Ухвала
Іменем України
16 березня 2018 року

м. Київ
провадження № 51-4733ск18
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Малиновського районного суду м. Одеси від 23 травня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 13 жовтня 2016 року.
встановив:
За вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 23 травня 2016 року ОСОБА_4 засуджено до покарання у виді позбавлення волі: за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК на строк 7 років 4 місяці; ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК на строк 3 роки 2 місяці; ч. 3 ст. 185 КК на строк 3 роки 10 місяців. На підставі ст. 70 КК, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, остаточно призначив ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років 10 місяців.
Ухвалою Апеляційний суду Одеської області від 13 жовтня 2016 року вирок місцевого суду щодо ОСОБА_4 залишено без змін.
Не погоджуючись з постановленими у кримінальному провадженні судовими рішеннями, ОСОБА_4 поза межами строку на касаційне оскарження подав касаційну скаргу, в якій порушує питання про поновлення йому строку на касаційне оскарження вказаних судових рішень.
Як на поважні причини пропуску строку засуджений посилається на те, що він, після отримання копії ухвали апеляційного суду, звернувся до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з касаційною скаргою. Однак, його касаційна скарга була повернута як така, що не відповідає вимогам КПК. Тому він, як юридично не обізнана людина, яка не має навичок складання касаційних скарг, не зрозумів, в чому саме полягає невідповідність його касаційної скарги вимогам КПК. Після звернення до регіонального центру з надання вторинної безоплатної правової допомоги, засуджений ОСОБА_4 склав касаційну скаргу, з якою і звернувся до Верховного Суду.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 426 КПК касаційна скарга на судові рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.
При цьому правило дотримання тримісячного строку для подання касаційної скарги має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити, щоб кримінальні провадження розглядалися впродовж розумного часу.
Це правило надає сторонам кримінального провадження достатній строк для роздумів, у межах якого вони зобов`язані (мають право) вчинити процесуальну дію, чітко визначити свої аргументи та окреслити власну правову позицію.
Порядок обчислення процесуальних строків визначений 115 КПК. Частиною 4 вказаної норми процесуального закону визначено, що при обчисленні строків місяцями строк закінчується у відповідне число останнього місяця. Якщо закінчення строку, який обчислюється місяцями, припадає на той місяць, який не має відповідного числа, то строк закінчується в останній день цього місяця.
Суд враховує, що в межах строку на касаційне оскарження засуджений неодноразово звертався до касаційного суду з касаційними скаргами, що вбачається з долучених до касаційної скарги судових рішень вбачається.
Зокрема, 26 січня 2017 року ухвалою колегії суддів судової палати

у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ (ВССУ) касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 через її невідповідність вимогам ст. 427 КПК було залишено без руху і надано строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків.
Засуджений, повторно звернувся до касаційного суду з касаційною скаргою, знову вимог ст. 427 КПК не дотримався, вказані в ухвалі суду касаційної інстанції від 26 січня 2017 року недоліки не усунув, тому ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах ВССУ від 01 березня 2017 року його касаційну скаргу з доданими до неї матеріалами повернуто.
ОСОБА_4 втретє звернувся до ВССУ з касаційною скаргою, яку ухвалою цього суду від 24 квітня 2017 року було повернуто, оскільки засуджений звернувся поза межами строку на касаційне оскарження, при цьому не порушував питання про поновлення йому цього строку.
Після цього засуджений подав касаційну скаргу лише 03 березня 2018 року (згідно його підпису на касаційній скарзі), тобто не тільки через 1 рік 1 місяць після закінчення трьохмісячного строку на касаційне оскарження, визначеного ч. 2 ст. 426 КПК, але й через 10 місяців після отримання копії ухвали ВССУ від 24 квітня 2017 року про повернення його касаційної скарги.
Частиною 1 ст. 117 КПК встановлено, що пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду. Поняття поважних причин пропуску строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду.
Відповідно до висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 20 квітня 2017 року № 5-440кс(15)16, під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк.
Наведені у касаційній скарзі доводи засудженого про причини пропуску ним строку на касаційне оскарження Суд не визнає поважними, оскільки ОСОБА_4 не навів обґрунтованих підстав того, як відсутність у нього юридичної освіти завадило йому у визначений законом трьохмісячний строк подати касаційну скаргу, з огляду на те, що його захист в судах першої і апеляційної інстанцій здійснювали захисники та зважаючи на те, що він не був позбавлений можливості раніше звернутись до регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги в порядку, передбаченому Законом України від 02 червня 2011 року № 3460-VI «Про безоплатну правову допомогу» при поданні касаційної скарги.
Інших доводів поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження в клопотанні засудженого ОСОБА_5 не наведено, а тому, Суд дійшов висновку, що воно не підлягає задоволенню.
Згідно п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК касаційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку касаційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд касаційної інстанції за заявою такої особи не знайшов підстав для його поновлення.
Керуючись п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК, Суд приходить до висновку, що касаційну скаргу слід повернути особі, яка її подала.
постановив:
Відмовити засудженому ОСОБА_4 в поновленні строку на касаційне оскарження вироку Малиновського районного суду м. Одеси від 23 травня 2016 року та ухвали Апеляційного суду Одеської області від 13 жовтня 2016 року.
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 з усіма доданими до неї матеріалами повернути останньому.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3