Справа № 755/8108/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"05" квітня 2018 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора про арешт майна обвинуваченого ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000009 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України,
за участю учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_5 ,
в с т а н о в и в:

Прокурор Військової прокуратури Київського гарнізону Центрального регіону України звернувся до суду із клопотання, у межах кримінального провадження № 0000009 від 11.01.2017 року, про арешт майна обвинуваченого ОСОБА_3 .
З тексту клопотання вбачається, що згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 116324355 від 06.03.2018 року у ОСОБА_3 з 17.11.2016 року на праві приватної власності перебуває квартира за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 109,3 м, розмір частки 1, тому з метою конфіскації майна, як виду покарання, виникла необхідність у накладенні арешту на майно обвинуваченого ОСОБА_3 .
Відповідно до ч.2 ст.172 КПК України, клопотання прокурора про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.
В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив його задовольнити та накласти арешт на майно обвинуваченого ОСОБА_3 з метою конфіскації майна, як виду покарання, також клопотав про розгляд його у відсутність власника майна, оскільки це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.
Вивчивши матеріали клопотання, дослідивши матеріали кримінального провадження, у рамках якого воно подано до суду, вислухавши думку учасників судового процесу, суд приходить до наступного.
Відповідно до п.7 ч.2 ст.131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.
Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Згідно п.3 ч.2 ст.170 КПК України арешт на майно накладається з метою конфіскації майна, як виду покарання.
Відповідно до ч.5 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.
Відповідно до ч.10 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна /ч.11 ст.170 КПК України/.
На підставі викладеного, з урахуванням мотивів клопотання прокурора про арешт майна та доданих до клопотання документів, суд приходить до висновку, що клопотання прокурора є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 110, 131, 170-175, 309 КПК України, -
у х в а л и в:
Клопотання прокурора Військової прокуратури Київського гарнізону Центрального регіону України ОСОБА_5 про арешт майна обвинуваченого ОСОБА_3 , задовольнити.
Накласти арешт на майно, а саме:
- на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , яка належать ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом заборони відчуження майна.
Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Військової прокуратури Київського гарнізону Центрального регіону України ОСОБА_5 .
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя