Справа № 346/1942/17
Провадження № 1-в/346/131/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2017 р. м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

у складі:

головуючого-судді: ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника ВК №41 ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Коломия у режимі відеоконференції клопотання про заміну не відбутої частини покарання більш м`яким відносно засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Коротне Слободзейського району Придністровської Молдавської Республіки, місце проживання зареєстроване: АДРЕСА_1 , росіянина, громадянина Молдови, жителя без реєстрації місця проживання: АДРЕСА_2 , з середньою освітою, неодруженого, не працює, раніше не судимого, засудженого 29.08.2012 року Шевченківським районним судом м. Києва за ч. 3 ст. 185, ч.3 ст. 187, ч. 4 ст. 187, ч.2 ст. 15, п. п. 6, 12 ч.2 ст.115, ч.1 ст.263, ст. 70 КК України до 12 років позбавлення волі з конфіскацією майна, згідно ухвали Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 04.02.2016 р. зараховано на підставі ст. 72 ч.5 КК України попереднє ув`язнення 1 рік 08 місяців 30 днів, -

Початок строку: 29.06.2011 р.

Кінець строку: 29.10.2021 р.

В С Т А Н О В И В:

Засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про приведення вироку у відповідність до положень ч. 3 ст. 68 КК України.

Вимоги мотивував тим, що він засуджений 29.08.2012 року вироком Шевченківського районного суду м. Києва за ч. 3 ст. 187, ч.4 ст.187, ч.3 ст. 185, ч.3 ст.15, п. п. 6, 9, 12 ч.2 ст. 115 КК України та із застосуванням ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно засуджено до 12 років позбавлення волі. Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 28.03.2013 року та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України вирок було залишено без змін.

Верховною Радою України було прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо забезпечення виконання покарань та реалізації прав засуджених» від 07.09.2016 року №1492-VІІІ, в тому числі і зміни до ст. 68 КК України, а саме в частині 4, згідно із якою довічне позбавлення волі за вчинення готування до злочину та вчинення замаху на злочин не застосовується, крім випадків вчинення злочинів проти основ національної безпеки України, передбачених у статтях 109-114-1, проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку, передбачених у статтях 437-439, частині першій статті 442 та статті 443 цього Кодексу.

Таким чином, з метою приведення вироку у відповідність у зв`язку зі змінами у законодавстві та керуючись діючими законами, а саме ст. 58 Конституції України, Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо забезпечення виконання покарань та реалізації прав засуджених» від 07.09.2016 року №1492-VІІІ, ст. 5 та ст. 68 КК України (зі змінами), постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 року, засуджений ОСОБА_5 просить вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 29.08.2012 року, яким його засуджено за ч.3 ст. 187, ч. 4 ст. 187, ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 15, п. п. 6, 12 ч.2 ст.115 КК України до 12 років позбавлення волі привести у відповідність до ч. 3 ст. 68 КК України та на підставі ст. 70 КК України, а саме шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточне покарання призначити не більше двох третин від розміру найбільшого покарання, тобто не більше 10 років позбавлення волі.

Ознайомившись з матеріалами особової справи, заслухавши пояснення засудженого та його захисника, які клопотання підтримали, прокурора, який не заперечив проти часткового задоволення клопотання та приведення вироку у відповідність і призначення покарання на підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, суд вважає, що клопотання підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 29.08.2012 року ОСОБА_5 визнано винним у скоєнні злочинів та призначено покарання:

за ч. 3 ст. 185 КК України 3 роки позбавлення волі;

за ч.3 ст.187 КК України 8 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке знаходиться в його власності;

за ч. 4 ст. 187 КК України 10 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке знаходиться в його власності;

за ч.2 ст.15, п.п. 6, 12 ч.2 ст. 115 КК України 12 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке знаходиться в його власності;

за ч. 1 ст. 263 КК України 3 роки позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено ОСОБА_5 остаточне покарання - 12 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке знаходиться у його власності.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 28.03.2013 року та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України вирок було залишено без змін.

Стаття 8 КПК України передбачає, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визначаються найвищими соціальними цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ч. 3 ст. 68 КК України за вчинення замаху на злочин строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

Згідно абз. 2 п. 6-1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 року (зі змінами внесеними Постановами Верховного суду України №18 від 10.12.2004 року, №8 від 12.06.2009 року, №11 від 06.11.2009 року) Правила частин 2 і 3 статті 68 КК не можуть бути застосовані при призначенні покарання особі, яка у віці 18 і більше років вчинила злочин, за який передбачено найбільш суворий вид покарання довічне позбавлення волі, оскільки цей вид покарання є таким, що виключає можливість визначення його половини чи двох третин. Однак до осіб, які вчинили готування до такого злочину або вчинення замаху на злочин у віці до 18 років, і до осіб у віці понад 65 років, а також до жінок, що були у стані вагітності під час вчинення злочину або на момент постановлення вироку, і яким не може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі, мають застосовуватися вимоги частин 2 і 3 статті 68 КК, виходячи з максимального покарання позбавлення волі на певний строк.

Оскільки положенням вище вказаної постанови було передбачено обмеження щодо застосування частин 2 і 3 статті 68 КК України (не можуть бути застосовані при призначенні покарання особі, яка у віці 18 і більше років вчинила злочин, за який передбачено найбільш суворий вид покарання довічне позбавлення волі), ОСОБА_5 за ч. 2 ст.15, п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України було призначено покарання 12 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке знаходиться в його власності, тобто більше двох третин максимального строку найбільш суворого виду покарання.

Згідно Закону України № 1492-VIII від 07 вересня 2016 року внесено зміни до ст. 68 КК України, а саме доповнено частиною 4 ст. 68 КК України, якою передбачено, що довічне позбавлення волі за вчинення готування до злочину та вчинення замаху на злочин не застосовується, крім випадків вчинення злочинів проти основ національної безпеки України, передбачених у статтях 109-114-1, проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку, передбачених у статтях 437-439, частині першій статті 442 та статті 443 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Згідно ч.1 ст.5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Враховуючи вищевикладене, та те, що найбільшим строком кримінального покарання за вчинення закінченого замаху на злочин, передбачений ст. 115 ч.2 п.6 КК України, за що засуджено ОСОБА_5 , з урахуванням внесених змін до ст. 68 КК України, є не довічне позбавлення волі з конфіскацією майна, а позбавлення волі у розмірі двох третин від максимального строку покарання, передбаченого санкцією ст. 115 ч.2 КК України, що становить 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна, суд приходить до висновку, що вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 29 серпня 2012 року щодо ОСОБА_5 необхідно привести у відповідність до діючого КК України і призначене покарання засудженому за ч. 2 ст. 15, п. п. 6, 12 ч.2 ст. 115 КК України необхідно змінити та знизити до максимальної межі, а саме до 10 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому на праві власності майна.

Оскільки Шевченківський районний суд м. Києва при призначенні покарання ОСОБА_5 за сукупністю злочинів за ст. 70 КК України застосував принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим, а в результаті приведення у відповідність вироку він буде засуджений до однакового розміру покарання за різні злочини, суд вважає необхідним застосувати при визначенні остаточного покарання засудженому за сукупністю злочинів принцип часткового складання призначених покарань, за вчинення злочинів передбачених ч.3 ст. 187, ч. 4 ст. 187, ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 15, п. п. 6, 12 ч.2 ст.115, ч.1 ст.263 КК України, і визначити йому остаточне основне покарання у виді позбавлення волі.

На підставі наведеного та ст.ст. 5, 68, 74 ч.3 КК України, керуючись ст.ст. 336, 537, 539 КПК України суд, -

У Х В А Л И В:

Клопотання засудженого ОСОБА_5 про приведення вироку у відповідність до ч. 3 ст. 68 КК України задовольнити частково.

Вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 29 серпня 2012 року привести у відповідність до Закону України № 1492-VIII від 07 вересня 2016 року щодо змін в ст. 68 ч. 4 КК України.

Вважати ОСОБА_5 засудженим:

- за ч. 2 ст. 15, п. п. 6, 12 ч.2 ст. 115 КК України до 10 (десять) років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке знаходиться в його власності;

- за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі;

- за ч. 3 ст. 187 КК України до 8 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке знаходиться в його власності;

- за ч. 4 ст. 187 КК України до 10 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке знаходиться в його власності;

- за ч. 1 ст. 263 КК України до 3 років позбавлення волі

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, визначити ОСОБА_5 остаточне основне покарання у виді позбавлення волі на строк 11 ( одинадцять) років з конфіскацією всього майна, яке знаходиться в його власності.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області протягом семи діб з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1