Справа № 357/1199/18 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/497/18 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 18 25.04.2018

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2018 року м. Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Київської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
за участю:
прокурора ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника на вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 28 лютого 2018 року, яким
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Городище Черкаської області, не працюючого, громадянина України, не одруженого, із повною загальною середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , без визначеного місця проживання, раніше неодноразово судимого,

визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у виді 3 років позбавлення волі.
Цим же вироком вирішено питання щодо процесуальних витрат та речових доказів, а також щодо цивільного позову.

В С Т А Н О В И Л А:
Згідно вироку, ОСОБА_7 , будучи раніше неодноразово судимим за вчинення злочинів проти власності, останній раз - 23.06.2017 р. Шевченківським районним судом м. Києва за ст.ст.190 ч.2,75 КК України до 3 р. п/в., звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 р. 6 міс., у вказаний період - 06.01.2018 р. близько 11 год., знаходячись у спальній кімнаті квартири АДРЕСА_2 , умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи, що його дії залишаються непоміченими сторонніми особами, таємно, шляхом вільного доступу, викрав з правої верхньої полиці тумби під телевізор мобільний телефон марки Huaweі Y625 (Y625-U32) золотистого кольору без зарядного пристрою вартістю 1605 грн., належний потерпілій ОСОБА_8 , після чого з місця вчинення злочину втік, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_8 майнову шкоду на суму 1605 грн.
Окрім цього, 06.01.2018 р. близько 12 год. ОСОБА_7 , знаходячись біля кіоску «Млинці» за адресою: Київська обл., м. Біла Церква, вул. Героїв Небесної Сотні, 2а, умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи, що його дії залишаються непоміченими сторонніми особами, таємно, шляхом вільного доступу викрав з розрахункового стелажу вказаного кіоску планшет марки «Samsung» Galaxy Tab A 7.0 чорного кольору без зарядного пристрою вартістю 3148 грн. 33 коп., належний потерпілій ОСОБА_9 , після чого з місця вчинення злочину втік, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_9 майнову шкоду на вказану суму.
В суді першої інстанції справа розглядалась за приписами ст.349 КПК України.
На вказаний вирок захисник подав апеляційну скаргу, в якій просить змінити та пом`якшити призначене ОСОБА_7 покарання, звільнивши обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням.
Не оспорюючи фактичних обставин злочину, встановлених судом першої інстанції , захисник вважає , що вирок підлягає зміні через суворість призначеного судом покарання і його невідповідність тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.
Посилання суду першої інстанції на те, що обвинувачений раніше неодноразово судимий за вчинення злочинів проти власності та вчинив даний злочин через незначний час після засудження є незаконним. Оскільки на час постановлення оскаржуваного вироку, вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 23.06.2017 щодо ОСОБА_7 не набрав законної сили. Покарання за попереднім вироком Городищенського районного суду Черкаської області від 24.03.2010 ОСОБА_7 відбув, свою вину у вчиненні інкримінованих крадіжок повністю визнав, розкаявся у скоєному, активно сприяв розкриттю злочинів, цивільний позов визнав та зобов`язувався відшкодувати потерпілій завдані збитки, за місцем проживання характеризується посередньо, з його слів працює неофіційно на будівництві в м. Києві.
Вважає, що покарання, визначене судом для ОСОБА_7 за своєю суворістю не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, а встановлені обставини свідчать про можливість перевиховання обвинуваченого без реального відбування покарання.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який заперечував проти її задоволення, вивчивши матеріали провадження, та обговоривши доводи та вимоги апеляційної скарги, колегія суддів не знаходить підстав для її задоволення, виходячи із наступного.
Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України.
Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
На думку колегії, судом першої інстанції вказані вимоги дотримано в повному обсязі.
Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_7 у таємному викраденні чужого майна, повторно є обґрунтованими та підтверджуються сукупністю доказів, які зібрані з додержанням кримінального процесуального закону та перевірені під час розгляду кримінального провадження, яким суд дав належну оцінку. Кваліфікація дій ОСОБА_7 за ч.3 ст.185 КК України є правильною.
Будь-яких процесуальних порушень при збиранні, дослідженні та оцінці доказів, які б ставили під сумнів правильність висновків суду щодо доведеності винуватості засудженого у вчиненні інкримінованого йому злочину, колегія суддів не вбачає.
Доводи захисника про невідповідність призначеного покарання тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого, на думку колегії, є безпідставними.
Відповідно до вимог ст. ст. 50, 65 КК України суд призначає покарання в межах санкції статті Особливої частини КК України, відповідно до положень Загальної частини КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Як убачається з матеріалів провадження, призначаючи покарання, суд першої інстанції врахував тяжкість вчиненого злочину, який, відповідно до ст. 12 КК України - є середньої тяжкості, особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується посередньо, не працює, міцних соціальних зв`язків не має, раніше неодноразово судимий за вчинення умисних злочинів проти власності, а також відсутність обтяжуючих обставин, та обставину, що пом`якшує покарання - щире каяття.
Призначене покарання, на думку колегії, є справедливим, необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_7 та попередження вчинення ним нових злочинів.
Будь-яких порушень норм матеріального чи процесуального права, наслідком яких є зміна чи скасування судового рішення, колегією суддів під час апеляційного розгляду не встановлено.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення, а вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 28 лютого 2018 року щодо ОСОБА_7 , за ч. 2 ст. 185 КК України без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий
Судді