Провадження № 1-кп/200/152/18
Справа № 200/7816/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 січня 2018 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дніпро кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань під №0000489, за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпропетровська, громадянина України, з середньою освітою, розлученого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого те мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-13.01.2005 року Бабушкінським районним судом м.Дніпропетровська за ч.2 ст.309, ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ст.ст.75,76 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком на 3 роки;

-01.06.2005 року Бабушкінським районним судом м.Дніпропетровська за ч.3 ст.185, ст.69 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки. На підставі ст.71 КК України приєднано невідбутий строк за вироком Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 13.01.2005 року й остаточно призначено до відбуття покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки та 1 місяць;

-20.03.2008 року Бабушкінським районним судом м.Дніпропетровська за ч.2 ст.309 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки. На підставі ст.ст.75,76 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком на 1 рік;

-28.12.2009 року Бабушкінським районним судом м.Дніпропетровська за ч.3 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки та 6 місяців. На підставі ст.75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком на 2 роки;

-02.12.2009 року Бабушкінським районним судом м.Дніпропетровська за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ст.75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком на 2 роки;

-22.12.2010 року Кіровським районним судом м.Дніпропетровська за ч.1 ст.309 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки. На підставі ст.71 КК України частково приєднано невідбуте покарання строком 2 роки за вироком Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 28.12.2009 року й остаточно до відбуття призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки;

-30.05.2011 року Бабушкінським районним судом м.Дніпропетровська за ч.1 ст.263 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки. На підставі ст.71 КК України частково приєднано невідбутий строк 2 роки та 1 місяць за вироком Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 22.12.2010 року й остаточно призначено до відбуття покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки та 1 місяць, з заліком тримання під вартою з 18.02-30.05.2011 року;

-04.10.2011 року Бабушкінським районним судом м.Дніпропетровська за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки та 6 місяців. На підставі ч.4 ст.70 КК України призначено остаточно покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки та 1 місяць,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України,

ВСТАНОВИВ:
20 лютого 2017 року близько о 20 годині 00 хвилин, в квартирі АДРЕСА_2 між ОСОБА_5 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння, та потерпілим ОСОБА_5 , виник словесний конфлікт в ході якого ОСОБА_5 , на ґрунті раптово виниклих неприязних особистих відносин, маючи умисел, спрямований на умисне спричинення тяжких тілесних ушкоджень, схватив правою рукою ніж, який лежав на столі біля ОСОБА_5 та почав наносити багаточисленні, не менше 16-ти, хаотичні, удари ножем в область черева, тулубу та верхніх кінцівок потерпілого ОСОБА_5 , спричинивши йому тілесні ушкодження у вигляді:
-проникаючого колото-різаного поранення передньої черевної стінки, яке розпочинається раною в епігастральній області ліворуч в просвіті якої фрагмент сальника, переходить в раньовий канал, з ушкодженням по ходу якого: шкіри, підшкірно-жирової клітковини та проникає в черевну порожнину з подальшим ушкодженням ободової кишки та сальникової сумки з явищами внутрішньочеревної кровотечі;
-12-ти колотих ран: на грудній клітині праворуч по середньо-пахвовій лінії в проекції 7-го міжребір`я, на грудній клітині праворуч по передньо-пахвовій лінії по краю реберної дуги, на правій бічній поверхні черева по середньо-пахвовій лінії, в поперековій області праворуч по навколохребтовій лінії в проекції 3-го грудного хребця, на задній поверхні правого плеча у нижній третині, на задній поверхні правого ліктьового суглобу, на зовнішній поверхні лівого передпліччя, на задній поверхні лівого передпліччя у верхній та середній третині, на задній поверхні лівого ліктьового суглобу, на зовнішній поверхні лівого плеча у верхній третині, на грудній клітині ліворуч по передньо-пахвовій лінії в проекції 7-го міжребір`я;
-різаної рани на задній поверхні правого променево-зап`ястковогосуглобу;
-2-х колото-різаних ран сідничної області ліворуч.
За своїм характером виявлені у потерпілого ОСОБА_5 тілесне ушкодження у вигляді: проникаючого колото-різаного поранення черева, відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент заподіяння.
За своїм характером виявлені у потерпілого ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді: колотих та різаної рани тулуба та кінцівок (як кожне окремо) - відносяться до легких тілесних ушкоджень, як такі, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, тривалістю понад 6 діб, але не більше, як три тижні (21 день).
Вищезазначені умисні дії ОСОБА_5 , що виразилися в умисному тяжкому тілесному ушкодженні: умисному тілесному ушкодженні, небезпечного для життя в момент заподіяння, кваліфікуються за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.
Суд вважає доведеним дане обвинувачення, оскільки встановлені судом обставини повністю підтверджено доказами, дослідженими та перевіреними під час судового розгляду.
Показами потерпілого ОСОБА_5 , який у суді пояснив, що обвинувачений ОСОБА_7 його брат.
20.02.2017 року ввечері, приблизно о 20.00 год. він прийшов з роботи додому, брат ОСОБА_8 перебував вдома із друзями - дівчиною ОСОБА_9 та незнайомим чоловіком. Вони на кухні випивали горілку. Їх квартирантка ОСОБА_10 була відсутня. Оскільки в помешканні був безлад, він зробив брату зауваження з цього приводу, при цьому не ображав його та не бив. На що брат запропонував випити з ними, він відмовився, пішов до своєї кімнати. Через деякий час він повернуся до кухні знову зробив зауваження брату, однак той став кричати та висловлював своє невдоволення, висловлюватись на його адресу нецензурною лайкою, через що він завдав ОСОБА_8 одного ляпаса по щоці. Знов став звертати його увагу на безлад в квартирі. В цей час брат ОСОБА_8 « вскипів», схопив ніж й став на нього наступати, висловлюючи погрози, що зараз він його поріже. Такі дії обвинуваченого, вимусили його відходити в коридор, він вже вийшов в коридор, гадав, що брат ОСОБА_7 припинить свої погрози, однак той наступав та погрожував, після чого ОСОБА_8 став наносити йому удари ножем в область живота. Після 2-3 ударів він втратив свідомість, а тому не може вказати, скільки всього було ударів. Однак вказав, що до подій 20.02.2017 року, не мав інших ножових поранень.
Вказав, що в цей день дійсно вживав приблизно 200 г горілки, але ніяких конфліктів не провокував й брату тілесних ушкоджень не спричиняв.
Показами свідка ОСОБА_11 , який в суді пояснив, що ОСОБА_12 та ОСОБА_7 це його рідні брати, які мешкають по АДРЕСА_1 . Також в них одну кімнату орендувала дівчина за іменем ОСОБА_10 . 20 лютого 2017 року приблизно о 22 годині він разом з дружиною знаходились дома, йому подзвонила кватирантка братів ОСОБА_10 , яка повідомила, що цього ж дня, коли вона повернулась додому к братам ОСОБА_13 , де вона орендує квартиру, то побачила ОСОБА_14 , що лежав на порозі в крові. Він попросив ОСОБА_10 викликати швидку допомогу. Після чого відразу з дружиною направився за місцем мешкання братів. Дружина викликала міліцію. Коли підходили, то до будинку під`їхала швидка допомога і вони всі разом зайшли до помешкання, де в одній з кімнат побачили ОСОБА_14 , який лежав в крові, а ОСОБА_7 . в цей час, в іншій кімнаті, разом з невідомими йому жінкою та чоловіком вживали спиртні напої. Після чого ОСОБА_14 забрала швидка й він разом з дружиною поїхали в лікарню.
Показами свідка ОСОБА_15 , яка у суді пояснила, що знає обвинуваченого, який є братом її чоловіка.
20.02.2017 року ввечері, десь о 22.00 год. вона із чоловіком перебувала вдома, чоловікові зателефонувала квартирантка ОСОБА_10 та повідомила, що коли прийшла додому, побачила ОСОБА_14 в крові, без свідомості. Вони її попрохали викликати швидку допомогу, а вона викликала міліцію. Десь через 10 хвилин вони одразу приїхали до брата, зайшли до кімнати, де побачили ОСОБА_8 , який був в крові, лежав на полу на спині, поранення було в області центру живота. В іншій кімнаті побачили ОСОБА_8 із друзями. Потім приїхала швидка допомога, забрали ОСОБА_8 , й вони з чоловіком поїхали до лікарні.

Показами свідка ОСОБА_16 , яка в суді пояснила про те, що знає обвинуваченого та потерпілого добре, конфліктів не було, а тому підстав обмовляти не має.
Минулою зимою, дати не пам`ятає, ввечері вона та знайомий ОСОБА_17 , перебували вдома у обвинуваченого ОСОБА_18 , де випивала на кухні самогон. Через деякий час прийшов брат ОСОБА_8 ОСОБА_8 , випивший, без наявних тілесних ушкоджень, й брати стали сваритися між собою з приводу безладу в квартирі. ОСОБА_8 став бити ОСОБА_8 по голові кулаком декілька разів, ніби не сильно. ОСОБА_8 говорив брату не бити його, потім став кричати. Після цього ОСОБА_8 пішов з кухні, а ОСОБА_8 побіг за ОСОБА_19 , де наніс йому тілесні ушкодження. Конкретно вказати, як саме ОСОБА_7 та куди наносив удари своєму брату ОСОБА_8 , вона не може, так як була на кухні з ОСОБА_17 та перебувала в стані сильного алкогольного сп`яніння. При цьому, ОСОБА_20 також не бачив даних обставин, оскільки також перебував в дуже сильному стані алкогольного сп`яніння й переважно спав. ОСОБА_7 спричинив тілесні ушкодження брату саме ножем, так як спочатку бачила як ОСОБА_8 різав ножем хліб, а потім цього ножа більше не бачила. Вона не знає, скільки саме ударів наніс ОСОБА_8 братові. Однак, коли вже ОСОБА_8 був в крові, ОСОБА_8 не зупинявся й продовжував його бити. Вона тоді відтягнула ОСОБА_8 до кімнати, а ОСОБА_8 повернувся до кухні. Потім ОСОБА_8 повернувся на кухню, знову став щось говорити ОСОБА_8 , після чого впав та втратив свідомість. Будь якого ножа в руках у ОСОБА_8 вона не бачила. ОСОБА_8 також повернувся на кухню без ножа, наявних тілесних ушкоджень на ньому не було, вони продовжили випивати. Молотка в руках обвинуваченого, вона не бачила.
Потім прийшла квартирантка ОСОБА_10 , яка побачив ОСОБА_8 в крові з пораненнями, викликала швидку допомогу та старшого брата обвинуваченого.
А також дослідженими письмовими доказами по справі:
Довідкою Клінічного Об`єднання медичної допомоги щодо госпіталізації ОСОБА_5 до вказаного медичного закладу із різаною раною передньої стінки живота, множинних поранень правої поперекової області правого плеча кисті, встановлено стан алкогольного сп`яніння ( том 1 а.с. 7).
Медичною довідкою Комунального закладу «Дніпровське клінічне Об`єднання медичної допомоги» ДОР №108 від 21.02.2017 року, згідно до якого ОСОБА_5 з 20.02.2017 року перебуває в хірургічному відділенні з діагнозом: проникаюче поранення черевної полості з пошкодженням ободової кишки, сальникової сумки, великого сальника, внутрішньочеревна кровотеча. Проведена лапаротомія ( том 1 а.с.8).
Протоколом огляду місця події від 20.02.2017 року з фототаблицею, проведеного за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до якого біля входу на килимових доріжках виявлені та вилучені сліди речовини бурого кольору розміром близько 220 мм х 110 мм, в кімнаті №2 на полиці шафи виявлено та вилучено кухонний ніж , загальною довжиною 190 мм, довжина ручки 100 мм, яка виготовлена з полімерного матеріалу чорного кольору, довжиною клинка 80 мм, шириною клинка біля ручки 8 мм, з плямами речовини бурого кольору на клинку ( том 1 а.с. 11-17), що визнані речовими доказами ( том 1 а.с.19-22).
Протоколом огляду від 20.02.2017 року, відповідно до якого предметом огляду є особисті речі, одягнені на потерпілому ОСОБА_5 : чоловіча футболка білого кольору, рукава цієї футболки з плямою неправильної форми речовини бурого кольору розміром 30 см в довжину та 20 см в ширину, на іншому рукаві спереду та ззаду виявлені плями речовини бурого кольору. На передній частині футболки виявлені численні плями речовини бурого кольору різної величини від 1 см до 1,5 см, на задній частині також виявлена аналогічна пляма. Оглянуті чоловічи труси та кальсони, на яких виявлені плями речовини бурого кольору ( том 1 а.с.18).Дані речі потерпілого визнані речовими доказами ( том 1 а.с.19-22).
Актом судово-медичного обстеження №508 від 21.02.2017 року, відповідно до якого будь-яких тілесних ушкоджень на голові, обличчі, тулубі та кінцівках при огляді у ОСОБА_5 - не виявлено.
На момент огляду у нього виявлено накладання темно-червоної підсохлої речовини схожої на кров у лівому слуховому проході з переходом на ліву щоку, для встановлення наявності тілесних ушкоджень в області лівого слухового проходу, необхідне проведення огляду ЛОР лікаря з наступним наданням оригіналів медичної документації ( том 1 а.с.55-56).
Висновком експерта №517 від 11.04.2017 року, відповідно до якого при серологічному дослідженні зразка крові ОСОБА_5 , встановлена його групова приналежність - В з ізогемаглютиніном анти -А за ізосерологічною системою АВ0 (том 1 а.с.106-107).
Висновком експерта №512 від 07.04.2017 року, згідно до якого при серологічному дослідженні зразка крові ОСОБА_5 , встановлена його групова приналежність - А з ізогемалютиніном анти -В за ізосерологічною системою АВ0 ( том 1 а.с. 114-115).
Даними експертизи №521 від 14.04.2017 року, відповідно до висновків якої в слідах на футболці потерпілого ОСОБА_5 встановлена наявність крові людини. При серологічному дослідженні слідів крові об`єктів №1-9/, встановлена їх групова належність - А з ізогемалютиніном анти -В за ізосерологічною системою АВ0.
Оскільки сліди крові об`єктів №1-9 на футболці утворені за рахунок крові особи (осіб) з групою крові А з ізогемалютиніном анти -В за ізосерологічною системою АВ0, тому не виключена можливість утворення їх за рахунок крові саме потерпілого ОСОБА_5 , оскільки кров його належить саме до вказаної групи.
Оскільки в слідах крові об`єктів №1-9 не був виявлений антиген В, який є групо специфічним для крові ОСОБА_5 , тому даних про присутність його крові в цих слідах не отримано ( том 1 а.с.129-130, 140-141).
Висновком експерта №495 від 28.04.2017 року, відповідно до якого на кухонному ножі, вилученому в ході огляду місця події і наданому на дослідження, наявність крові не встановлена. Але на клину ножа в об`єкті №1 знайдені епітеліальні клітини з ядрами, при визначені видової належності яких виявлено білок людини. На рукоятці ножа в об`єкті №2 клітини з ядрами не знайдені. На ножі мікрочастки тканин людини не знайдені.
Визначити статеву і групова приналежність епітеліальних клітин з ядрами в об`єкті №1 не представилось можливим через деструктивні зміни ядер клітин та не виявлення антигенів А,В,Н ізосерологічної системи АВ0.
Оскільки при проведеному дослідженні не вдалось визначити групову та статеву приналежність знайдених на клинку епітеліальних клітин з ядрами, висловитись про їх походження від потерпілого ОСОБА_5 та підозрюваного ОСОБА_5 або від будь-якої іншої особи не є можливим.
На рукоятці ножа, наданого на дослідження, встановлено наявність поту. При серологічному дослідженні в об`єкті №2 групова приналежність поту не встановлена, оскільки не виявлені антиген А,В,Н ізосерологічної системи АВ0, тому висловитись про походження поту від будь-якої особи не представляється можливим ( том 1 а.с. 146-149).
Протоколом слідчого експерименту від 18.04.2017 року ( том 1 а.с.162-165) з фототаблицею, проведеного за участю обвинуваченого, спеціаліста та понятих, в ході якого обвинувачений розповів про обставини конфлікту з братом 20.02.2017 року, а також продемонстрував механізм завдання ним близько 4-х ударів ножем в область живота.
Даними судово-медичної експертизи №1242е від 28.04.2017 року, відповідно до висновків якої за даними медичної документації та при огляду у потерпілого ОСОБА_5 виявлені тілесні ушкодження у вигляді:
-проникаючого колото-різаного поранення передньої черевної стінки, яке розпочинається раною в епігастральній області ліворуч в просвіті якої фрагмент сальника, переходить в раньовий канал, з ушкодженням по ходу якого: шкіри, підшкірно-жирової клітковини та проникає в черевну порожнину з подальшим ушкодженням ободової кишки та сальникової сумки з явищами внутрішньочеревної кровотечі;
-12-ти колотих ран: на грудній клітині праворуч по середньо-пахвовій лінії в проекції 7-го міжребір`я, на грудній клітині праворуч по передньо-пахвовій лінії по краю реберної дуги, на правій бічній поверхні черева по середньо-пахвовій лінії, в поперековій області праворуч по навколохребтовій лінії в проекції 3-го грудного хребця, на задній поверхні правого плеча у нижній третині, на задній поверхні правого ліктьового суглобу, на зовнішній поверхні лівого передпліччя, на задній поверхні лівого передпліччя у верхній та середній третині, на задній поверхні лівого ліктьового суглобу, на зовнішній поверхні лівого плеча у верхній третині, на грудній клітині ліворуч по передньо-пахвовій лінії в проекції 7-го міжребір`я;
-різаної рани на задній поверхні правого променево-зап`ястковогосуглобу;
-2-х колото-різаних ран сідничної області ліворуч.
Локалізація та характер виявлених у потерпілого ОСОБА_5 тілесних ушкоджень в області черева не суперечить механізму їх спричинення на який вказує обвинувачений ОСОБА_5 в ході проведення слідчого експерименту, однак в ході проведення судово-медичної експертизи у ОСОБА_5 виявлені тілесні ушкодження в області грудної клітини, тулуба та верхніх кінцівок, механізм спричинення яких обвинувачений ОСОБА_5 в ході проведення слідчого експерименту не вказує ( том 1 а.с.160-161).

Протоколом слідчого експерименту від 13.04.2017 року(том 1 а.с.168-171), з фототаблицею, відповідно до якого потерпілий ОСОБА_5 за участю спеціаліста продемонстрував нанесення йому обвинуваченим приблизно 10-ти ударів ножем в область живота .

Висновком судово-медичної експертизи №1239е від 28.04.2017 року, відповідно до якого за даними медичної документації та при огляду у потерпілого ОСОБА_5 виявлені тілесні ушкодження у вигляді:

-проникаючого колото-різаного поранення передньої черевної стінки, яке розпочинається раною в епігастральній області ліворуч в просвіті якої фрагмент сальника, переходить в раньовий канал, з ушкодженням по ходу якого: шкіри, підшкірно-жирової клітковини та проникає в черевну порожнину з подальшим ушкодженням ободової кишки та сальникової сумки з явищами внутрішньочеревної кровотечі;
-12-ти колотих ран: на грудній клітині праворуч по середньо-пахвовій лінії в проекції 7-го міжребір`я, на грудній клітині праворуч по передньо-пахвовій лінії по краю реберної дуги, на правій бічній поверхні черева по середньо-пахвовій лінії, в поперековій області праворуч по навколохребтовій лінії в проекції 3-го грудного хребця, на задній поверхні правого плеча у нижній третині, на задній поверхні правого ліктьового суглобу, на зовнішній поверхні лівого передпліччя, на задній поверхні лівого передпліччя у верхній та середній третині, на задній поверхні лівого ліктьового суглобу, на зовнішній поверхні лівого плеча у верхній третині, на грудній клітині ліворуч по передньо-пахвовій лінії в проекції 7-го міжребір`я;
-різаної рани на задній поверхні правого променево-зап`ястковогосуглобу;
-2-х колото-різаних ран сідничної області ліворуч.
Всі виявлені тілесні ушкодження у вигляді: проникаючого колото-різаного поранення черева, колотих ран тулуба та верхніх кінцівок, різаної рани правої верхньої кінцівки, причинені він не менш як 16-ти механічних дій гострого предмету (предметів), який (які) володів (володіли) колючо-ріжучими властивостями, що діяв ( діяли) в область черева, тулуба та верхніх кінцівок, яким могло бути і лезо ножа або інші предмети з аналогічними властивостями.
За своїм характером виявлені у нього тілесні ушкодження у вигляді: проникаючого колото-різаного поранення черева відноситься до тяжких тілесних ушкоджень , як небезпечних для життя в момент заподіяння.
Тілесні ушкодження у вигляді: колотих та різаної рани тулуба та кінцівок (як кожне окремо) відносяться до легких тілесних ушкоджень, як такі, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, тривалістю понад 6 діб, але не більше, як три тижні (21 день).
Враховуючи характер та локалізацію виявлених у нього тілесних ушкоджень, ступень ознак їх загоєння та дані медичної документації, можливо вказати, що вони отримані незадовго до надходження на стаціонарне лікування, тобто і в термін на який вказує обстежений та слідчий у постанові.
Враховуючи характер, локалізацію та кількість виявлених у нього тілесних ушкоджень, вони не є характерними для спричиненні власною рукою.
Спричинення тілесних ушкоджень у вигляді: колото-різаних, колотих та різаних ран не є характерними для падіння з висоти власного зросту та ударом об тупу тверду поверхню.
Локалізація та характер виявлених у потерпілого тілесних ушкоджень в області черева та верхніх кінцівок не суперечить механізму їх спричиненні на який вказує ОСОБА_5 в ході проведення слідчого експерименту.
При проведенні судово-медичної експертизи ( при огляді та за даними медичної документації) у нього також були встановлені тілесні ушкодження у області грудної клітини, в поперековій області та в сідничній області ліворуч, механізм спричинення яких ОСОБА_5 в ході проведення слідчого експерименту не вказує ( том 1 а.с. 173-176).
Висновком судово-психіатричної експертизи №89 від 07.04.2017 року, відповідно до якого, ОСОБА_5 в період часу, який відноситься до інкримінованого йому діяння, виявляв та на теперішній час виявляє психічне захворювання у формі органічного розладу особистості та поведінки внаслідок тяжкої травми головного мозку, хронічної наркотичної та алкогольної інтоксикації.

За своїм психічним станом в період часу, який відноситься до інкримінованого йому діяння, ОСОБА_5 не міг в повній мірі віддавати звіт своїм діям (бездіяльності) та керувати ними.
В період часу, який відноситься до інкримінованого йому діянні, ОСОБА_5 не виявляв ознаків будь-якого тимчасового хворобливого розладу душевної діяльності.
На теперішній час ОСОБА_5 також не може в повній мірі віддавати звіт своїм діям (бездіяльності) та керувати ними.
У випадку засудження до нього можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру у вигляді застосування амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку за місцем відбуття покарання ( том 1 а.с.154-157).
Речовими доказами зрізами в полі зі слідами речовини бурого кольору, речами потерпілого, ножем та чоловічою футболкою зі слідами речовини бурого кольору ( том 1 а.с.19-20, а.с.21-22).
Суд вважає вину ОСОБА_5 у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, повністю встановленою та доведеною, оскільки досліджені вищевказані докази отримані у передбаченому кримінально-процесуальному порядку, є допустимими, належними та достовірними, взаємно узгодженими, підтверджуючими один одного, які мають значення для кримінального провадження та такими, що відповідають фактичним обставинам справи.

Будучи допитаним в суді, обвинувачений ОСОБА_5 провину у скоєнні вищезазначеного кримінального правопорушення визнав частково та пояснив, що потерпілий ОСОБА_12 його брат.
20 лютого 2017 року приблизно о 20.00 год. до нього прийшли в гості друзі ОСОБА_21 та ОСОБА_20 , принесли із собою пляшку горілки, яку вони стали розпивати на кухні, при цьому ніяких зауважень йому брат з цього приводу не робив. Він покликав брата випити з ними, й випивши по 50 г горілки, сказав йому, щоб той йшов до кімнати відпочивати. Після чого брат встав, дійшов до комори, а потім повернувся та став сміятися з нього, а потім став бити його долонею зверху вниз по голові разів десь 10, в результаті чого у нього пішла кров з вуха. При цьому це бачили ОСОБА_9 та ОСОБА_17 , які сиділи з ним на кухні, й не робили зауважень брату. Він відчув загрозу своєму життю від брата, а тому взяв ніж, який лежав поруч на столі, яким хотів налякати брата, та вдарити кулаком. Взяв він ніж по середині леза в кулак, й відштовхуючи брата цим кулаком з ножем, наніс йому удари ножем разів 3-4. Побачив кров на його футболці, по середині живота, після чого перестав його бити ножем.
Після чого він направився до кімнати з ножем в руках, але спіткнувся та впав в прихожій, покликав ОСОБА_9 та ОСОБА_17 , щоб допомогли піднятися. Однак, прийшов його брат ОСОБА_8 та сказав, що також вдаре його ножом. Він йому на це відповів, що тоді переламає йому ноги молотком. Взяв молоток в руки, але його брат ОСОБА_8 повернувся до кухні. В цей час ОСОБА_9 та ОСОБА_17 допомоги йому піднятися й він пішов до зали, за ним прийшла ОСОБА_9 .
Під час даних подій їх квартирантка ОСОБА_10 була відсутня. Коли вона повернулась, саме вона викликала швидку допомогу та зателефонувала їх брату ОСОБА_22 . Через деякий час прийшов брат ОСОБА_22 із дружиною, швидка допомога забрала ОСОБА_8 до лікарні, а поліція відвезла його до відділку.
Додав, що на допомогу він нікого не кликав, мав можливість залишити квартиру, але цього не зробив, швидку допомогу він не викликав.
Його приятелі ОСОБА_21 та ОСОБА_20 не спричиняли тілесні ушкодження та ножові поранення братові ОСОБА_8 . Спричинив ножові поранення братові ОСОБА_23 , оскільки на момент конфлікту з братом 20 лютого 2017 року мав реальну загрозу своєму життю, а тому захищався.
Вищевказані ствердження обвинуваченого ОСОБА_5 суд не може прийняти як доказ його не винуватості, бо вони спростовуються дослідженими та перевіреними під час судового розгляду доказами щодо встановлених судом обставин скоєного кримінального правопорушення, з наступних підстав.

Так, в ході судового розгляду кримінального провадження достовірно встановлено, що саме обвинувачений ОСОБА_5 умисно спричинив потерпілому ОСОБА_5 тілесні ушкодження, які за своїм характером є небезпечними для життя в момент заподіяння.

При цьому, доводи обвинуваченого ОСОБА_5 стосовно того, що він захищався від нападу потерпілого, а спричинені ножові поранення потерпілого ОСОБА_14 здійснені ним не умисно, суд розцінює критично і вважає, що вони надані з метою ухилення від відповідальності за скоєне. Винуватість обвинуваченого у вчинені злочину повністю підтверджується поясненнями потерпілого ОСОБА_5 , який як в ході досудового розслідування, так і в суді давав послідовні покази про обставини вчинення злочину та спричинення йому тілесних ушкоджень.

Так, потерпілий ОСОБА_5 вказував, що обвинувачений ОСОБА_5 через невдоволення з приводу висловлювань на його адресу за вчинений безлад в квартирі, став висловлюватись нецензурною лайкою, а потім взяв ніж, яким став наносити йому удари в область живота, й після отримання декількох ударів, двох трьох, він втратив свідомість.
Дані покази потерпілого не викликають у суду будь яких сумнівів в їх достовірності, оскільки підтверджуються і узгоджуються з висновком судово-медичної експертизи №1239е від 28.04.2017 року про характер та локалізацію виявлених поранень, в тому числі проникаючого колото-різаного поранення передньої черевної стінки, яке за своїм характером відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент заподіяння.
В ході слідчого експерименту потерпілий ОСОБА_5 підтвердив свої покази стосовно механізму заподіяння йому тілесних ушкоджень, в тому числі область живота.
При цьому, відповідно до проведеного судово-медичного дослідження, локалізація та характер виявлених у потерпілого ОСОБА_5 тілесних ушкоджень в області черева та верхніх кінцівок не суперечать механізму їх спричинення на який вказував потерпілий під час проведення слідчого експерименту з його участю. При цьому, за даним висновком, у потерпілого встановлені тілесні ушкодження також у області грудної клітини, в поперековій області та в сідничній області ліворуч, механізм спричинення яких потерпілий ОСОБА_5 в ході проведення слідчого експерименту не вказує ( том 1 а.с. 173-176).
Однак, як пояснив потерпілий, після перших двох-трьох ударів ножем, він втратив свідомість, саме тому не може назвати локалізацію та кількість ударів ножем, спричиненних йому братом ОСОБА_24 , що свідчить про те, що покази потерпілого ОСОБА_5 , надані ним в суді, є достовірними, не надуманими.
Покази потерпілого щодо нанесення йому ножових поранень саме обвинуваченим ОСОБА_5 підтвердила й допитана в якості свідка ОСОБА_16 .
Дану обставину щодо нанесення ножових поранень, в тому числі в області черева, не заперечував й сам обвинувачений, підтвердив, в присутності свого захисника, під час проведення слідчого експерименту, однак зазначив при цьому значно меншу кількість цих дій, що були завдані потерпілому в інші області.
Згідно висновку судово-медичної експертизи №1242е від 28.04.2017 року, локалізація та характер виявлених у потерпілого ОСОБА_5 тілесних ушкоджень в області черева не суперечить механізму їх спричинення на який вказує обвинувачений ОСОБА_5 в ході проведення слідчого експерименту, однак в ході проведення судово-медичної експертизи у ОСОБА_5 виявлені тілесні ушкодження в області грудної клітини, тулуба та верхніх кінцівок, механізм спричинення яких обвинувачений ОСОБА_5 в ході проведення слідчого експерименту не вказує ( том 1 а.с.160-161).

Втім, під час судового розгляду встановлено, що підтверджено висновками судово-медичного дослідження, всі виявлені у потерпілого тілесні ушкодження у вигляді: проникаючого колото-різаного поранення черева, колотих ран тулуба та верхніх кінцівок, різаної рани правої верхньої кінцівки, причинені він не менш як 16-ти механічних дій гострого предмету, який має колючо-ріжучи властивості, що діяв в область черева, тулуба та верхніх кінцівок, яким могло бути і лезо ножа. ( том 1 а.с.173-176).
При цьому, дані висновки не містять будь якої інформації щодо спричинення ножових поранень в інший термін часу, а навпаки зазначає, що всі вони отримані в один проміжок часу, незадовго до надходження на стаціонарне лікування потерпілого.
Як пояснювала свідок ОСОБА_16 , потерпілий після отриманих поранень втратив свідомість, після чого його забрала швидка допомога.
На цю обставину вказує наявна в матеріалах справи медична довідка Комунального закладу «Дніпровське клінічне Об`єднання медичної допомоги» ДОР №108 від 21.02.2017 року, згідно до якого ОСОБА_5 з 20.02.2017 року перебував в хірургічному відділенні з діагнозом: проникаюче поранення черевної полості з пошкодженням ободової кишки, сальникової сумки, великого сальника, внутрішньочеревна кровотеча, проведена лапаротомія ( том 1 а.с.8), та довідка Кліничного Об`єднання швидкої медичної допомоги щодо госпіталізації ОСОБА_5 до вказаного медичного закладу із різаною раною передньої стінки живота, множинних поранень правої поперекової області правого плеча кисті, встановлено стан алкогольного сп`яніння ( том 1 а.с. 7).
Обвинувачений не заперечував що саме він спричинив ножові поранення братові, зазначав, що в квартирі під час вищезазначених подій, крім нього, потерпілого, ОСОБА_16 та ОСОБА_25 , нікого не було. Саме на обвинуваченого ОСОБА_5 вказав потерпілий, який спричинив йому всі виявлені в нього ножові поранення. Про це підтвердила й свідок ОСОБА_16 .
За висновком експерта №239 е від 28.04.2017 року ( том 1 а.с.173-176), враховуючи характер, локалізацію та кількість виявлених у нього тілесних ушкоджень, вони не є характерними для спричиненні власною рукою чи внаслідок падіння з висоти власного зросту та ударом об тупу тверду поверхню.
Водночас, судом не встановлено даних, які б свідчили про заподіяння виявлених тілесних ушкоджень у потерпілого за інших обставин, а допитані потерпілий, обвинувачений та свідок ОСОБА_16 не зазначали про наявні тілесні ушкодження у потерпілого до конфлікту із обвинуваченим.

А тому, враховуючи вищенаведене, суд вважає встановленим той факт, що саме обвинуваченим ОСОБА_5 були спричинені тяжкі тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_5 під час вищенаведених подій 20 лютого 2017 року.
Також, під час судового розгляду не встановлено, і в матеріалах кримінального провадження відсутні будь які дані, що з боку потерпілого ОСОБА_5 по відношенню до обвинуваченого ОСОБА_5 були агресивні дії та вчинено суспільно-небезпечне посягання, яке б загрожувало його життю чи здоров`ю, про наявність в руках потерпілого зброї, або спричинення ним якихось пошкоджень обвинуваченому ОСОБА_5 .
За актом №508 від 21.02.2017 року, у обвинуваченого ОСОБА_5 будь-яких тілесних ушкоджень на голові, тулубу та кінцівках при огляді не встановлено ( том 1 а.с.55-56), а тому твердження обвинуваченого про нанесення йому ОСОБА_26 більш десяти ударів кулаком по голові, є неспроможними. З урахуванням даного акту, судом не можуть бути прийняти до уваги покази свідка ОСОБА_16 в цій частині.
Судом встановлено, що потерпілий будь яким чином не утримував обвинуваченого, ножів, або інших предметів в руках не тримав, не погрожував, будь-якої переваги перед обвинуваченим не мав, обвинувачений міг припинити свої дії та запобігти продовженню даного конфлікту, залишити приміщення квартири, однак цього не зробив, а навпаки взяв ніж, яким став наносити поранення не тільки в життєво- важливі області ( черево), але й інші області, в тому числі в паховій, поперековій, сідничній області, бічні поверхні черева, задні поверхні правого ліктьового суглобу, зовнішній та задній поверхні лівого передпліччя, плеча, лівого ліктьового суглобу, правого промене-зап`ясткового суглобу.
Таким чином, суд вважає, що обвинувачений мав об`єктивну можливість уникнути продовження спілкування з потерпілим та умисного заподіяння потерпілому тяжких тілесних ушкоджень, оскільки у діях потерпілого суд не вбачає суспільно небезпечного посягання, у т.ч. наміру потерпілого застосувати щодо обвинуваченого ОСОБА_5 фізичного насильства, які б за своїми об`єктивними ознаками могли створити реальну та безпосередню загрозу заподіяння шкоди обвинуваченому, що б слугувало законною підставою обвинуваченому ОСОБА_5 для вчинення ним дій, передбачених ст.36 КК України, а тому дії обвинуваченого під час подій 20 лютого 2017 року свідчать про спричинення ним потерпілому тяжких тілесних ушкоджень не в стані самооборони та не при перевищенні її меж, а тому доводи обвинуваченого та його захисника, в цій частині, суд вважає необґрунтованими та безпідставними, які за своїми об`єктивними ознаками не могли створити реальну та безпосередню загрозу заподіяння шкоди обвинуваченому,
Також безпідставною є посилання обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника на відсутність в діях обвинуваченого умислу на спричинення тяжких тілесних ушкоджень, що небезпечні в момент заподіяння.
Про умисне спричинення тяжких тілесних ушкоджень потерпілому свідчать обставини вчиненого діяння обвинуваченим ОСОБА_5 , зокрема, спосіб вчинення злочину, кількість ножових ударів не менш 16 механічних дій, характер та локалізація тілесних ушкоджень, які були завдані ним ножем , з достатньої силою, що призвело не тільки до колотих, різаних та колото-різаних ран, а й допроникаючого колото-різаного поранення передньої черевної стінкиз явищами внутрішньочеревної кровотечі, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень як небезпечних для життя в момент заподіяння.

Також про дану обставину свідчить поведінка та попередні взаємовідносини 20 лютого 2017 року між обвинуваченим ОСОБА_5 та його братом ОСОБА_5 , що передували події. Про наявність між ними конфлікту з приводу безладу в квартирі вказав потерпілий ОСОБА_5 , підтвердила свідок ОСОБА_16 . Щодо наявності конфлікту не заперечував й сам обвинувачений, а тому вчинення обвинуваченим злочину внаслідок даного конфлікту саме на ґрунті раптових неприязних стосунків, що виникли між ними, й також підтверджує наявність умислу ОСОБА_5 на спричинення тяжких тілесних ушкоджень, а позиція обвинуваченого, що мали місце необережні дії по заподіянню потерпілому тяжких тілесних ушкоджень розцінюються судом як спосіб захисту від пред`явленого обвинувачення та намагання уникнути відповідальності за фактично вчинений злочин й спростовують доводи обвинуваченого в цій частині, в тому числі внаслідок образ з боку потерпілого.
Про мотив скоєного злочину на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків свідчить сварка, яка виникла між обвинуваченим та потерпілим ОСОБА_5 , чого не заперечували останні й також підтвердили під час судового розгляду.
Враховуючи наведене, суд визнає обвинуваченого ОСОБА_5 винним у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення, а його умисні дії, що виразилися в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, тобто умисному тілесному ушкодженні, небезпечному для життя в момент заподіяння, вірно кваліфіковані за ч.1 ст.121 КК України.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, суд враховує ступінь тяжкості і характер суспільної небезпеки вчиненого злочину, який відноситься до категорії тяжких злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи, обставини його вчинення, дані про особу обвинуваченого, який на обліку у лікаря психіатра не знаходиться, перебував під диспансерно-динамічним наглядом у лікаря-нарколога з метою профілактики розладів психіки та поведінки внаслідок вживання кількох наркотичних речовин та інших психоактивних речовин, вживання зі шкідливими наслідками, знятий з обліку з 16.12.2009 року по закінченню строку нагляду, за місцем мешкання характеризується позитивно, стан його здоров`я.
У відповідності до ст.ст.66 КК України обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд відносить сприяння в розкритті даного злочину.

До обставин, які обтяжують покарання, відповідно до ст.67 КК України, суд відносить скоєння злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_5 покарання у вигляді позбавлення волі у межах санкції статті, визначеної ч.1 ст.121 КК України, що буде необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

Водночас, призначаючи покарання судом також враховується висновок судово-психіатричної експертизи №89 від 07.04.2017 року, згідно з яким, обвинувачений в період часу, який відноситься до інкримінованого йому діяння, виявляв та на теперішній час виявляє психічне захворювання у формі органічного розладу особистості та поведінки внаслідок тяжкої травми головного мозку, хронічної наркотичної та алкогольної інтоксикації.

Також, відповідно до даного висновку, ОСОБА_5 за своїм психічним станом в період часу, який відноситься до інкримінованого йому діяння, не міг в повній мірі віддавати звіт своїм діям (бездіяльності) та керувати ними. В період часу, який відноситься до інкримінованого йому діянні, ОСОБА_5 не виявляв ознаків будь-якого тимчасового хворобливого розладу душевної діяльності.

Зазначено, що на теперішній час ОСОБА_5 також не може в повній мірі віддавати звіт своїм діям (бездіяльності) та керувати ними.

У випадку засудження до нього можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру у вигляді застосування амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку за місцем відбуття покарання.
Відповідно до ст.20 КК України, підлягає кримінальній відповідальності особа, визнана судом обмежено осудною, тобто така, яка під час вчинення злочину, через наявний у неї психічний розлад, не була здатна повною мірою усвідомлювати свої дії (бездіяльність) та ( або) керувати ними.
При цьому, визнання особи обмежено осудною враховується судом при призначенні покарання і може бути підставою для застосування примусових заходів медичного характеру.
Згідно чинного законодавства, неосудність та обмежена осудність є юридичними категоріями, а тому визнання особи неосудною (ч. 2 ст. 19 КК) чи обмежено осудною (ч. 1 ст. 20 КК) належить виключно до компетенції суду. Разом з тим слід враховувати, що примусові заходи медичного характеру мають застосовуватися лише за наявності у справі обґрунтованого висновку експертів-психіатрів про те, що особа страждає на психічну хворобу чи має інший психічний розлад, які зумовлюють її неосудність або обмежену осудність і викликають потребу в застосуванні щодо неї таких заходів.
Допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_27 підтвердив даний висновок й зазначав, що захворювання обвинуваченого є чітко вираженим, а тому останній за своїм психічним станом не в повній мірі міг віддавати звіт своїм діям (бездіяльності) та керувати ними.
При цьому, обмежена дієздатність - це результат психічного захворювання обвинуваченого, як на момент проведення експертизи, так і під час скоєння інкримінованого діяння, в суді. Враховуючи це, комісія експертів лише рекомендувала своїм висновком застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги у разі засудження по місцю відбуття покарання.
З урахуванням наведеного, з урахуванням наявності у обвинуваченого психічного захворюванняу вигляді органічного розладу особистості та поведінки, пов`язаного насамперед внаслідок тяжкої травми головного мозку, а також хронічної наркотичного та алкогольної інтоксикації, а також продемонстрованої обвинуваченим в судовому засіданні здатності до спілкування, ознак його поведінки, суд вважає, що обвинуваченого ОСОБА_5 слід визнати обмежено осудним щодо інкримінованого йому діяння.
Виходячи з викладеного, суд враховує цю обставину як таку, що є підставою для пом`якшення покарання, тому доходить висновку про можливість призначення обвинуваченому не самого суворого покарання в межах санкції частини статті обвинувачення.
Також, у відповідності до чинного законодавства, враховуючи те, що суди, отримавши на розгляд кримінальну справу та визнавши під час судового розгляду, що злочин вчинено в стані обмеженої осудності особою, яка внаслідок загострення наявного у неї психічного розладу потребує застосування примусових заходів медичного характеру, постановлюють обвинувальний вирок і при призначенні засудженому покарання враховують його психічний стан як пом`якшуючу покарання обставину з одночасним застосуванням примусового заходу медичного характеру у виді амбулаторної психіатричної допомоги за місцем відбування покарання.
У зв`язку з викладеним суд вважає за доцільне, в інтересах профілактики виникнення можливого погіршення психічного стану, а також запобігання вчиненню нових суспільно небезпечних діянь ухвалити про застосування до обвинуваченого заходів амбулаторної психіатричної допомоги за місцем відбування покарання, відповідно до рекомендацій судової психіатричної експертизи № 89 від 07.04.2017 року.
Керуючись ст. ст. 369 371, 373-376 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення за ч.1 ст.121 КК України.

Призначити ОСОБА_28 покарання за ч.1 ст.121 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

Застосувати до ОСОБА_6 заходи амбулаторної психіатричної допомоги за місцем відбування покарання.
Запобіжний захід, обраний ОСОБА_28 тримання під вартою залишити без змін.

Строк покарання ОСОБА_28 обчислювати з 21 лютого 2017 року.
Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, зарахувати ОСОБА_28 у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 21.02.2017 року по 20.06.2017 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, з 21.06.2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Речові докази зрізи в полі зі слідами речовини бурого кольору, речі потерпілого, ніж та чоловічу футболку зі слідами речовини бурого кольору ( том 1 а.с.19-20, а.с.21-22). знищити.
На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Дніпропетровської області, через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1