Справа № 129/1891/17
Провадження по справі № 1-кп/129/320/2017
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"08" листопада 2017 р. Гайсинський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Гайсині кримінальну справу № 0000104 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Перемога Козятинського району Вінницької області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, одруженого, має на утриманні неповнолітню дитину (дочку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ), відповідно до ст. 89 КК України несудимого, -

в скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України,

Установив:
Сержант ОСОБА_6 як військовослужбовець військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період залученої до антитерористичної операції військової частини польова пошта НОМЕР_1 по АДРЕСА_2 призначений наказом командира на посаду гранатометника 2 стрілецького відділення 3 стрілецького взводу стрілецької роти, всупереч ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст. ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», положень Військової присяги, ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, з метою ухилення від військової служби, знаючи про те, що він повинен проходити військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період, навмисно незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, 10.09.2014 р. без поважних причин не з`явився до військової частини польова пошта НОМЕР_1 та проводив час на власний розсуд до 01.06.2015 р. - дня повернення до військової частини.

Дії ОСОБА_4 кваліфікуються за ч. 3 ст. 407 КК України як нез`явлення вчасно на службу військовослужбовцем без поважних причин тривалістю понад місяць.

З урахуванням позицій прокурора та обвинуваченого, які заявили про скорочений порядок дослідження доказів, суд відповідно до ч.3 ст.349 КПК України обмежився допитом лише ОСОБА_4 , оскільки він розуміє зміст обставин, які ніким не оспорюються, немає сумніву в добровільності та істинності його позиції, йому роз`яснено і зрозуміло неможливість оскарження цих обставин в апеляційному порядку.

ОСОБА_6 вину визнав повністю, щиро каявся і пояснив, що він, будучи сержантом військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період військової частини польова пошта НОМЕР_1 , яка дислокується по АДРЕСА_2 та приймає участь в проведенні антитерористичної операції, призначений наказом командира на посаду гранатометника 2 стрілецького відділення 3 стрілецького взводу стрілецької роти, знаючи про те, що він повинен проходити військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період, з ухиленням від військової служби, 10.09.2014 р. не з`явився до військової частини та проводив час на власний розсуд і лише 01.06.2015 р. повернувся до військової частини для проходження військової служби. Обвинувачений ОСОБА_6 не заперечував проти застосування до нього амністії, положень Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016р., а також пояснив, що він у період часу з другої половини квітня 2014 року по 29 серпня 2014 р. під час проходження військової служби у військовій частині польова пошта НОМЕР_1 у складі Збройних Сил України захищав незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, брав безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, що підтверджується довідкою форми 5 №225, виданою командиром військової частини польова пошта НОМЕР_1 .

Обираючи покарання, за відсутності обтяжуючих, пом`якшуючими його обставинами суд враховує щире каяття і правдиві показання ОСОБА_4 сприяння ним встановленню дійсних обставин справи, відсутність судимості, позитивну репутацію обвинуваченого.

За таких обставин суд визнає, що виправити ОСОБА_4 і запобігти скоєнню ним нових злочинів можливо в умовах відбування покарання у виді позбавлення волі.

За змістом ст.2 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 р. підлягають звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, що не є особливо тяжким злочином проти життя та здоров`я особи та не є діянням, передбаченим ч.ч.2, 3 і 4 ст.408, ст.410, ч.ч.2, 3 і 4 ст.411 КК України, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення.

Оскільки ОСОБА_6 вчинив злочин, який є злочином середньої тяжкості і не є особливо тяжким стосовно ст.12 КК України злочином проти життя та здоров`я особи та не є діянням, передбаченим ч.ч.2, 3 і 4 ст.408, ст.410, ч.ч.2, 3 і 4 ст.411 КК України, а на день набрання чинності цим Законом України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 р. в установленому порядку його визнано особою, яка захищала незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, брала безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення (копія довідки форми 5 від 01.08.2014 р. № 225, виданої Військовою частиною польова пошта НОМЕР_2 на а.с. 30) і він не заперечує проти застосування щодо нього ст.2 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 р., то він підлягає звільненню від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі.

До набуття вироком законної сили суд визнає за можливе відносно обвинуваченого запобіжного заходу не обирати.

Керуючись ст.ст. 369 - 374 КПК України,

Присудив:
ОСОБА_4 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.407 КК України, і призначити покарання у виді позбавлення волі на строк два роки.

Звільнити ОСОБА_4 від призначеного за цим вироком покарання у виді позбавлення волі на строк два роки у зв`язку з актом амністії на підставі ст.2 Закону України «Про амністію у 2016році».

Запобіжного заходу відносно засудженого не обирати.

Вирок може бути оскаржено протягом тридцяти діб з дня його проголошення до Апеляційного суду Вінницької області шляхом подачі апеляційної скарги через Гайсинський районний суд Вінницької області.

Суддя: