Виноградівський районний суд Закарпатської області
_____________________________________________________________________
Справа № 299/81/18
У Х В А Л А
18.01.2018 року м.Виноградів
Клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 подано 16.01.2018 року до Виноградівського районного суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, відповідає вимогам ст.ст. 183, 184 КПК України.
Вказане клопотання мотивоване тим, що неповнолітній ОСОБА_5 , будучи засудженим вироком Виноградівського районного суду від 21.06.2017 року за ч.1, ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 3 роки на підставі ст. 75 КК України звільнений з випробуванням на 2 роки, на шлях виправлення не став, а повторно скоїв кримінальне правопорушення при наступних обставинах.
3 січня 2018 року близько 18.00 години, неповнолітній ОСОБА_5 , з метою відкритого викрадення чужого майна та обернення його на свою користь, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно-небезпечних наслідків, знаходячись біля автомобіля марки «Шкода Фабія», Угорської реєстрації, державний номерний знак НОМЕР_1 , розташованого по вул. Замкова в смт. Королево навпроти вхідних воріт, які ведуть до будинку АДРЕСА_2 , власником якого являється ОСОБА_8 , усвідомлюючи, що його дії є відкритими, оскільки були безпосередньо виявлені нею, діючи умисно, з особистих корисливих спонукань, перебуваючи у полі зору останньої, повторно викрав з гаманця, що знаходився на задньому пасажирському сидінні даного автомобіля грошові кошти в розмірі 1200 гривень та 200 доларів США, із викраденим зник, чим спричинив потерпілій ОСОБА_9 , матеріальної шкоди на вказану суму.
Вказані дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч.2 ст.186 КК України відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно.
12 січня 2018 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
Враховуючи те, що ОСОБА_5 , не має постійної роботи, раніше судимий, усвідомлюючи про неминучість покарання, за вчинення кримінального правопорушення, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 4 до 6 років, перебуваючи на волі може переховуватись від органів досудового розслідування, впливати на потерпілу, продовжувати здійснювати злочинну діяльність, пов`язану із злочинами проти власності, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та існує ризик його протиправної поведінки, у зв`язку з чим слідчий за погодженням з прокурором просить обрати відносно неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_5 , запобіжний захід у вигляді взяття під варту, оскільки вважає, що особисте зобов`язання, особиста порука підозрюваного, домашній арешт та застава будуть недостатньо ефективними запобіжними заходами для запобігання ризикам порівняно із взяттям під варту.
Прокурор та слідчий у судовому засіданні клопотання підтримали, зазначивши, що підозрюваний обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину за ч.2 ст.186 КК України, за який законом передбачено покарання від 4 до 6 років позбавлення волі, та будучи засудженим вироком Виноградівського районного суду від 15.01.2018 року до реальної міри покарання, перебуваючи на волі, зможе втекти або переховуватись від органу досудового розслідування та суду, вчиняти інші злочини.
Крім того прокурор зазначив, що ОСОБА_5 вчиняє крадіжки ще з віку, коли його не можна було притягнути до кримінальної відповідальності. Передавався матері для виховання. Однак незважаючи на це вчиняв крадіжки в 2016 році, і в 2017 році, що свідчить про стійку злочинну поведінку.
Щодо можливості застосування більш м`якого заходу, зокрема домашнього арешту, прокурор зазначив, що він дієвим не може бути, оскільки батько для забезпечення сім`ї виїжджає на заробітки, а мати працює ненормово, у нічний час доби, відтак забезпечити його поведінку змоги не має. Передача батькам результату не дала. Сам обвинувачений на батьків не зважає, школу відвідує вкрай рідко, характеризується негативно.
Слідчий додатково зазначив, що у нього на розгляді перебувають матеріали щодо викрадення в грудні 2017 року Лукіним сумки з продуктами в м.Виноградів. Після чого він був затриманий потерпілим та доставлений до відділку міліції. Це свідчить про те, що обвинувачений цілеспрямовано виїжджає за межі свого населеного пункту з метою вчинення крадіжок.
Захисник щодо клопотання заперечив, зазначивши, що підстав для обрання відносно його підзахисного запобіжного заходу у виді тримання під вартою не має. Підозрюваний є молодою людиною, має постійне місце проживання, здобуває освіту. Підозра необґрунтована. Підзахисний вину у вчинені цього злочину заперечує. За вказаних обставин вказане клопотання не є підставним, а відтак просив у його задоволенні відмовити і застосувати відносно підозрюваного домашній арешт у нічний час доби.
Законний представник просила встановити сину домашній арешт, щоб він мав можливість побути вдома до вступу вироку у законну силу. Гарантує, що він буде з`являтися на виклики та не вчинятиме у подальшому злочинів.
Підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснив, що більше красти не буде, хоче залишитися вдома до вступу вироку, яким його засуджено, у законну силу. Також зазначив, що крадіжки вчиняв разом з друзями, а отримані кошти витрачали на піцу та розваги.
Заслухавши доводи прокурора та слідчого, які клопотання підтримали, підозрюваного, законного представника та захисника, які просили у задоволенні клопотання відмовити, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 173 КПК України запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування слідчим суддею за клопотанням слідчого погодженого з прокурором.
Так, згідно п.4 ч.1 ст.184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених у п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: можливість переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків, іншого підозрюваного, вчинити інше кримінальне правопорушення, які на даний час не зменшилися.
Доводи прокурора про те, що підозрюваний не має роботи, як ризик до уваги не приймається оскільки він є неповнолітнім, навчається у 10 класі, перебуває на утриманні батьків.
Однак суд погоджується з іншими доводами прокурора, що підозрюваний ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, за яке передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 4 до 6 років, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, є судимим, перебуває на іспитовому терміні, усвідомлюючи про неминучість покарання, за вчинення кримінального правопорушення, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 4 до 6 років, перебуваючи на волі, може переховуватись від органів досудового розслідування, впливати на свідків та потерпілих, продовжувати здійснювати злочинну діяльність, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та існує ризик його протиправної поведінки, у зв`язку з чим особисте зобов`язання, особиста порука підозрюваного, домашній арешт будуть недостатньо ефективними запобіжними заходами для запобігання ризикам порівняно із взяттям під варту.
Крім того судом приймається до уваги те, що аналіз особистості ОСОБА_5 , із зібраних наявних характеризуючих даних, вказує на байдуже ставлення ним до дотримання правових норм, ігноруванням громадських інтересів, відсутність соціальної пристосованості у суспільстві, а продовжує здійснювати злочинну діяльність пов`язану із злочинами проти власності. Вказані обставини свідчать про неможливість застосування особистого зобов`язання, особистої поруки та домашнього арешту, стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , так як такі ним дотримані не будуть.
Отже, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 , кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, а також наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, дають підстави для обрання запобіжного заходу стосовно ОСОБА_5 , виключно у вигляді тримання під вартою.
Відповідно до ч.3 ст.194 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. Приймаючи до уваги, що підстав, передбачених ч.4 ст.183 КПК України не встановлено, у даному випадку слід визначити розмір застави.
Приймаючи до уваги приписи п.2 ч.5 ст.182 КПК України суд вважає за можливе встановити заставу у розмірі 30 розмірів мінімальної заробітної плати а саме 111690 гривень.
Керуючись ст.ст.132, 176, 177, 178, 183, 184, 186, 193, 194, 196 КПК України,
Клопотання задовольнити.
Обрати до ОСОБА_5 , - ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Королево, Виноградівського району, зареєстрованого та фактично проживаючого в АДРЕСА_1 , громадянина України, учня 10 класу Королівської ЗОШ №2, тимчасосово не працюючого, не одруженого, раніше судимого - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб до 18.03. 2018 року включно.
Розмір застави становить 30 розмірів мінімальної заробітної плати а саме 111690 гривень.
Підозрюваний / заставодавець має право внести заставу у вказаному розмірі у будь-який момент протягом строку дії цієї ухвали.
Підозрюваний, обвинувачений у разі внесення застави у вказаному розмірі зобов`язаний прибути за кожною вимогою до слідчого, прокурора чи суду, не відлучати з постійного місця проживання без дозволу слідчого, прокурора, суду, повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну місця проживання / роботи.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і підлягає до негайного виконання органом досудового розслідування.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до апеляційного суду Закарпатської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1