Справа № 300/372/17
Провадження 1-кп/300/8/2018
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.02.2018смт. Воловець

Воловецький районний суд Закарпатської області в особі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
із секретарем судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
потерпілої ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000032, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15 лютого 2017 року, по обвинуваченню:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця і мешканця АДРЕСА_1 , з середньою освітою, працюючого водієм Товариства з обмеженою відповідальністю Спільне мале підприємство «ТІП-ТОП», неодруженого, не судимого, у вчиненні злочину передбаченого ч.2 статті 286 КК України,
ВСТАНОВИВ:

15 лютого 2017 року близько 12.55. години обвинувачений ОСОБА_4 , керуючи технічно справним вантажним автомобілем марки ТАТА моделі LPT 613/38, державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись заднім ходом по вул. Верховинська, напроти житлового будинку № 176, в селі Верхні Ворота Воловецького району Закарпатської області, грубо порушив вимоги пункту 10.9 Правил дорожнього руху, не забезпечив безпеку дорожнього руху, внаслідок чого здійснив наїзд керованим ним транспортним засобом на пішохода ОСОБА_7 , заподіявши йому тяжкі тілесні ушкодження від яких потерпілий помер в автомобілі швидкої допомоги по дорозі в лікарню.
Своїми діями обвинувачений ОСОБА_4 грубо порушив вимоги пункту 10.9. Правил дорожнього руху, яким, зокрема, закріплено:
«п. 10.9. Під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб».
Невиконання обвинуваченим ОСОБА_4 вимог вищезазначеного пункту Правил дорожнього руху знаходиться в причинному зв`язку з виникненням та наслідками дорожньо-транспортної пригоди, у результаті якої потерпілий ОСОБА_7 отримав тяжкі тілесні ушкодження від яких помер ІНФОРМАЦІЯ_2 на
2
місці.
Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_4 винуватим себе у кримінальному правопорушенні не визнав та показав, що 15.02.2017 року він на автомобілі марки ТАТА завозив товар до магазину підприємця ОСОБА_8 в с. Верхні Ворота Воловецького району Закарпатської області, разом з експедитором. Після відвантаження товару він поїхав заднім ходом по вул. Верховинській по колії від льоду, шлях йому певний час показував експедитор ОСОБА_9 , який потім сів у автомобіль. Обвинувачений показав, що він користувався дзеркалами заднього виду, перед початком руху бачив щось лежаче нерухоме на узбіччі, і через 100-150 м. він наїхав на перешкоду. Як з`ясувалося, під автомобіль потрапив чоловік, який був ще живий. Він допоміг потерпілому, положив його біля дороги на сніг та вжив заходів щодо виклику медичної допомоги. Від потерпілого було чути запах спиртного. Після події він відшкодував збитки потерпілій.
Потерпіла ОСОБА_6 в суді показала, що внаслідок дорожньо-транспортної події загинув її син ОСОБА_7 . Оскільки обвинувачений компенсував їй шкоду, претензій про відшкодування матеріальної чи моральної шкоди не заявляла. Просила суворо не карати обвинуваченого.
Допитавши обвинуваченого, потерпілу, свідків кримінального правопорушення, дослідивши матеріали кримінального провадження, та оцінивши всі докази в їх сукупності суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_4 у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 статті 286 КК України, доведена повністю зібраними доказами.
Допитаний свідок ОСОБА_9 , який працює експедитором у ТОВ СМП «ТІП-ТОП», показав, що був того дня з обвинуваченим, після відвантаження товару по вул. Верховинській в с. Верхні Ворота обвинувачений здійснював рух автомобіля заднім ходом 60-70 м, а свідок допомагав йому, показуючи можливість безперешкодного руху. Оскільки перешкод не було він сів у автомобіль. Автомобіля продовжив рух заднім ходом, і він почув, що автомобіль сильно хитнуло, обвинувачений зупинив автомобіль. Після чого з`ясували, що під автомобіль потрапив чоловік, який був ще живий. Вжили заходів щодо виклику медичної допомоги.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 показала, що в лютому 2017 року в кафе «Колиба» обвинувачений завіз товар, вона прийняла товар і зайшла в кафе. Через деякий час почула крики, що треба викликати швидку допомогу. Свідок не бачила самої дорожньо-транспортної пригоди, зазначила, що потерпілий зловживав спиртним.
Свідок ОСОБА_11 показав, що 15.02.2017 р. після 12 години до нього прибігла ОСОБА_10 , яка попросила зателефонувати на швидку допомогу, бо чоловікові погано. Він зателефонував, прийшов на місце події, потерпілий ОСОБА_7 лежав, водій надавав йому першу допомогу. Потім приїхала швидка медична допомога с. Верхні Ворота і він допоміг покласти потерпілого на носилки.
Свідок ОСОБА_12 , медсестра амбулаторії сімейної медицини с. Верхні Ворота показала, що приїхала на місце пригоди з медсестрою ОСОБА_13 і побачили, що потерпілим є мешканець села ОСОБА_7 , який знаходився в непритомному стані. Вони зробили йому масаж серця, перенесли до чергового автомобіля і повезли до Воловецької ЦРЛ. При виїзді з села їм назустріч приїхала швидка Воловецької ЦРЛ і потерпілого було перенесено до того автомобіля.
Свідок ОСОБА_14 , лікар амбулаторії сімейної медицини с. Верхні Ворота показала, що приїхала на місце дорожньо-транспортної пригоди, коли потерпілий
3
був ще живий, але в дуже тяжкому стані. Потерпілого повезли до Воловецької ЦРЛ, але назустріч їм вже їхала швидка допомога з лікарні, під перевалом вона допомагала перенести потерпілого на матрац до автомобіля швидкої допомоги, лікар ОСОБА_15 робив потерпілому реанімаційні дії і повезли його до Воловецької ЦРЛ.
Свідок ОСОБА_16 , лікар виїзної бригади Воловецької станції екстреної медичної допомоги показав, що 15.02.2017 року поступив виклик невідомої особи про непритомного чоловіка, який лежить у с. Верхні Ворота. Вони зателефонували в амбулаторію с. Верхні Ворота, щоб вони виїхали швидше, а потім ще поступив виклик, щоб екстрена допомога їхала назустріч. Під перевалом в с. Верхні Ворота потерпілого перенесли до їх автомобіля, свідок шість хвилин реанімував потерпілого, який на перевалі по дорозі до Воловецької ЦРЛ помер.
Свідок ОСОБА_17 , водій автомобіля швидкої допомоги Воловецької ЦРЛ, показав, що він того дня чергував, о 13.00 год. поступив виклик з с. Верхні Ворота про те, що звідти везуть тяжко хворого. Він виїхав з лікарем ОСОБА_16 назустріч. Після чого з лікарем ОСОБА_14 та медсестрами перенесли тяжкохворого ОСОБА_7 до автомобіля швидкої допомоги і по дорозі він помер.
Згідно з висновком експерта № 12 від 15.03.2017 року (т.1, а.с.34-38), при судово-медичному дослідженні потерпілого виявлено тілесні ушкодження у вигляді: ЗТГК, закритого перелому грудини в ділянці І-ІІ міжреберя, закритих переломів ребер справа, зліва, забою легень, закритої травми живота, розриву печінки, розриву брижі тонкого кишківника, закритих переломів правого стегна, правої велико-гомілкової кістки, синців та саден живота, нижніх кінцівок. Смерть потерпілого ОСОБА_7 настала внаслідок тупої поєднаної травми тулуба та кінцівок, яка призвела до розвитку масивної внутрішньої кровотечі та шоку, який і став безпосередньою причиною смерті. Дана причина смерті підтверджується наявністю забою легенів, розриву печінки, брижі тонкого кишківника, крові в черевній порожнині, малокрівям внутрішніх органів, шоковими змінами в них та даними судово-гістологічного дослідження внутрішніх органів.
Відповідно до висновку зазначеної експертизи при судово-токсикологічному дослідженні крові від трупа потерпілого ОСОБА_7 , у нього було виявлено етиловий спирт в концентрації крові, з чого експерт дійшов висновку що незадовго до настання смерті потерпілий вживав спиртні напої у великій кількості і в момент настання смерті знаходився в стані алкогольного сп`яніння сильного ступеня.
Відповідно до висновку № 78 судової автотехнічної експертизи по дослідженню технічного стану автомобіля «TATA LPT 613/38», державний номерний знак НОМЕР_1 , на момент огляду та експертного дослідження гальмівна система та рульове керування вантажного автомобіля знаходилися в працездатному стані та могли виконувати функції, передбачені конструкцією ( т.1, а.с.109).
За висновком судової автотехнічної експертизи № 137 від 44.04.2017 року, в даній дорожній ситуації для забезпечення безпеки дорожнього руху водій вантажного автомобіля «TATA LPT 613/38», державний номерний знак НОМЕР_1 ,, повинен був діяти у відповідності з вимогами пункту 10.9. Правил дорожнього руху. Технічна можливість уникнути даної пригоди для водія автомобіля полягає у виконанні ним вимог Правил дорожнього руху, зокрема пункту 10.9. з технічної точки зору причиною виникнення даної дорожньо-транспортної пригоди стали дії водія автомобіля «TATA LPT 613/38», державний номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_4 , який рухаючись заднім ходом не
4
забезпечив безпеку дорожнього руху, що призвело до наїзду на пішохода ОСОБА_7 , який знаходився позаду автомобіля (т.1 а.с. 117-121).
Згідно з висновком № 4837/4838 комплексної судової транспортно-трасологічної та автотехнічної експертиз від 01 грудня 2017 року, якщо у дійсності дорожня ситуація була такою, що водій автомобіля «TATA LPT 613/38», державний номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_4 виконував рух заднім ходом, то він повинен був керуватися вимогами пунктів 1.5., 1.10. (в частині визначення понять «небезпека для руху», «перешкода для руху»); пунктами 10.9. та 12.3. Правил дорожнього руху. У заданій дорожній оцінка дій пішохода ОСОБА_7 у відповідності з вимогами пунктів 4.1., 4.8., 4.14. (підпунктів «а» та «ґ») Правил дорожнього руху не потребує спеціальних технічних знань, і може бути вирішена слідством (чи судом) самостійно. Відповідь на інші питання експертизи не надана з причин відсутності слідової інформації (т.2 а.с. 116-120).
Винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України доведена також іншими дослідженими під час розгляду справи матеріалами кримінального провадження, зокрема:
-протоколом огляду трупа від 15.02.2017 року з фототаблицями до нього (а.с. 12-16), на якому зафіксовано вигляд потерпілого після дорожньо-транспортної пригоди;
-протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 15.02.2017 року із схемою та фототаблицею (т.1 а.с.6-11), в якому зафіксовано місце події біля будинку № 176 в с. Верхні Ворота, вул. Верховинська, Воловецького району Закарпатської області, де було виявлено труп потерпілого ОСОБА_7 .
Зазначений доказ спростовує твердження захисника обвинуваченого про те, що місце вчинення кримінального правопорушення не встановлено.
Під час розгляду справи обвинувачений ОСОБА_4 заперечував свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченому ч.2 ст. 286 КК, та стверджував про те, що перед наїздом експедитор вийшов з машини і дивився чине немає перешкоди для руху автомобіля заднім ходом, а після того як він сів у машину, обвинувачений почув, що машина наїхала на перешкоду. Обвинувачений вважає, що безпосередньою причиною дорожньо-транспортної пригоди були неправомірні дії потерпілого, який сам потрапив під автомобіль.
Суд перевірив версію обвинуваченого щодо обставин ДТП, проте, вона спростована дослідженими в суді доказами, зокрема висновком судової автотехнічної експертизи № 137 від 44.04.2017 року, згідно з яким в даній дорожній ситуації для забезпечення безпеки дорожнього руху водій вантажного автомобіля «TATA LPT 613/38», державний номерний знак НОМЕР_1 ,, повинен був діяти у відповідності з вимогами пункту 10.9. Правил дорожнього руху.
При цьому суд критично оцінює показання як обвинуваченого ОСОБА_4 та к і свідка ОСОБА_9 , який працює експедитором, що під час руху автомобіля заднім ходом він показував водієві про наявність чи відсутність перешкод для руху, оскільки саме невиконання вимог пункту 10.9. Правил дорожнього руху, згідно з яким «Під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб», стало причиною дорожньо-транспортної пригоди (т.1, а.с. 117-121).
На підставі досліджених доказів та встановлених фактичних обставин
5
справи суд визнав, що безпосередньою причиною дорожньо-транспортної пригоди є порушення обвинуваченим пункту 10.9. Правил дорожнього руху, що знаходяться в причинному зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою, та наслідками у виді смерті потерпілого ОСОБА_7 , а тому дії обвинуваченого ОСОБА_4 правильно кваліфіковано за ч.2 статті 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.
Згідно із загальними засадами призначення покарання, визначеними статтею 65 КК України суд призначає покарання: у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин; відповідно до положень Загальної частини цього кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів (ч.2 статті 65 КК України).
Обставин, що обтяжують покарання суд не встановив.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, в результаті якого загинула людина. Суд також бере до уваги те, що обвинувачений своїми діями вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України класифікується як тяжке.
Судом враховується також та обставина, що вчинений обвинуваченим злочин є необережним.
Обставиною, що пом`якшує покарання є добровільне відшкодування потерпілій заподіяної злочином шкоди, після дорожньо-транспортної пригоди вживав заходів для виклику швидкої медичної допомоги, надання першої медичної допомоги.
Суд бере до уваги обставини, які характеризують особу обвинуваченого, його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем проживання, його минуле, зокрема, те, що ОСОБА_4 вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується по місцю проживання, після вчинення дорожньо-транспортної події вживав заходів щодо відшкодування потерпілій матеріальних збитків.
Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому суд бере до уваги також поведінку потерпілого, який в момент дорожньо-транспортної пригоди знаходився в стані алкогольного сп`яніння, і будучи пішоходом, через свій стан не вжив заходів до уникнення цієї пригоди.
Разом з тим, суд враховує, що згідно з частинами 2, 3 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.
Згідно з роз`ясненнями Пленуму Верховного суду України, що містяться в п. 20 постанови № 14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на
6
транспорті» зі змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму ВСУ від
19 грудня 2008 року № 18, при призначенні покарання за відповідною частиною ст. 286 КК суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину.
Суд вважає, що з урахуванням тяжкості злочину, особи винного та встановлених судом обставин справи, є достатні підстави для призначення обвинуваченому покарання у розмірі, наближеному до мінімального, передбаченого санкцією ч. 2 ст. 286 КК України, та у даному випадку, для звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.
Процесуальні витрати в сумі 2360 гривень за проведення судових експертиз підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави на підставі ст. 124 КПК України.
Речові докази: вантажний автомобіль марки ТАТА моделі LPT 613/38, державний номерний знак НОМЕР_2 , підлягає поверненню Товариству з обмеженою відповідальністю Спільне мале підприємство «ТІП-ТОП», диск CD-RW для лазерних систем зчитування об`ємом 4,7 Гб марки TDK із відеозаписом, залишити в матеріалах справи.
Підстав для обрання обвинуваченому запобіжного заходу до набрання вироком суду законної сили немає.
Керуючись статтями 371, 374 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 статті 286 КК України і призначити йому покарання у вигляді п`яти років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк три роки.
На підставі статті 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши для нього іспитовий строк тривалістю три роки.
Покласти на засудженого ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ч. 1 ст. 76 КК України:
1)періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2)повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави в рахунок відшкодування процесуальних витрат за проведення судових експертиз в сумі 2 360 (дві тисячі триста шістдесят) гривень.
Скасувати заходи забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна: вантажного автомобіля марки ТАТА моделі LPT 613/38, державний номерний знак НОМЕР_1 , що належить Товариству з обмеженою відповідальністю Спільне мале підприємство «ТІП-ТОП», накладеного згідно з ухвалою слідчого судді Воловецького районного суду Закарпатської області від 16 лютого 2017 року.
Речові докази: вантажний автомобіль марки ТАТА моделі LPT 613/38,
7
державний номерний знак НОМЕР_1 , повернути Товариству з обмеженою
відповідальністю Спільне мале підприємство «ТІП-ТОП», диск CD-RW для лазерних систем зчитування об`ємом 4,7 Гб марки TDK із відеозаписом, залишити в матеріалах справи.
На вирок може бути подано апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Закарпатської області через суд першої інстанції.

Головуючий

ОСОБА_1