Справа № 727/4888/16-к
Провадження № 1-в/727/19/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 лютого 2018 року Шевченківський районний суд м.Чернівці
в складі: головуючого-судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2

за участю : прокурора ОСОБА_3

представника ЧУВП №33 в м. Чернівці ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого 03 травня 2017 року за ст.ст.185 ч.4, ст.185 ч.3, 70 ч.1 КК України до 6 років позбавлення волі про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким,-

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 засуджений вироком Шевченківського районного суду м. Чернівці від 03 травня 2017 року за ст.ст. 185ч.4,185ч.3, 70 ч.1 КК України до 6 років позбавлення волі, звернувся до суду з клопотанням про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким на підставі ст. 82 КК України.

В своєму клопотанні засуджений ОСОБА_5 вказує, що за час перебування в ЧУВП №33 в м. Чернівці, адміністрація установи охарактеризувала його, як особу, яка режиму утримання не порушувала, будь-яких стягнень на нього не накладалось, до працівників ЧУВП №33 ввічливий, на зауваження реагує вірно, конфліктних ситуацій не створює. Начальником установи йому оголошено подяку за добросовісне відношення до чергування при виконанні обов`язків чергового по камері. Вважає, що став на шлях виправлення, а оскільки фактично відбув половину строку покарання призначеного судом, просив задовольнити його клопотання та замінити невідбуту частину покарання більш м`яким.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_6 підтримали клопотання з підстав зазначених в ньому.

Захисник просив врахувати позитивну характеристику засудженого і вважати його таким, що довів своє виправлення.

Прокурор та представник ЧУВП №33 в м. Чернівці в судовому засіданні просили відмовити в задоволенні клопотання засудженого, як такого, що не довів становлення на шлях виправлення.

Прокурор також зазначив, що перебування в слідчому ізоляторі зараховується засудженому в строк відбуття покарання, яке відбувається у виправних колоніях, куди засуджений до цього часу не етапований і фактично ще не почав відбувати покарання. Крім того, ОСОБА_5 не виявляв бажання бути залученим до праці, що також позбавляє можливості визначити ступінь його виправлення.

Суд, заслухавши пояснення засудженого, захисника, думку прокурора, думку представника ЧУВП №33 в м. Чернівці, вважає що клопотання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким задоволенню не підлягає з наведених нижче підстав.
Судом встановлено, що вироком Шевченківського районного суду м.Чернівці від 03 травня 2017 року ОСОБА_5 засуджено за ст.ст.185 ч.4, 185 ч.3, 70 ч.1 КК України до 6 років позбавлення волі.

Ухвалою Апеляційного суду Чернівецької області від 01 вересня 2017 року, апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишено без задоволення, а вирок Шевченківського районного суду м. Чернівці, без змін.

Статтею 82 КК України передбачено, що до осіб, які відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при заміні невідбутої частини покарання більш м`яким - того, що засуджений став на шлях виправлення ( ч. 3 ст. 82 КК України ).

Стаття 82 КК України не містить імперативної вказівки на її застосування, а носить рекомендаційний характер і застосовується суддею лише за наявності усіх умов, передбачених цією статтею і доказів того, що засуджений дійсно заслуговує на застосування до нього ст. 82 КК України.

Відповідно ч.1 ст. 107 КВК України, засуджені, які відбувають покарання у виді позбавлення волі, мають право звертатися до адміністрації з проханням внести подання щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання чи щодо заміни невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням.

Діючим на даний час КПК України, суду не надано право збирати докази, а отже обов`язок доказування того, що необхідно застосувати до засудженого ст. 82 КК України покладено на засудженого та його захисника.

Оскільки, засуджений ОСОБА_5 до свого клопотання, не додав документів, які б свідчили, що він звертався до адміністрації установи виконання покарань з проханням внести до суду подання щодо заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, не надав документів, які б свідчили, що він став на шлях виправлення, зокрема: довідку про заохочення та стягнення, документи про ставлення до праці, висновок про доцільність застосування ст. 82 КК України, враховуючи роз`яснення постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» суд вважає, що в клопотанні засудженого ОСОБА_5 необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 82 КК України, ст.ст. 107, 154 КВК України, ст. 539 КПК України, постановою Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002 р. «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», суд ,-

УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким згідно ст. 82 КК України, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена на протязі 7 діб з дня її винесення до апеляційного суду Чернівецької області через Шевченківський районний суд м. Чернівці.

СУДДЯ : ОСОБА_7