АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ЄУН 647/2034/17 Провадження № 11-сс/791/568/17 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1 Категорія: арешт майна Доповідач в апеляційної інстанції ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 жовтня 2017 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Херсонської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря - ОСОБА_5

прокурора - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Херсонської області матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора Бериславської місцевої прокуратури Херсонської області ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Бериславського районного Херсонської області від 18 вересня 2017 року про відмову в арешті майна,

ВСТАНОВИЛА:

Слідчий СВ Бериславського ВП ГУ НП в Херсонській області, старший лейтенант поліції ОСОБА_8 за погодженням із прокурором Бериславської місцевої прокуратури Херсонської області ОСОБА_9 ; звернувся до слідчого судді із клопотанням про накладення арешту на збирання посівів (врожаю) соняшника, що знаходиться на ділянках держаної власності, що мають кадастрові номери 0:03:001:0073 та :04:020:0001, яке обґрунтовує тим, що до ЧЧ Білозерського ВП ХВ ГУНП в Херсонській області надійшло повідомлення від о/УЗЕ в Херсонській області ОСОБА_10 про те, що на території Микільської сільської ради ним було виявлено самовільне захоплення невідомою особою земельної ділянки державної власності загальною площею 65,9 га, які засіяні сільськогосподарською культурою соняшником.
Оскаржуваною ухвалою слідчого судді Бериславського районного суду в задоволенні вищевказаного клопотання слідчого було відмовлено.
Не погодившись ухвалою суду прокурор подав на неї апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою накласти арешт на майно, як про те зазначено в клопотанні слідчого.
Апеляційна скарга мотивована доводами про невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.
Зокрема апелянт вказує на те, що судом не взято до уваги грошову оцінку одиниці площі ріллі по Херсонській області станом на 01.01.2017 року, що становить 34 698 грн. 86 коп. що вказує на вартість зазначених ділянок, а саме 2 255 426 грн.
Крім того, як зазначає апелянт соняшник є доказом факту вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України та визнаний речовим доказом, у зв`язку з чим є необхідність його збереження.
Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, яка підтримала вимоги апеляційної скарги, вивчивши матеріали провадження, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Згідно ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3)конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Як вбачається з матеріалів провадження відомості зазначені в клопотанні слідчого 14.07.2017 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001051 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України.
Станом на 08.09.2017 року у кримінальному провадженні № 0001051 жодній особі про підозру, не повідомлено.
Постановою в.о. заступника начальника СВ Білозерського ВП ГУ НП в Херсонській області ОСОБА_11 від 18.07.2017 року, посіви соняшника на земельній ділянці державної власності за межами населеного пункту на території Микільської сільської ради Білозерського району Херсонської області загальною площею 65,9305 га, визнано речовим доказом.
Згідно з ч. З ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до п. 2 ч. З ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи.
Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
За змістом положень ч. 1 ст.173 КПК України, обов`язок надання доказів необхідності арешту покладений на особу, яка подає клопотання про арешт майна, а слідчий суддя зобов`язаний відмовляти у задоволенні цього клопотання в разі, якщо доказів про необхідність арешту майна, доказів розміру шкоди спричиненої кримінальним правопорушенням, доказів самого факту завдання шкоди ї розміру цієї шкоди, а також наявності цивільного позову.
Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Як вбачається з матеріалів провадження вищевказаних доказів слідчим чи прокурором до суду не надано.
Так, всупереч вищевказаним вимогам КПК України, прокурор та слідчий не вказали яким чином буде досягнута мета накладення арешту, а саме збереження посіві (врожаю) соняшника.
Крім того, переглядаючи рішення слідчого судді в апеляційному порядку, судова колегія виходить з того, що в матеріалах справи відсутні підстави для задоволення клопотання слідчого.
Відповідно до вимог ч.2 п.5 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен врахувати розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Так, аналізуючи матеріали провадження колегія суддів приходить до висновку, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування не виправдовують таке втручання, як арешт врожаю з метою забезпечення кримінального провадження, а отже слідчий суддя дав належну оцінку сукупності отриманих доказів, та їх належність.
Крім того, слідчий суддя в оскаржуваній ухвалі обґрунтовано вказав, що злочин передбачений ч.1 ст.197-1 КК України є злочином з матеріальним складом, кримінальна відповідальність за вчинення кого наступає за самовільне зайняття земельної ділянки, яким завдано значної шкоди її законному володільцю або власнику. Шкода визнається значною, якщо вона у сто і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян.
Однак, слідчим не встановлена вартість саме майна, яке належить арештувати посівів (врожаю), його кількість, не надано належних доказів завдання та розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, існування цивільного позову, що свідчить про недотримання слідчим вимог ст. 171 КПК України.
Долучений до апеляційної скарги лист за підписом В.о. начальника Білозерського відділу ГУ Держгеокадастру у Херсонській області про нормативну грошову оцінку одиниці площі ріллі по Херсонській області станом на 01.01.2017 року та у зв`язку з чим визначення вартості засіяних земельних ділянок не був предметом дослідження в суді першої інстанції, а крім того не вказує на вартість та розмір майна на яке просить накласти арешт слідчий, а саме збирання посівів (врожаю) соняшника.
Враховуючи те, що по справі відсутні докази того, що зазначені посіви (врожай) соняшника, що знаходиться на земельних ділянках державної власності за межами населеного пункту на території Микільської сільської ради Білозерського району Херсонської області кадастрові номери: :03:001:0073 та :04:020:0001 є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину та дані посіви (врожай) соняшника у встановленому законом порядку визнано речовим доказом, відсутні докази розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням та докази факту завдання шкоди; відсутній цивільний позов, не надано доказів того, що майно набуте злочинним шляхом, що воно є доходом від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову, слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні клопотання слідчого, з чим погоджується і колегія суддів.
Інші обставини на які посилається в апеляційній скарзі прокурор були відомі слідчому судді при ухваленні оскаржуваного рішення та цілком враховані ним.
Істотних порушень вимог КПК України, які стали б безумовними підставами для скасування оскаржуваного рішення колегія судді не вбачає.
На підставі викладеного та керуючись вимогами ст. 171-174,404,407,422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора Бериславської місцевої прокуратури Херсонської області ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Бериславського районного Херсонської області від 18 вересня 2017 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання слідчого СВ Бериславського ВП ГУНП в Херсонській області ОСОБА_12 про накладення арешту на - збирання посівів (врожаю) соняшника, що знаходиться на земельних ділянках державної власності за межами населеного пункту на території Микільської сільської ради Білозерського району Херсонської області, кадастрові номери :03:001:0073 та :04:020:0001 на яких зростає сільськогосподарська культура соняшник загальною площею 65.9305 без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили після проголошення та оскарженню не підлягає.
Головуючий : (підппис)
Судді: (підпис) (підпис)
З оригіналом згідно.
Суддя: