н/п 1-кс/640/189/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"05" січня 2018 р. м. Харків
Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
Згідно акту огляду транспортного засобу та реєстрації документів від 23.12.2017 номер кузова НОМЕР_2 «Daewoo Lanos», який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 належить ОСОБА_4 змінений шляхом наварювання на номер частини металу з іншим номером розміром, приблизно, 160х120 мм.
Оскільки автомобіль «Daewoo Lanos» д.н.з. НОМЕР_1 , 2004 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_4 , згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 , свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_4 , на вказаний транспортний засіб зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, тобто відповідають критеріям, зазначеним у п.1 ч.2 ст.167 КПК України, та у зв`язку з тим, що номер кузова НОМЕР_2 «Daewoo Lanos» д.н.з. НОМЕР_1 , 2004 року випуску, змінений шляхом знищення механічним способом (шліфуванням) та відповідно до ст. 290 КК України, транспортний засіб автомобіль являється предметом злочину, тобто вказаний транспортний засіб відповідає критеріям, зазначеним у п.3 ч.2 ст.167 КПК України, 23.12.2017, слідчим СВ Київського ВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_3 в присутності понятих, був проведений огляд за адресою: м. Харків, вул. Шевченко, 111-а, в ході якого вилучено: Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 оформлений на ім`я ОСОБА_4 , автомобіль «Daewoo Lanos» д.н.з. НОМЕР_1 , 2004 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 , який поставлений на спец майданчика для тимчасово затриманих автотранспортних засобів ДП МВС України «Інформ ресурси».
Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 вищевказаний автомобіль зареєстрований на ім`я ОСОБА_4 , зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 .
Допитаний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 показав, що придбав вказаний транспортний засіб 10.12.2017 року у ОСОБА_6 .
ОСОБА_5 проживає за адресою: АДРЕСА_2 , та використовує мобільний телефон: НОМЕР_6 .
Вищеописані речі та документи зберегли на собі сліди кримінального правопорушення та є його предметом, тобто відповідають критеріям, зазначеним у п.1, п. 3 ч.2 ст.167 КПК України.
На підставі вище викладеного, у органу досудового розслідування виникла необхідність у продовжені накладення арешту, а саме позбавлення осіб права на відчуження, розпорядження та/або користування, на зазначене майно, оскільки існує сукупність підстав та розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину (ст. 290). Встановлені достатні підстави вважати, що вказане майно відповідає наступним критеріям доказу: зберегли на собі його сліди; містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час вказаного кримінального провадження; є предметами, що були об`єктом кримінально протиправних дій; набуті кримінально протиправним шляхом.
Враховуючи вищевикладене, з метою повного, об`єктивного та всебічного розслідування всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, проведення судової-автотехнічної експертизи, а також враховуючи, що вилучені: свідоцтва про реєстрацію транспортного НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_4 , автомобіль «Daewoo Lanos» д.н.з. НОМЕР_1 , 2004 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 , зберегли на собі сліди кримінального правопорушення та є його предметом, а також вказане майно буде використано у кримінальному провадженні в якості речових доказів, виникла необхідність в накладенні арешту на вказане майно, яке було вилучене 23.12.2017 в ході проведення огляду за адресою: м. Харків, вул. Шевченко, 111-а у період часу з 16.35 год. до 17.20 год.
Сторона обвинувачення зазначає, що оскільки добовий строк на подання клопотання закінчився 24.12.2017, тобто у вихідний день, а наступний день 25.12.2017 є святковим днем, клопотання було подано відповідно до вимог ч. 7 ст. 115 КПК України, наступним за ним робочим днем, тобто 26.12.2017.
В судове засідання слідчий не з`явилася, повідомлялася належним чином про дату, час та місце розгляду клопотання, до канцелярії суду 05.01.2018 надійшла заява від слідчого ОСОБА_3 , в якій вона просить проводити судове засідання про арешт майна за її відсутності, клопотання підтримує в повному обсязі (а.с. 21).
Власник майна ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилася, повідомлялася належним чином про дату, час та місце розгляду клопотання.
Неприбуття в судове засідання власника майна, слідчого, відповідно до вимог ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотань. Більш того, володілець майна, який не був присутнім при розгляді клопотання про арешт майна, має право заявити клопотання про скасування арешту майна в порядку та на підставах, визначених ст. 174 КПК України.
23.12.2017 з 16.35 год. до 17.20 год. згідно протоколу огляду місця події, за адресою: м. Харків, вул. Шевченко, 111-А, проведено огляд, в ході якого, згідно протоколу огляду місця події від 23.12.2017, вилучено вказане в клопотанні сторони обвинувачення майно (а.с. 6-7).
26.12.2017 о 14.09 год. до Київського районного суду м. Харкова надійшло вказане клопотання, погоджене з прокурором Харківської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_7 в якому сторона обвинувачення просила поновити строк подачі клопотання про арешт майна як пропущений з поважних причин та накласти арешт на вказане в клопотанні сторони обвинувачення майно.
Згідно розписки прокурора Харківської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_8 , вказана копія ухвали отримана ним 27.12.2017 для передачі прокурору ОСОБА_7 (а.с. 15).
В подальшому, вказане клопотання сторони обвинувачення про накладення арешту на зазначене майно, поштою надійшло до Київського районного суду м. Харкова 02.01.2018 о 10 год. 23 хв. (а.с. 2).
Порядок тимчасового вилучення майна врегульовано у ст. 168 КПК України. Зокрема, відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України, тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час огляду.
Згідно вимог п. 3 ч. 1 ст. 169 КПК України, тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено, у випадках, передбачених частиною 5 статті 171 КПК України.
За правилами абз. 1 ч. 5 ст. 171 КПК України, у разі тимчасового вилучення майна під час огляду, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
Відповідно ч. 3 ст. 172 КПК України, слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору та встановлює строк в сімдесят дві години для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.
Тобто, згідно норм чинного законодавства, розглядаючи клопотання слідчого або прокурора про арешт майна, слідчий суддя, суд повинні з`ясувати, чи відповідає таке клопотання вимогам ст. 171 КПК України, а частиною 3 ст. 172 КПК України передбачено, що слідчий суддя, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без дотримання вимог ст. 171 цього Кодексу, повертає його прокурору та встановлює строк в сімдесят дві години для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.
Таким чином, стороною обвинувачення не пізніше наступного робочого дня після вилучення в ході огляду 23.12.2017 майна, як того вимагає абз. 1 ч. 5 ст. 171 КПК України, а саме, 26.12.2017 подано до суду клопотання про арешт майна, вилученого під час огляду.
В подальшому, в передбачений кримінальним процесуальним законодавством строк стороною обвинувачення, як встановлено вище, направлено до суду клопотання про арешт майна. Додержання процесуального строку шляхом подачі клопотання на пошту відповідає положенням ст. 116 КПК України.
За змістом ч. 3 ст. 172 КПК України, у такому випадку, тобто в разі повернення клопотання про арешт майна прокурору для усунення недоліків, тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.
Як встановлено слідчим суддею, 02.01.2018 до Київського районного суду м. Харкова поштою, після усунення недоліків в межах встановленого строку, надійшло клопотання слідчого СВ Київського ВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_3 , погоджене із прокурором Харківської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_9 , в якому сторона обвинувачення просить накласти арешт на вище зазначене майно, вилучене в ході огляду місця події 23.12.2017 за вище зазначеною адресою.
Таким чином, згідно з ч. 3 ст. 172 КПК України, передбачений законом строк в сімдесят дві години для усунення недоліків прокурором, слідчим не порушено.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).
Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що вищевказане майно, вилучене під час огляду місця події, має значення для забезпечення кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди, та існує можливість його використання як доказу у кримінальному провадженні.
На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчий довів слідчому судді необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених абз. 1 ч.1 ст.170 КПК України, а тому клопотання про накладення арешту на вказане майно шляхом заборони його користування, розпорядження та відчуження підлягає задоволенню, із визначенням місця зберігання автомобілю на штрафному майданчику за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська 107.
Застосування заходу забезпечення кримінального провадження у такий спосіб арешту майна, слідчий суддя вважає доцільним, оскільки в даному випадку такий спосіб забезпечує запобіганню можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Слідчий суддя вважає розумним та співрозмірним обмеження права власності завданням кримінального провадження.
При цьому, слідчий суддя вважає не пропущеним строк звернення з даним клопотанням, оскільки вказане в клопотанні майно згідно протоколу огляду місця події від 23.12.2017, вилучено 23.12.2017 за вказаною адресою, клопотання про арешт майна вперше подано до суду не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, тобто 26.12.2017, як того вимагає абз. 1 ч. 5 ст. 171 КПК України, та в подальшому, визначений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 26.12.2017 строк в сімдесят дві години для усунення недоліків прокурором, слідчим не порушено.
На підстав викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -
УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого про арешт майна задовольнити.
Накласти арешт на майно, вилучене під час проведення огляду місця події 23.12.2017, а саме: автомобіль «Daewoo Lanos» д.н.з. НОМЕР_1 , 2004 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 , свідоцтва про реєстрацію вказаного транспортного засобу НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_4 - до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.
Визначити місцем зберігання автомобіля «Daewoo Lanos» д.н.з. НОМЕР_1 , 2004 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 , відповідно до Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.11.2012 № 1104 - спец майданчик для тимчасово затриманих автотранспортних засобів ДП МВС України «Інформ ресурси» за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська 107.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Ухвала виготовлена в нарадчій кімнаті, є оригіналом.

Слідчий суддя ОСОБА_1