справа №622/454/15-к
провадження №1-кп/619/437/17
УХВАЛА
Іменем України

14 листопада 2017 року м. Дергачі

Дергачівський районний суд Харківської області у складі:

головуючого- судді ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання- ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого- ОСОБА_4 ,

представника потерпілого- ОСОБА_5 ,

захисників- ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

обвинувачених- ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000555 від 24.09.2014 у відношенні обвинувачених:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Олександрівка Золочівського району Харківської області, громадянки України, з вищою освітою, не працюючої, раніше не судимої, проживаючої: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України,

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Олександрівка Золочівського району Харківської області, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, не працюючого, раніше не судимого, проживаючого: АДРЕСА_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 27 КК України, ч.2 ст. 125 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

20.09.2017 року до Дергачівського районного суду Харківської області надійшов обвинувальний акт у відношенні ОСОБА_8 , яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 389 КК України, ОСОБА_9 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 27 КК України, ч.2 ст. 125 КК України, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000555 від 24.09.2014.
Органом досудового розслідування ОСОБА_8 обвинувачується в тому, що 24.09.2014 близько 11.40, маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , прийшла спільно з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 до підвального приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , де ОСОБА_9 разом з ОСОБА_10 стали утримувати за руки ОСОБА_4 , а ОСОБА_8 за допомогою металевої вішалки для одягу, яка висіла на гачку біля дверей в підвальному приміщенні, нанесла ОСОБА_4 2 удари ззаду по голові та 3 удари в скроневу область голови зліва.
Згідно висновку судово-медичної експертизи №3518/14 від 27.10.2014 у ОСОБА_4 встановлені наступні тілесні ушкодження: закрита черепно-мозкова травма, забій головного мозку, ділянки травматичного набряку м`яких тканей, синці, садни, поверхнева забита рана на голові, які утворились від дії тупих твердих предметів і по ступеню тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Як зазначається, ОСОБА_8 обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, тобто навмисне легке тілесне ушкодження, яке спричинило короткочасний розлад здоров`я.
ОСОБА_9 обвинувачуються в тому, що 24.09.2014 близько 11.40, маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , прийшов спільно з ОСОБА_8 та ОСОБА_10 до підвального приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , де ОСОБА_9 разом з ОСОБА_10 стали утримувати за руки ОСОБА_4 , позбавляючи останнього можливості чинити опір, а ОСОБА_8 за допомогою металевої вішалки для одягу, яка висіла на гачку біля дверей в підвальному приміщенні, нанесла ОСОБА_4 2 удари ззаду по голові та 3 удари в скроневу область голови зліва.
Згідно висновку судово-медичної експертизи №3518/14 від 27.10.2014 у ОСОБА_4 встановлені наступні тілесні ушкодження: закрита черепно-мозкова травма, забій головного мозку, ділянки травматичного набряку м`яких тканей, синці, садни, поверхнева забита рана на голові, які утворились від дії тупих твердих предметів і по ступеню тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Зазначається, що ОСОБА_9 обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.27, ч.2 ст.125 КК України - навмисне легке тілесне ушкодження, яке спричинило короткочасний розлад здоров`я, виконуючи при цьому роль співвиконавця.
В підготовчому судовому засіданні від захисника обвинуваченого ОСОБА_9 - адвоката ОСОБА_6 надійшло клопотання про повернення обвинувального акта.
Заслухавши та обговоривши клопотання, дослідивши обвинувальний акт, надані до нього матеріали, суд приходить до висновку про наступне.

Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення. Він повинен відповідати вимогам ст. 291 КПК України та містити відомості, зазначені в ч. 2 цієї статті.
Згідно ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити такі відомості:
1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер;
2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);
3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);
4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора;
5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення;
6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання;
7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням;
7-1) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими;
8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування);
9) дату та місце його складення та затвердження.
Зокрема, п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України визначає, що формулювання обвинувачення в обвинувальному акті викладається після викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, та правової кваліфікації кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.
Проте, в даному випадку вказана норма органом досудового розслідування не дотримана, тобто обвинувальний акт не відповідає вимогам закону по формі та змісту.

Крім того, обов`язковим елементом обвинувального акту є вказівка на правову кваліфікацію кримінального правопорушення.

Між тим, обвинуваченим інкримінується скоєння злочину, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України - навмисне легке тілесне ушкодження, яке спричинило короткочасний розлад здоров`я, в той час як така правова кваліфікація Кримінальним Кодексом України не передбачена.

Дана стаття КК України передбачає відповідальність за умисне легке тілесне ушкодження.

Крім того, з формулювання обвинувачення вбачається, що обвинувачені спричинили декілька легких тілесних ушкоджень, в той час, як інкримінується, що обвинувачені спричинили одне легке тілесне ушкодження.

В даному контексті виникає питання про ймовірну можливість зміни обвинувачення в суді, але ст. 338 КПК України передбачає можливість зміни обвинувачення виключно у випадку, коли встановлені нові фактичні обставини кримінального правопорушення, що не стосується даного випадка

Дані недоліки порушують в цілому право обвинуваченого на захист від обвинувачення і унеможливлюють постановлення законного рішення суду.

Як слідує зі ст. 314 ч.3 п.3 КПК України, обвинувальний акт може бути повернутий, якщо він не відповідає вимогам КПК України.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 26 червня 2008 року, ухваленому у справі «Ващенко проти України», зазначено: «Обвинувачення для цілей п.1 ст.6 Конвенції може бути визначене як офіційне доведення до відома особи компетентним органом твердження про вчинення цією особою правопорушення, яке нормою загального характеру визнається осудним і за яке встановлюється відповідальність карного та попереджувального характеру (п.51)».
У рішенні Європейського суду з прав людини від 25 липня 2000 року, ухваленому у справі «Маттоціа проти Італії», детальніше прописано: «Обвинувачений у скоєнні злочину має бути негайно і детально поінформований про причину обвинувачення, тобто про ті факти матеріальної дійсності, які нібито мали місце і є підставою для висунення обвинувачення; а також про характер обвинувачення, тобто юридичну кваліфікацію згаданих фактів. Хоча ступінь детальності інформування обвинуваченого залежить від обставин конкретної справи, однак у будь-якому випадку відомості, надані обвинуваченому, повинні бути достатніми для повного розуміння останнім суті висунутого проти нього обвинувачення, що є необхідним для підготовки адекватного захисту. У цьому відношенні обсяг та доречність наданої обвинуваченому інформації слід оцінювати крізь призму положення, закріпленого у п.«b» ч.3 ст.6 Конвенції».
28.04.2016 ухвалою Золочівського районного суду Харківської області даний обвинувальний акт був повернутий прокурору.
Ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області від 02.06.2016 ухвалу Золочівського районного суду Харківської області від 28 квітня 2016 року було скасовано.
Проте, про вищевказані недоліки при розгляді Золочівським райсудом в підготовчому судовому засіданні даного кримінального провадження учасниками кримінального провадження не заявлялось, судом не встановлено, а отже, дані недоліки не були предметом розгляду апеляційної інстанції.
Відповідно до вимог п. 3 ч. 3ст. 314 КПК України, законом передбачено, що у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Таким чином, обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору.
Керуючись ст.ст.110, 291, 314 КПК України, -

У Х В А Л И В :

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000555 від 24.09.2014. у відношенні ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України, ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 27 КК України, ч.2 ст. 125 КК України - повернути прокурору.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Харківської обл. через райсуд протягом 7 днів з дня оголошення.

Суддя ОСОБА_1