волі на вищевказаний термін, може переховуватися від органу досудового розслідування та суду як на території України так і за кордоном, оскільки серед речей і документів, які були викрадені в органу досудового розслідування, були паспорти громадян України та паспорти громадянина України для виїзду за кордон як ОСОБА_7 так і інших вказаних осіб.

Поряд з цим, з моменту проведення митного огляду і під час участі у подальших слідчих діях підозрювана ОСОБА_7 скористалася своїм правом, передбаченим ст. 63 Конституції України, та від дачі пояснень та показань і відповідей на запитання слідчого неодноразово відмовлялася. Водночас, чоловік останньої ОСОБА_9 , який також перебував 22-23.12.2017 у МА «Київ» (Жуляни) за вказаних обставин, під час виявлення та вилучення зазначених психотропних речовин у великих розмірах, на неодноразові виклики органу досудового розслідування не з`являвся, а пізніше надав тільки письмові показання та відмовився відповідати на додаткові питання слідчого.

Аналіз поведінки підозрюваної ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , інших осіб свідчить про стійкий намір запобігати встановленню органом досудового розслідування всіх фактичних обставин вчинюваних вищевказаних злочинів.

На підставі викладеного, орган досудового розслідування приходить до висновку про неможливість запобігання вищевказаним ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України без продовження строку дії обов`язків, визначених ч. 5 ст. 194 КПК України, які покладено на підозрювану ОСОБА_7 ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду від 20.02.2018.

Враховуючи, що продовження строку дії таких обов`язків спроможне забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної, орган досудового розслідування виходить у тому числі з тих обставин, що кримінальні правопорушення, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_7 , має надзвичайно високий ступінь суспільної небезпеки, присутність якої, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного та існує доцільність забезпечити високі стандарти охорони загально суспільних прав та інтересів, порушення яких може вкрай негативно вплинути на суспільство у цілому

Заразом, з метою забезпечення у повному обсязі вимог ст. ст. 2, 91-94 КПК України, а також інших положень цього Кодексу, суду за доцільно врахувати особливу складність даного кримінального провадження, наявність факту вчинення зазначених кримінальних правопорушень у латентній формі та з чіткими правилами конспірації їх організації як підозрюваною так і іншими особами, необхідністю проведення значної кількості слідчих та процесуальних дій, та на основі такої мотивації продовжити строк дії покладених на підозрювану ОСОБА_7 обов`язків у межах строку досудового розслідування, тобто до 23.05.2018, для забезпечення повного та об`єктивного здійснення досудового розслідування.

На підставі викладеного, враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, за одне з яких законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 8 до 10 років, та факт наявності перелічених ризиків, що дають достатні підстави вважати, що підозрювана може знищити, сховати, або спотворити документи, які мають істотне значення для встановлення обставини кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного виникла необхідність звернення з даним клопотанням.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, посилаючись на викладені у ньому обставини. Просив продовжити ОСОБА_7 обов"язки, передбачені ч. 5 ст.194 КПК України.

Адвокат та підозрювана просять частково задовольнити клопотання, а в частині заборони спілкування з чоловіком ОСОБА_9 відмовити у відповідності до ст. 63 Конституції України .

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що СВ Управління Служби безпеки України в Рівненській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0004922 за підозрою ОСОБА_8 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 305 КК України.

23.12.2017 року ОСОБА_7 , затримано та вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 305, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 305, ч 2 ст. 309 КК України.

Сукупність матеріалів на даному етапі кримінального провадження до моменту з`ясування істини у ньому є достатньою для висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень відповідає критеріям, сформованих в практиці Європейського суду з прав людини, зокрема, позиції у рішенні від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», якою відзначено, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення; а також позиції у рішенні від 30 серпня 1990 року у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства», якою відзначено, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Крім того в судовому засіданні встановлено, що ризики, які існують та не зменшилися за період застосування щодо підозрюваної вказаного запобіжного заходу продовжують бути актуальними, оскільки на даний час у зазначеному провадженні не встановлено всіх фактичних обставин та інших осіб, причетних до вчинення тяжких кримінальних правопорушень.

Відповідно до ч. 6 ст. 194 КПК України, обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому ст. 199 КПК України. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Прокурор звертаючись із клопотанням про продовження щодо підозрюваної ОСОБА_7 процесуальних обов"язків, передбачених ст. 194 КПК України, та при розгляді в судовому засіданні такого клопотання довів про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, наявність достатніх даних, що існує ризик переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків.

Про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику, визначеному у клопотанні, прокурором при його розгляді не доведено.

Оскільки ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України не зникли, підстав для скасування або зміни запобіжного заходу у вигляді застави відносно підозрюваної не вбачається, а тому для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваної слідчий суддя вважає за необхідне покласти на ОСОБА_7 обовязки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Що стосується обов"язку заборони спілкування ОСОБА_4 зі своїм чоловіком ОСОБА_9 , який являється свідком по даному кримінальному провадженню , то слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 КПК України, близькими родичами та членами сім"ї - є чоловік та дружина.

Статтею 18 КПК України, гарантовано свободу від самовикриття та право не свідчити проти близьких родичів та членів сім"ї.

Частиною 1 вказаної статті передбачено, що жодна особа не може бути примушена визнати свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення або примушена давати пояснення, показання, які можуть стати підставою для підозри, обвинувачення у вчиненні нею кримінального правопорушення.

З частини 2 даної статті слідує, що кожна особа має право не говорити нічого з приводу підозри чи обвинувачення проти неї, у будь-який момент відмовитися відповідати на запитання, а також бути негайно повідомлена про ці права.

Відповідно до частини 3 даної статті - жодна особа не може бути примушена давати пояснення, показання, які можуть стати підставою для підозри, обвинувачення у вчиненні її близькими родичами чи членами її сім"ї кримінального правопорушення.

Аналогічні підстави передбачено в ст. 63 Конституції України.

Як слідує з кримінального провадження, ОСОБА_4 являється підозрюваною за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 305 КК України, а її чоловік ОСОБА_9 являється свідком по даному провадженню, який вже допитаний органому досудового розслідування. ОСОБА_4 скористалась своїм правом відповідно до ст. 63 Конституції України.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 66 КПК України , свідок має право відмовитися давати показання щодо себе, близьких родичів та членів сім"ї, що можуть стати підставою для підозри, обвинувачення у вчиненні ним, близькими родичами чи членами його сім"ї кримінального правопорушення, а також показання щодо відомостей, які згідно з положеннями ст. 65 цього Кодексу не підлягають розголошенню.

Враховуючи те, що з 08.12.2017 року, моменту внесення в ЄРДР відомостей щодо кримінального правопорушення пройшов довгий час, учасники кримінального правопорушення дали свої показання, органом досудового розслідування вилучені всі речові докази, то суд виходячи з вищевикладеного вважає, що підстав для заборони спілкування підозрюваної ОСОБА_4 зі своїм чоловіком ОСОБА_9 немає.

Крім того, до підозрюваної не застосовувався електронний засіб контролю, вона здала на зберігання паспорт для виїзду за кордон, та інші документи, які дають право на виїзд та в"їзд в Україну, а тому підстав для застосовування вказаних обов"язків немає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 182, 194,196,395 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

Клопотання прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами СБУ та державної прикордонної служби управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Рівненської області радник юстиції ОСОБА_3 про продовження обов"язків, передбачених ст. 182, ч.5 ст.194 КПК України відносно ОСОБА_14 - задовольнити частково.

Продовжити підозрюваній ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 . у межах строку досудового розслідування, тобто до 23.05.2018, строк дії обов`язків, визначених ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати на виклик слідчого, прокурора та суду;

- не відлучатися із населеного пункту, у якому проживає ОСОБА_4 без дозволу слідчого, прокурора та суду;

- утримуватися від спілкування зі свідками та іншими підозрюваними у даному кримінальному провадженні , крім чоловіка ОСОБА_9 .

Встановити строк дії ухвали до 23 травня 2018 року.

Термін дії обовязків, покладених судом, визначити до 23 травня 2018 року.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Рівненської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1