Дата документу 28.11.2017
Справа № 517/529/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 листопада 2017 року

Фрунзівський районний суд Одеської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4 обвинуваченої ОСОБА_5

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі суду смт. Захарівка обвинувальний акт та угоду про примирення від 30.10.2017 року у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000255 від 21.09. 2017 року по обвинуваченню

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка с.Нова Шибка Фрунзівського району Одеської області та мешканка АДРЕСА_1 , освіта неповна загальна середня, заміжня, на утриманні має двох малолітніх дітей, не працює , раніше не судима

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_7 обвинувачуються в тому, що 09 вересня 2017 року, біля 08.00 години, прийшла в гості до своєї бабусі ОСОБА_8 , до її домогосподарства, яке знаходиться в с. Нова Шибка Захарівського району Одеської області, в якому також мешкає її рідний дядько ОСОБА_4 .. В цей час ОСОБА_8 і ОСОБА_4 знаходились на подвір`ї домогосподарства, а ОСОБА_5 зайшла до приміщення літньої кухні, де мешкає ОСОБА_4 і на столі побачила поспорт на ім`я ОСОБА_4 , в якому, як вона знала , він зберігав банківську картку " Приватбанку", так як раніше за його проханням знімала з банкомату йому кошти.

Скориставшись тим, що у приміщенні літньої кухні нікого не було і що вона є непомітною для сторонніх, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 взяла банківську картку " Приватбанку", яка належить ОСОБА_4 та листочок із пін - кодом, які знаходилися у паспорті, після чого з місця скоєння кримінального правопорушення зникла.

В цей же день, 09.09.2017 року, біля 10.00 години, ОСОБА_5 , продовжуючи свої злочинні наміри, користуючись банківською карткою " Приватбанку" зняла кошти в сумі 5500 гривень через банкомат АТ " Ощадбанк" , який знаходиться в с.м.т.Захарівка , вул. Центральна,89 і в подальшому розпорядилася викраденими грошима на власний розсуд, а банківську картку і листочок з пін - кодом непомітно для потерпілого повернула на місце в його паспорт, завдавши ОСОБА_4 матеріальної шкоди на суму 5500 гривень.

Дії обвинуваченої ОСОБА_5 , які виразилися в таємному викраденні чужого майна, органами досудового слідства кваліфіковані за ч. 1 ст.185 КК України.

Кваліфікацію дій обвинуваченої суд вважає вірною.

30.10.2017 року між обвинуваченою ОСОБА_5 і потерпілим ОСОБА_4 була укладена угода про примирення, яка відповідає вимогам ст. 471 КПК України.

Відповідно до угоди про примирення між обвинуваченою ОСОБА_5 і потерпілим ОСОБА_4 останні дійшли згоди, зокрема, щодо формування обвинувачення та його правової кваліфікації за ч.1 ст. 185 КК України; істотних для даного кримінального провадження обставин; розміру завданої шкоди, яка відшкодована в повному обсязі; узгоджене покарання та згода сторін на його призначення ( два роки позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України); наслідки укладення та затвердження угоди про примирення та наслідки невиконання даної угоди.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.

Відповідно до ст. 12 КК України , інкриміноване ОСОБА_5 кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України, відноситься до злочинів середньої тяжкості, а тому, виходячи з вимог ч. 3 ст. 469 КПК України, суд вважає, що в даному кримінальному провадженні може бути затверджена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченою.

В судовому засіданні встановлено, що обвинувачена ОСОБА_5 цілком розуміє права визначені п.1 ч.5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п.1 ч. 1 ст. 473 КПК України , характер обвинувачення, вид покарання, яке буде застосоване до неї у разі затвердження угоди судом.

Потерпілий ОСОБА_4 також розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п.2 ч. 1 ст. 473 КПК України.

Судом встановлено, що укладення угоди про примирення сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь - яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді; умови даної угоди відповідають вимогам

Кримінально - процесуального Кодексу України та Кримінального кодексу України.
При призначенні міри покарання ОСОБА_5 суд згідно з вимогами ст.. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винної та обставини, що пом`якшують покарання.

Обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_7 - щире каяття.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність затвердження угоди про примирення між обвинуваченою ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_4 і призначення обвинуваченій ОСОБА_5 узгодженої сторонами міри покарання.

Керуючись ст..ст. 314,368-371,373,374,474,475 КПК України, суд

У Х В А Л И В :
Угоду про примирення від 30.10. 2017 року, що укладена у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань 21.09.2017 року за № 0000255 між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_5 - затвердити.

Визнати винуватою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.185 КК України за якою призначити покарання у вигляді двох років позбавлення волі.

В силу ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік.

В силу ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_7 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій, прокурору.

Суддя: підпис