Справа № 206/1224/17
Провадження № 1-кп/206/41/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"25" квітня 2018 р. колегія Самарського районного суду м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

за участю секретаря - ОСОБА_4 ,

ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро кримінальне провадження № 0001395 за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, маючого середньо-спеціальну освіту, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст. 115 КК України,

сторони кримінального провадження:

прокурори - ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

обвинувачений - ОСОБА_7 ,

захисник-адвокат - ОСОБА_10 ,

ВСТАНОВИВ:
10.12.2016 року близько 22 години 00 хвилин (більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не вдалося за можливе) ОСОБА_7 знаходився на кухні за місцем свого мешкання на першому поверсі дачного будинку, розташованого на території земельної ділянки АДРЕСА_1 , разом з раніше знайомим йому ОСОБА_11 , де готували їжу, використовуючи кухонні прибори, та спільно вживали алкогольні напої.

В ході вживання алкогольних напоїв між ОСОБА_11 та ОСОБА_7 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, пов`язаних з доріканнями і претензіями, які ОСОБА_11 висловив ОСОБА_7 щодо ненадання грошових коштів на придбання алкогольних напоїв та продуктів харчування, які вони тривалий час сумісно вживали за рахунок ОСОБА_11 , виникла сварка.

В ході сварки ОСОБА_11 почав хапати обома руками стоячого навпроти нього ОСОБА_7 за комір та рукава одягнутої на ньому куртки, при цьому намагаючись нанести йому удари в область обличчя та тулуба. В свою чергу ОСОБА_7 , прагнучи уникнути ударів ОСОБА_11 , почав завдавати їх у відповідь.

В процесі виниклої фізичної боротьби ОСОБА_7 та ОСОБА_11 , переміщуючись приміщенням кухні, впали на підлогу таким чином, що ОСОБА_7 опинився на спині обличчям вверх, а ОСОБА_12 сів на живіт ОСОБА_7 зверху обличчям до нього, та вони продовжили фізичну боротьбу.

Знаходячись на підлозі, ОСОБА_7 побачив на тумбочці, що знаходилась по праву руку від нього, один з кухонних ножів, якими вони користувалися того вечора, готуючи вечерю.

В цей момент у ОСОБА_7 на ґрунті виниклих особистих неприязнених відносин з ОСОБА_11 , раптово виник злочинний умисел на умисне протиправне заподіяння смерті, тобто умисне вбивство ОСОБА_11 .

З метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_7 , перебуваючи у тому ж місці та у вказаний час, продовжуючи лежати на спині на підлозі кухні, протягнув свою праву руку та схопив з вказаної вище тумбочки кухонний ніж таким чином, що руків`я ножа щільно стискали пальці, а лезо було направлено у напрямку підлоги.

Далі, продовжуючи реалізовувати раніше виниклий злочинний умисел на протиправне заподіяння смерті ОСОБА_12 , ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, утримуючи у правій руці зазначений вище ніж, заніс його над тулубом ОСОБА_11 з права зі сторони спини та різко, зверху-вниз, наніс один удар в область життєво важливих органів - шию з права з переходом у верхню частину грудної клітини ОСОБА_11 .

В результаті умисних протиправних дій ОСОБА_7 потерпілому ОСОБА_11 згідно з висновком судово-медичної експертизи № 708-ЛЕ від 11.01.2017 року були спричинені тілесні ушкодження у вигляді: проникаючого колото-різаного поранення з раною на задній поверхні шиї з права, від якої відходить раньовий канал, який іде ззаду наперед, дещо зверху вниз та зліва на право, пошкоджує шкіру, м`язи шиї, підключичну вену з права, проникає в праву плевральну порожнину (довжина раньового каналу 8-10 см.), крововиливи в м`яких тканинах по ходу раньового каналу, які виникли прижиттєво, незадовго до настання смерті, в проміжок часу, який вираховується хвилинами, десятками хвилин, та заподіяне пласким колючо-ріжучим предметом з шириною клинка на рівні поринулої частини не більше 15 мм, який мав гостре лезо та обух, товщиною біля 1,0 мм. відноситься до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя, від яких накстала смерть потерпілого.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 708-ЛЕ від 11.01.2017 року смерть ОСОБА_11 настала від проникаючого колото-різаного поранення грудної клітини з пошкодженням магістральних судин, яке ускладнилось гострою крововтратою.

В результаті злочинних дій ОСОБА_7 після отриманих від останнього тілесних ушкоджень потерпілий ОСОБА_11 помер у період часу з 22 години 15 хвилин 10.12.2016 р. по 04 годину 15 хвилин 11.12.2016 р., більш точного часу встановити не надалось можливим, за місцем скоєння злочину, а саме на території земельної ділянки АДРЕСА_1 .

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні злочину визнав частково, суду показав, що потерпілого ОСОБА_13 знав довгий час, разом проживали в садовому товаристві «Кримське урочище», допомагали один одному по-господарству, разом вживали спиртні напої . 10.12.2016 року після закінчення роботи, стали вживати спиртні напої, які декілька раз ходили купувати в магазин АТБ та аптеку, загалом за цей вечір він, ОСОБА_14 , особисто вжив 250 г лікарської спиртової настоянки гльоду , 1-1,5 л пива та 250 г горілки. Під час розпивання спиртних напоїв та приготування вечері вони сиділи в кухні першого поверху дачного будинку доньки ОСОБА_7 , при цьому потерпілий сидів на високому барному стільці, а він ОСОБА_14 на звичайному стільці. Між ними виникла суперечка, причини якої він достеменно не пам`ятає, але пам`ятає, що потерпілий вів себе агресивно, кинувся першим на нього, від ударів потерпілого він намагався захиститися скляною кришкою від сковорідки, але в якийсь період боротьби вони з потерпілим впали на підлогу, таким чином, що він опинився лежачи на спині обличчям вверх, а потерпілий сів йому на живіт. В цей час потерпілий намагався душити його, обвинуваченого за горло, тому, захищаючись, він намацав на тумбочці ніж, яким користувались при приготуванні вечері, та вдарив останнього в шию, щоб ослабити руки ОСОБА_15 , а потім ще раз наніс удар в спину потерпілого чи провернув лезо ножа в раньовому каналі, що і дало змогу звільнитись від останнього. Переконавшись, що потерпілий мертвий, не став викликати бригаду «швидкої» медичної допомоги, оскільки від цього вже не було користі, він витяг труп ОСОБА_15 за межі будинку та дачної ділянки, на якій жив, закидав ковдрами та ретельно вимив підлогу в кухні від крові та розлитого компоту.
При цьому ОСОБА_14 не заперечував, що міг своїми діями спровокувати потерпілого, так як продукти харчування та спиртні напої вони придбавали за рахунок грошових коштів загиблого, і потерпілий докоряв, що він витрачає тільки свої кошти на покупки, а це його, обвинувачуваного, ображало, так як він мав намір розрахуватись за покупки після того, як його зять, якому він допомагав у будівництві даного дачного будинку, розрахується з ним. При цьому і його родичі теж купували йому харчі,які вони обоє з потерпілим вживали.
Обвинувачений вказує, що наміру позбавляти життя ОСОБА_15 не мав, бо вони товаришували, але був змушений нанести удар потерпілому, захищаючись від нього. Також зазначив, що потерпілий був нижче за нього на зріст та менше статурою, але був кадровим воєнним, знав прийоми боротьби, довгий час служив в Афганістані, тому він мав всі підстави реально боятись за своє життя в цій сварці з потерпілим. Також вказав, що боротьба між ним та потерпілим зайняла часу не більше хвилини.
Потерпілий ОСОБА_16 в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, тому суд розглядає справу на підставі ст. 325 КПК України.
Свідок ОСОБА_17 суду показала, що обвинувачений є її рідним братом, останній час брат жив в садовому товаристві « Кримське урочище» в дачному будинку, який саме вона, свідок, придбала за власні кошти йому, але оформила документи на доньку брата - свою племінницю, так як брат останні роки вів не дуже позитивний спосіб життя, вживав алкоголь, тому вона дала свій контактний телефон сусідам по дачі, щоб вони могли їй оперативно повідомити, що коїться з братом. Про скоєне на дачі вбивство вона дізналась від сусіда, який їй про це повідомив, а вона вже викликала працівників поліції. Брат не міг нічого пояснити, що відбулось, бо був дуже п`яний. Свідок також вказала, що один раз їй на телефон подзвонив потерпілий, з яким брат часто вживав спиртні напої, та просив працевлаштувати брата, щоб той мав засоби для існування. В розмові з сусідкою по дачі ОСОБА_18 (прізвище не пам`ятає) вона дізналась, що та була впевнена, що потерпілий закінчить життя саме в такий спосіб, так як він зловживав спиртними напоями разом з ОСОБА_14 , та в стані алкогольного сп`яніння був дуже агресивним.
Свідок ОСОБА_19 - рідна донька обвинуваченого суду показала, що очевидцем конфлікту вона не була. В дачному будинку вони з чоловіком проводили будівельні роботи, винаймаючи будівельників, а батько та його друг - загиблий на ім`я ОСОБА_20 допомагали в незначних роботах та по господарству. При будівництві вони хотіли зробити будинок на дві половини, щоб у батька був свій вхід. Загиблий ніколи не був агресивним, але в стані алкогольного сп`яніння був нав`язливий та приставучий, але батько ніколи на скаржився на ОСОБА_21 . Якщо батько бував п`яним, вони з чоловіком відправляли останнього в свою половину будинку.
Свідок ОСОБА_22 суду показала, що ОСОБА_11 - її колишній зять. Загиблий був дуже чемною людиною, доброю,щоденно дзвонив їй, піклуючись про її здоров`я. Зять був воєнним, мав воєнну пенсію, так як служив в Афганістані. У зятя була квартира, дача, всі комунальні витрати він сплачував своєчасно. В розмові з нею, свідком, ОСОБА_23 ніколи не вживав нецензурні слова.
Свідок ОСОБА_24 суду показав, що він є сусідом обвинуваченого по дачному кооперативу. Очевидцем вбивства він не був. ОСОБА_14 запросив його, свідка, до себе на дачну ділянку, щоб «показати щось цікаве». Під одежею ОСОБА_14 показав йому труп, і на його запитання повідомив, що то ОСОБА_20 - сусід по дачі. Він, свідок, сказав, щоб ОСОБА_14 викликав працівників поліції, але той відповів, що дочекається зятя, а тоді вже вирішить, що робити з трупом. При цьому обвинувачений сказав, що не знає чому труп ОСОБА_25 знаходиться там. Тоді він сам, свідок, зателефонував сестрі обвинуваченого і повідомив, що її брат знаходиться в неадекватному стані, а в них на дачній ділянці знаходиться труп. Лише від працівників поліції він дізнався, що смерть потерпілого настала внаслідок вбивства. Обвинувачений та потерпілий були товаришами, один одному допомагали по господарству. ОСОБА_26 був матеріально забезпечений, так як мав воєнну пенсію.
Свідок ОСОБА_27 суду показав, що він є працівником патрульної поліції. В грудні 2016 року надійшов виклик, що на одній з дачних ділянок садового товариства «Кримське урочище» виявлений труп людини. Наряд поліції, до складу якого входив і він, виїхав на вказане місце. Сусід обвинуваченого показав їм труп, так як обвинувачений спочатку на їх питання відповів, що не знає, де труп. Зі згоди обвинуваченого вони пройшли по його ділянці, щоб оглянути труп. Вони були вдягнені в формений одяг, виїхали на місце на патрульній поліцейській машині, що свідчило, що вони є співробітники поліції. Обвинувачений був спокійним. На їх питання хто цей чоловік, ОСОБА_14 спочатку сказав, що його ім`я ОСОБА_28 , потім вказав на місце, де були сховані документи (портмоне та пенсійне посвідчення) померлого. ОСОБА_14 казав, що чоловік замерз, а потім обмовився, що «вскрытие покажет, что тот умер от удара ножом». Це їх зацікавило, вони стали з`ясовувати, що відбувалось, обвинувачений сказав, що вдарив потерпілого ножем в шию під час спільного вживання алкоголю, ніж хотів викинути у яму. Обвинувачений казав, що, коли після удару ножем, почув хрипи потерпілого, взяв з дому мотузку та за її допомогою витяг тіло потерпілого назовні, щоб «дати йому шанс вижити». При цьому у них проводився відеозапис нагрудними камерами (про що він неодноразово повідомляв під час допиту слідчому, але запис своєчасно вилучено не було, і він не зберігся). Так як в той день така подія (виявлення трупа зі слідами насильницької смерті) була в нього за весь час роботи вперше, то він все це добре запам`ятав. Судово-медичний експерт, який оглядав труп разом з викликаною слідчо-оперативною групою, сказав, що при своєчасному наданні меддопомоги у потерпілого були всі шанси на спасіння, потерпілий довго і тяжко помирав. На дотик тіло було ще тепле, хоча тоді була морозна зима та тіло пролежало на вулиці всю ніч. Про те, що тіло переміщували, свідчило те, що з нього сповзли штани та нижня білизна. На одязі потерпілого була кров, отвір від ножа. Зі слів обвинуваченого він зрозумів, що той з потерпілим вживали коньяк, горілку, настоянку гльоду. У них виник словесний конфлікт з приводу старого боргу (обвинуваченому з цього приводу докоряв потерпілий). Ні про те, що між обвинуваченим та потерпілим зав`язалась бійка, ні про те, що потерпілий начебто намагався душити обвинуваченого, останній не повідомляв. Обвинувачений сказав: «Взяв ножа та вдарив його в шию». Сам ОСОБА_14 виглядав як «бомж» -особа без постійного місця проживання, був вдягнений в брудний спецодяг, на якому вирізнялись слідки крові, жодних тілесних ушкоджень на ньому не було. На нього наряд поліції вдягнув кайданки лише тоді, коли обвинувачений став намагатись увійти до дачного будинку.
Свідок ОСОБА_29 суду показала, що вона є головою правління садового товариства «Кримське урочище», у зв`язку з цим знала потерпілого та обвинуваченого близько 3-4 років. Огрисько в стані алкогольного сп`яніння завжди був агресивний, був чимось невдоволений, а обвинувачений був ввічливий, спокійний. Вони жили по сусідству, підтримували дружні стосунки. Про те, що на вул. Лісній садового товариства скоєне вбивство ОСОБА_15 вона дізналась, коли побачила автомобілі поліції, працівників слідчо-оперативної групи. Хтось сказав, що відбулась сварка і загинув ОСОБА_20 .
Свідок ОСОБА_30 суду показав, що він проживав на дачній ділянці по сусідству і з ОСОБА_14 , і з ОСОБА_15 . Він, свідок, дружив з обома, часто ходили рибалити разом, обоє сусіди любили тварин. Коли ОСОБА_14 був в стані сп`яніння, то йшов та лягав спати, а загиблий - весь час був невдоволений. Зі слів самого потерпілого свідок знає, що той ходив в стані сп`яніння до правління, сварився з членами правління з приводу їх роботи. Зі слів ОСОБА_7 свідок дізнався, що ОСОБА_15 забирав собі всі зароблені ними обома гроші.
Свідок ОСОБА_31 суду показав, що він є співробітником поліції. Взимку 2016 року він в складі наряду патрульної поліції після отриманого повідомлення про виявлення трупа чоловіка на одній з дачних ділянок, виїздив в садове товариство «Кримське урочище». Труп вони не виявили, спитали у ОСОБА_7 , де труп, і той провів їх в кінець своєї ділянки, де в лісосмузі був виявлений труп чоловіка, накритого одежею та сміттям. ОСОБА_14 був в стані сильного алкогольного сп`яніння. На їх питання, чи знає він померлого, відповів, що особа йому невідома. Але в той же час ОСОБА_14 сказав, що є документи померлого та дістав їх з складених дров, сказав, що померлий ОСОБА_32 . Ця поведінка ОСОБА_7 його, свідка, насторожила, крім того, він помітив на рукавах ОСОБА_7 засохлі плями крові. ОСОБА_14 став намагатись зайти до будинку, тому вони наділи на нього кайданки. ОСОБА_14 плакав, просив дати йому можливість ще випити горілки, а тоді він розповість все, що сталось. Яка була причина конфлікту між ОСОБА_14 та потерпілим свідок не пам`ятає. Свідок вказав, що пояснення обвинуваченого фіксувались їхніми нагрудними відеореєстраторами, про що вони повідомляли слідчого, чому своєчасно ці записи не були вилучені - не знає, але за сплином терміну зберігання вони були знищені. ОСОБА_14 казав, що разом з загиблим вживали спиртні напої і в ході сварки вдарив останнього один раз ножем в шию. Казав, що якби співробітники поліції не приїхали, він би сховав труп, закопавши його. Також обвинувачений казав поліцейським, що дав шанс потерпілому вижити, коли наносив тільки один удар та витяг того з будинку на вулицю.
Крім часткового визнання своєї вини у пред`явленому обвинуваченні самим обвинуваченим, показів свідків, вина повністю знайшла своє об`єктивне підтвердження в ході дослідження всієї сукупності доказів по даній справі, належність та допустимість яких нікими не оспорюється та не спростовується:
-протоколом огляду місця події від 11.12..2016 року та протоколом огляду трупа , проведених з 13 години 20 хвилин до 14 години 50 хвилин, з фототаблицями до них, згідно з якими були виявлені сліди речовини бурого кольору, схожими на кров, на ножах, мисці і т.д., які були вилучені як речові докази, та зафіксоване місце розташування предметів побуту та меблів в кухні дачного будинку, а також зазначено, що труп ОСОБА_11 , 1963 р.н., виявлений з зовнішнього боку садової ділянки АДРЕСА_1 з раною в області шиї, вкритий одягом та шматками тканини, а також знайдені гаманець, мобільний телефон марки «Самсунг», з карткою оператора мобільного зв`язку «Київстар» та пенсійне посвідчення на ім`я останнього ( т. 1а.п. 3-12,13-22);
-висновком судово-медичного експерта № 708/ЛЕ про те, що смерть ОСОБА_11 наступила від проникаючого колото-різаного поранення грудної клітини з пошкодженням магістральних судин,яке ускладнилось гострою крововтратою.
При судово-медичному дослідженні трупа виявлене проникаюче колото-різане поранення з раною на задній поверхні шиї справа, від якої відходить раньовий канал, який іде ззаду наперед, дещо зверху вниз та зліва направо, пошкоджує шкіру, м`язи шиї, підключичну вену з права, проникає в праву плевральну порожнину (довжина раньового каналу 8-10 см.), крововиливи в м`яких тканинах по ходу раньового каналу, які виникли прижиттєво, незадовго до настання смерті, в проміжок часу, який вираховується хвилинами, десятками хвилин, та заподіяне пласким колючо-ріжучим предметом з шириною клинка на рівні поринулої частини не більше 15 мм, який мав гостре лезо та обух, товщиною біля 1,0 мм. відноситься до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя, від яких настала смерть потерпілого.

Тілесні ушкодження у вигляді двох саден в поперековій ділянці, синця на лівій кисті виникли прижиттєво від дії тупих твердих предметів або при ударі об такі та відносяться до легких тілесних ушкоджень, що не спричинили розлад здоров`я. Чотири різані рани на другому пальці лівої кисті виникли прижиттєво від дії предмету, який має ріжучі властивості та є легкими тілесними ушкодженнями, як ті, що не супроводжувались розладом здоров`я. Дані тілесні ушкодження в причинному зв`язку з настанням смерті не перебувають.

При судово-тоскикологічному дослідженні крові та сечі трупа виявлений спирт етиловий у концентрації 3,08% та 3,79 % відповідно , що стосовно живих осіб відповідає тяжкому ступеню алкогольного сп`яніння. Кров потерпілого ОСОБА_11 відноситься до групи 0 з ізогемаглютиніном анти-А і анти-В за ізосерологічною системою АВ0 (т. 1 а.п. 25-28).

Допитаний в судовому засіданні судово- медичний експерти ОСОБА_33 вказав, що раньовий канал на трупі потерпілого розпочинався в області шиї і доходив до грудної клітини. Інших колото-різаних ран на тілі потерпілого не було, крім різаних ран в області пальців, але яким чином ця рана виникла у потерпілого, обвинувачений не розповідав. Вказане поранення пальця не могло виникнути внасліок порізку шматком шиферу,як зазначав обвинувачений, так як товщина шматка шиферу значно більше за товщину леза ножа.Також не було жодних даних про те, що ніж повертався в рані, оскільки тоді пошкодження в області раньового каналу були б інші. Поранення Огриську обвинувачений міг нанести як в положенні стоячи, так і в положенні лежачи, за тих обставин, на які він вказував на слідчому експерименті;

-протоколом освідування 11.12.2016 року ОСОБА_7 за участю захисника ОСОБА_10 , згідно якого на правому зап`ястку останнього виявлена несвіжа рана з нерівними краями, госпіталізації не потребує (т. 1 а.п. 34-37);
-висновками судово-імунологічних експертиз № 52 та № 62 про те, що кров обвинуваченого ОСОБА_7 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВ0 (т.1 а.п. 42,44-45);
- протоколом слідчого екперименту за участю обвинуваченого ОСОБА_7 та відеозаписом до нього, з якого вбачається, що обвинувачений в присутності захисника та судово-медичного експерта на місці розказав про обставини конфлікту між ним та потерпілим та спосіб нанесення останньому тілесного ушкодження (т. 1 а.п. 46-50);
- висновком судово-медичного експерта № 708/ЛЕ/1, згідно якого експертом не заперечувалась можливість нанесення рани потерпілому ОСОБА_14 і за обставин, на які вказував обвинувачений під час слідчого експерименту ( т. 1 а.п. 52-53);
- протоколом огляду предметів одягу ( футболки, джинсових брюк, жилету, светра з високим коміром, куртки, взуття), вилучених у ОСОБА_7 , в яких він знаходився в день вбивства ОСОБА_11 , згідно з яким на куртці, светрі, футболці, та на одному чоботі виявлені сліди речовини, схожої на кров (т. 1 а.п. 54-69) та висновком судово- імунологічної експертизи № 212, згідно якої на усіх слідах куртки, в усіх слідах на сорочці, в одному сліді на футболці, в більшості слідів на джинсових брюках (об`єкти № 1-5, 6-7, 53, 56) виявлена кров людини, і виявлений антиген Н, що не виключає можливості походження крові в зазначених об`єктах від особи групи 0 з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В, в тому числі і від потерпілого ОСОБА_11 , крові якого властивий вказаний антиген. Оскільки в даних слідах не виявлений антиген А, який є групоспецифічним для крові обвинуваченого ОСОБА_7 , даних про можливість утворення цих слідів за рахунок його крові не отримано ( т.1 а.п. 126);
- висновком судово-цитологічної експертизи № 75, згідно з якою в піднігтьовому вмісті нігтьових зрізів з лівої руки трупа ОСОБА_11 виявлена кров, яка може походити від особи (осіб) з групою крові А з ізогемаглютиніном анти-В та супутнім антигеном Н, в тому числі і від ОСОБА_7 , враховуючи групову приналежність його крові ( т.1 а.п. 87-90);
- висновком медико-криміналістичної експертизи № 240-МК, згідно якої пошкодження на шматку шкіри з задньої поверхні шиї від потерпілого ОСОБА_11 являється колото-різаною раною, заподіяною пласким колючо-ріжучим предметом з шириною клинка на рівні поринулої частини не більш 15 мм, який має гостре лезо та обух, товщиною біля 1,0 мм., яке могло бути заподіяне клинком, представленого на експертизу ножа під № 3, який було вилученого з дачного будинку, де проживав обвинувачений ОСОБА_7 ( т.1 а.п. 108-113);
- висновком судово імунологічної експертизи № 213, згідно якої на чоловічій сорочці та светрі потерпілого ОСОБА_11 (об`єкти № 6-22,1-5) встановлена наявність крові людини та виявлений антиген Н- об`єкти № 6-22, а в об`єктах № 1-5 ще і ізогемаглютиніни анти-А та анти-В, що не виключає її походження і від самого потерпілого ( т. 1 а.п. 115-118);
- висновком судовокриміналістичної експертизи № 26/4.5-154 про те, що ножі вилучені в ході огляду місця події дачного будинку ділянки АДРЕСА_1 являються ножами господарсько-побутового призначення ( т.1 а.п. 129-132).
Таким чином, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_7 саме в умисному протиправному заподіянні смерті іншій особі потерпілому ОСОБА_11 (вбивстві) і його дії органом досудового розслідування правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 115 КК України.
Такий висновок суду узгоджується з правовою позицією, висловленою в п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 07.02.2003 р. «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи», де зазначено, що умисне вбивство без кваліфікуючих ознак,передбачених ч. 2 ст. 115 КК України, а також без ознак, передбачених ст..ст.116-118 КК України, зокрема, в обопільній сварці чи бійці або з помсти, ревнощів, інших мотивів, викликаних особистими стосунками винного з потерпілим, підлягає кваліфікації за ч. 1 ст. 115 КК України.
Суд не погоджується з доводами обвинуваченого про те, що він перебував у стані необхідної оборони, оскільки вони спростовуються вище вказаними доказами.
Як встановлено в судовому засіданні, і це не заперечується самим обвинуваченим, з потерпілим вони були одного віку, потерпілий був нижче на зріст, більш худорлявої статури, тому жодної небезпеки не представляв для обвинуваченого. З пояснень всіх свідків витікає, що потерпілий і обвинувачений товаришували, допомагаючи один одному по-господарству, разом вживали спиртні напої.
Покази свідків про те, що потерпілий в стані алкогольного сп`яніння був чимось невдоволений, вчинив скандал з членами правління садового товариства свідчать лише про те, що він вимагав виконання взятих ними на себе обов`язків на належному рівні.
Як вказали свідки ОСОБА_31 та ОСОБА_27 співробітники патрульної поліції, які першими прибули на місце злочину, в процесі розмови обвинувачений сам вказав, що причиною таких його дій стало те, що потерпілий постійно докоряв йому , що він жив за рахунок потерпілого, який на придбання спиртних напоїв та їжі витрачав власні гроші.
Це не заперечувалось самим обвинуваченим в судовому засіданні, а в ході слідчого експерименту останній вказав, що потерпілий раніше часто докоряв його в грубій формі, що він, ОСОБА_14 , багато їсть задарма.
Крім того, жодних тілесних ушкоджень на тілі обвинуваченого в ході його особистого огляду в день затримання виявлено не було, тому вважати, що потерпілий якимось чином намагався позбавити самого ОСОБА_7 життя у суду немає підстав.
Про наявність прямого умислу на позбавлення життя ОСОБА_11 свідчать наступні дані: зловживання обома спиртними напоями стало поштовхом для виникнення конфлікту з приводу зробленого потерпілим незначного зауваження обвинуваченому. Для вчинення злочину ОСОБА_14 був використаний ніж, тобто предмет з підвищеними травмуючими властивостями, удар був нанесений в шию - життєво важливу ділянку тіла, при цьому раньовий канал починається в області шиї і доходить аж до грудної клітини.
Після скоєного вбивства ОСОБА_14 не надав жодної допомоги потерпілому, не маючи спеціальних знань в області медицини, зробив висновок про настання смерті самостійно, не викликав бригаду «швидкої» медичної допомоги, а зразу витяг тіло за межі дачної ділянки, закидав ганчір`ям, ретельно вимив від крові підлогу в кухні та ніж, тим самим приховуючи сліди злочину.
Отже характер, послідовність і динамічність дій обвинуваченого , його поведінка до, під час і після вчинення злочину, локалізація тілесних пошкоджень у потерпілого та механізм їх спричинення, знаряддя злочину свідчать про те, що ОСОБА_14 діяв з прямим умислом на позбавлення життя потерпілого.
При призначенні покарання, суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься відповідно до вимог ст. 12 КК України до особливо тяжких злочинів, дані про особу обвинуваченого, те, що він раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, у лікаря-нарколога перебуває з 11.03.2011 року з приводу розладу психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю. Синдром залежності. (т. 1 а.п.144, 141-142).
Згідно висновку судово-психіатричної експертизи № 34 від 23.02.2017 року ОСОБА_7 хронічним психічним захворюванням, слабоумством, тимчасовим хворобливим розладом психічної діяльності або іншим хворобливим станом психіки, як на момент скоєння злочину, так і на теперішній момент не страждав і не страждає, міг віддавати звіт собі в своїх діях та керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує. Під час скоєння злочину знаходився в стані простого алкогольного сп`яніння (т. 1 а.п. 132-134).
Обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_7 , відповідно до ст. 66 КК України, судом не встановлено.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , відповідно до ст. 67 КК України, судом визнається скоєння злочину в стані алкогольного сп`яніння.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне призначити покарання ОСОБА_7 у вигляді позбавлення волі в межах санкції ч. 1 ст. 115 КК України, оскільки саме таке покарання є необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.
Питання про речові докази підлягає вирішенню в порядку ст. 100 КПК України.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили залишити незмінною - у вигляді тримання під вартою.
Крім того, до ОСОБА_7 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з 12.12.2016 року.
24.12.2015 року вступив в силу Закон України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 року № 838-VIII, відповідно до якого судом зараховується строк попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Проте, відповідно до Закону № 2046-VІІІ від 18.05.2017 року до ч. 5 ст. 72 КК України було внесено зміни, згідно з яким «Попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті. При призначенні покарань, не зазначених у частині першій цієї статті, суд, враховуючи попереднє ув`язнення, може пом`якшити покарання або повністю звільнити засудженого від його відбування.» Даний Закон України набув чинності 21.06.2017 року.
Так згідно ч. 4 ст. 5 КК України, якщо після вчинення особою діяння, передбаченого цим Кодексом, закон про кримінальну відповідальність змінювався кілька разів, зворотну дію в часі має той закон, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.
Враховуючи викладене, та те, що обвинуваченому було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, період часу з 12.12.2016 року по 20.06.2017 року включно підлягає зарахуванню у строк відбування покарання, у відповідності до ч. 5 ст. 72 КК України (в ред. Закону України № 838-VIII від 26.11.2015 року), з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Період часу з 21.06.2017 року по 25.04.2018 року підлягає зарахуванню у строк покарання, у відповідності до ч. 5 ст. 72 КК України (в ред. Закону України № 2046-VIII від 18.05.2017 року), з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Витрати, пов`язані з залученням експертів в кримінальному провадженні, підлягають стягненню з обвинуваченого відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України,на користь експертної установи.
Керуючись ст. 367-374 КПК України , колегія суддів, -
УХВАЛИЛА:

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 9 (дев`ять ) років.
Запобіжний захід ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили залишити у вигляді тримання під вартою.
Зарахувати ОСОБА_7 в строк відбуття покарання період часу попереднього ув`язнення з 12.12.2016 року по 20.06.2017 року включно у відповідності до ч. 5 ст. 72 КК України (в ред. Закону України № 838-VIII від 26.11.2015 року), з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Зарахувати ОСОБА_7 в строк відбуття покарання період часу попереднього ув`язнення з 21.06.2017 року по 25.04.2018 року включно, у відповідності до ч. 5 ст. 72 КК України (в ред. Закону України № 2046-VIII від 18.05.2017 року), з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_7 рахувати з 12.12.2016 року.
Стягнути з ОСОБА_7 на користь експертної установи Дніпропетровського НДЕКЦ МВС України витрати: за проведення експертизи волокон та волокнистих матеріалів № 1/8.3/384 від 20.02.2017 року у розмірі 880,40 грн. та судової трасологічної експертизи № 26/4.5-154 від 28.02.2017 року у розмірі 527,76 грн.
Речові докази: пластикову пляшку з етикеткою «Моршинська», 2 порожні скляні флакони з надписом «Настойка глоду», розкладний ніж чорного кольору, передані на відповідальне зберігання до камери зберігання речових доказів Самарського ВП ДВП (квитанція № 000533) знищити; светр, джинсові брюки, футболку, жилет, сорочку, куртку, пару чобіт, сорочку, светр, 3 шт. ножів, які не являються холодною зброєю, тампон із марлі, дактилоплівка 2 шт, фрагмент тканини, марлева серветка, залишки змивів з об. 1-7, витяжка на натках марлі, контрольний зразок марлі, зрізи нігтьових пластин з правої та лівої рук Огрисько, зразок крові ОСОБА_7 , осад з об. 1-2 та залишки витяжки з об. 2 на фрагментах марлі, контр. зразок, осад на ниточці марлі з об. 1,2, нігтьові зрізи з правої та лівої рук ОСОБА_34 , які передані на відповідальне зберігання до камери зберігання речових доказів Самарського ВП ДВП (квитанція № 000553) знищити.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляції через Самарський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий-суддя: ОСОБА_1

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_2