1-кп/381/111/18
362/5952/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м.Фастів
14 березня 2018 року Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5
інших учасників судового розгляду:
потерпілого ОСОБА_6
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду матеріали кримінального провадження № 0001062 від 06.07.2017 року за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Хмільна, Канівського району, Черкаської області, українця, громадянина України, освіта середня-спеціальна, офіційно не працюючого, одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.345 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
До Фастівського міськрайонного суду Київської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001062 за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.345 КК України.
Вирішуючи питання, пов`язані з підготовкою до судового розгляду, прокурор просить призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту, вважаючи що по справі дотримані всі вимоги, передбачені ст.ст. 32, 291 КПК України.
Потерпілий підтримав думку прокурора.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 ,якого підтримав обвинувачений ОСОБА_4 , з позицією прокурора не погодився та просив обвинувальний акт повернути прокурору, оскільки обвинувальний акт є неконкретним за відсутності чіткого і конкретного формулювання обвинувачення із зазначенням необхідних відомостей.
Заслухавши думку прокурора, потерпілого, обвинуваченого, його захисника, вивчивши обвинувальний акт, суд вважає, що даний обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору з таких підстав.
Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам ст. 291 КПК України, зокрема, містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Натомість вказані вимоги закону виконані не були.
Так, у відповідності до вимог ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Згідно п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України, обвинувачення це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.
Процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування, відповідно до положень ч. 4 ст. 110 КПК України, є обвинувальний акт, який повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.
Зокрема згідно з п.5 та 7 ч.2 ст.291 КПК України, обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті КК України та формулювання обвинувачення.
Проте, відсутність в обвинувальному акті всіх ознак злочину не дає можливості суду неупереджено розглянути справу в межах висунутого обвинувачення та встановити наяність складу злочину у діях обвинуваченого ОСОБА_4 .

Обвинувальний акт не відповідає вимогам закону через відсутність відомостей про затримання ОСОБА_4 , про вручення письмової підозри ОСОБА_4 , через відсутність відомостей про застосування запобіжного заходу до ОСОБА_4 , через відсутність формулювання обвинувачення та не розкриття характеру дій обвинуваченого по суті злочину, у вчинені якого ОСОБА_4 обвинувачується.

Обвинувальний акт не містить обов`язкових складових, є неконкретним, що може, з врахуванням вимог ст.337 КПК України, вплинути на судовий розгляд.

Доданий до Обвинувального акта Реєстр матеріалів досудового розслідування теж не містить всіх обов`язкових відомостей про всі процесуальні дії та прийняті рішення, вчинені під час досудового розслідування, що значно ускладнить процес судового розслідування.

Згідно вимог ст.109 КПК України Реєстр матеріалів досудового розслідування повинен містити повний опис всіх без виключень процесуальних дій і прийнятих рішень, містити інформацію про шляхи утворення доказової бази обвинувачення, засоби одержання доказової інформації. Проте у Реєстрі матеріалів досудового розслідування відсутні відомості про слідчого або групи слідчих, уповноважених на проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні, відсутні відомості про неодноразові зміни у складі групи слідчих, відсутні відомості про затримання ОСОБА_4 і складення протоколу про його затримання, відсутні відомості про залучення захисника, відсутні відомості про рішення слідчого судді при обранні запобіжного заходу та строк його застосування, відсутні відомості про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування стороні захисту, відсутні відомості про закінчення досудового розслідування. Відсутні ряд інших обов`язкових відомостей, визначених ст.109 КПК України.

В Реєстрі всупереч ч. 1 ст.290 КПК України відсутні відомості про повідомлення підозрюваного ОСОБА_4 та його захисника про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування, що унеможливило реалізацію права обвинуваченого ОСОБА_4 на захист та прав і повноважень його захисника.

Також має місце порушення процедури виготовлення обвинувального акта та порядку його вручення прокурором підозрюваному ОСОБА_4 та його захиснику.

При цьому як вбачається з п. 10 постанови Пленуму Верховного суду України № 8 «Про застосування законодавства, яке забезпечує право на захист у кримінальному судочинстві» від 24.10.2003 року, суди повинні вимагати від органів досудового слідства, щоб пред`явлене особі обвинувачення було конкретним за змістом. Зокрема воно повинно містити дані про злочин, у вчиненні якого обвинувачується особа, час, місце та інші обставини його вчинення, наскільки вони відомі слідчому.
Європейський суд з прав людини (далі - Суд) у справі «Абрамян проти Росії» від 9 жовтня 2008 р., зазначив, що у тексті підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (див. рішення від 19 грудня 1989 р. у справі «Камасінскі проти Австрії», № 9783/82, п. 79). Крім того, Суд нагадує, що положення підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (див.: рішення від 25 березня 1999 р. у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції» [ВП], № 25444/94, п. 52; рішення від 25 липня 2000 р. у справі «Матточіа проти Італії», № 23969/94, п. 58; рішення від 20 квітня 2006 р. у справі «І.Н. та інші проти Австрії», № 42780/98, п. 34).
Справедливість під час провадження у справі необхідно оцінювати, беручи до уваги розгляд справи в цілому (див. рішення від 1 березня 2001 р. у справі «Даллос проти Угорщини», № 29082/95, п. 47). Крім того, право бути поінформованим про характер і причини обвинувачення потрібно розглядати у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого підпунктом «b» п. 3 ст. 6 Конвенції (див. зазначені рішення у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції», п. 54, а також «Даллос проти Угорщини», п. 47).
Відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуто обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.
Завданням кримінального провадження є захист будь-якої особи від кримінальних правопорушень, охорона прав і законних інтересів всіх учасників провадження, а також забезпечення швидкого і повного судового розгляду з тим, щоб, зокрема, до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура, у тому числі під час закінчення досудового розслідування та звернення до суду прокурора з обвинувальним актом.
Недотримання цих принципів є перешкодою у встановленні істини в даному кримінальному провадженні, забезпечення дотримання законності, правильного правозастосування та винесення обґрунтованого судового вироку, а тому є неприпустимим.
Відповідно до вимог п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України підставою для повернення обвинувального акта прокурору з підготовчого судового засідання є встановлення невідповідності вказаного процесуального рішення вимогам ст. 291 КПК України, зокрема такими порушеннями у даному провадженні суд визнає істотні суперечності допущені в обвинувальному акті в аспекті визначення підстав, меж та змісту судового розгляду, що призводить до порушення прав осіб на захист.
Таким чином, суд приходить до обґрунтованого висновку, що обвинувальний акт у кримінальному провадженню № 0001062 від 06.07.2017 року не відповідає вимогам ст..291 КПК України, а тому підлягають поверненню прокурору.
Враховуючи викладене, суд, керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 197, 205, 314, 315, 369-372 КПК України, ст. ст. 5 та 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод,
У Х В А Л И В:
Обвинувальний акт в кримінальному провадженні (внесений до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001062) стосовно ОСОБА_4 , у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.345 КК України- повернути прокурору Васильківського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури - внаслідок невідповідності обвинувального акта вимогам КПК України.
Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляції через Фастівський міськрайонний суд Київської області до Апеляційного суду Київської області протягом семи днів з дня її оголошення.
Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДЯ: ОСОБА_1