Справа № 349/945/17
Провадження № 11-кп/779/433/2017
Категорія ч. 3 ст. 185 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 вересня 2017 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого ОСОБА_3 ,

суддів: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

секретар судового засідання ОСОБА_6 ,

номер об`єднаного кримінального провадження № 120 170 1 та 120 170 4,

про обвинувачення ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , раніше несудимий, у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.185 КК України,

з участю: прокурора ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Рогатинського районного суду від 24 липня 2017 року ,-

в с т а н о в и л а :

Вироком Рогатинського районного суду від 24 липня 2017 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст.185 КК України та призначено покарання із застосуванням ч.1 ст.69 КК України у виді арешту на строк 6 місяців.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_7 ухвалено обчислювати з часу його затримання в порядку виконання вироку.

Стягнуто з ОСОБА_7 , процесуальні витрати за проведення експертизи №1.3-400/17 від 06 липня 2017 року в сумі 1 237,0 грн.

В апеляційній скарзі обвинувачений вважає, вирок суду в частині призначеного покарання незаконним та таким, що підлягає скасуванню з підстав надмірної суворості покарання, яке є неспівмірним із суспільною небезпекою вчиненого ним кримінального правопорушення та було призначено судом без належного урахування особи обвинуваченого і пом`якшуючих покарання обставин. Зазначає, що судом не враховано, що ОСОБА_7 є особою молодого віку, раніше не судимий, позитивно характеризується по місцю проживання, має на утриманні малолітню дитину. Просить змінити вирок Рогатинського районного суду від 24 липня 2017 року на підставі ст. 69 КК України призначити основне покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті, а саме - призначити покарання у виді штрафу в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Вказаним вироком ОСОБА_7 визнано винним у тому, що він вчинив крадіжку, повторно, поєднану з проникненням в житло.

За обставин, встановлених судом першої інстанції та наведених у вироку, біля 15 год. 11 червня 2017 року ОСОБА_7 прийшов до господарства ОСОБА_10 , з-під дверей взяв ключ від вхідних дверей та зайшов всередину будинку. У спальній кімнаті на полиці комп`ютерного стола виявив гаманець червоного кольору з якого викрав 35 доларів США, що становить 915 грн. 25 коп. У результаті вчинених злочинних дій ОСОБА_7 заподіяв потерпілій ОСОБА_10 майнову шкоду на загальну суму 915 грн. 25 коп.

22 червня 2017 року ОСОБА_7 біля 16 год. підійшов до житлового будинку ОСОБА_11 , що розташований в АДРЕСА_2 , через відчинене вікно переліз в будинок та повтороно вчинив крадіжку. У кімнаті виявив шкіряний гаманець червоного кольору вартістю 350 грн. з грошовими коштами в сумі 300 грн. та золотою каблучкою вартістю 3700 грн. В результаті вчинених злочинних дій ОСОБА_7 заподіяв потерпілій ОСОБА_12 майнову шкоду на загальну суму 4350 грн.

Заслухавши доповідь судді, доводи обвинуваченого, який підтримав подану апеляційну скаргу, думку прокурора, який просив залишити вирок суду першої інстанції без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Згідно ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 370 КПК України судове рішення має бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Зазначені вимоги кримінального процесуального закону судом першої інстанції в повному обсязі дотримані.

Відповідно до ст.65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Як вбачається з вироку суду, при призначенні покарання ОСОБА_7 вищевказані вимоги кримінального закону дотримано.

Так, судом враховано ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, особу обвинуваченого, який посередньо характеризується по місцю проживання, стан здоров`я ОСОБА_7 , який на обліку в нарколога та психіатра не перебуває, не працює, а також обставини, які пом`якшують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 визнано щире каяття, визнання вини та добровільне відшкодування завданої майнової шкоди потерпілій ОСОБА_12 .

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, даних про особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, обґрунтовано застосував до ОСОБА_7 вимоги ч. 1 ст. 69 КК України та призначив йому покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч.3 ст. 185 КК України у виді арешту, яке буде необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі обвинуваченого, повністю враховані судом першої інстанції при призначенні йому покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції частини 3 статті 185 КК України, тобто із застосуванням ч.1 ст. 69 КК України.

Таким чином, під час апеляційного розгляду не встановлено обставин, які б свідчили про можливість виправлення обвинуваченого без відбування призначеного виду покарання, тому підстави для заміни ОСОБА_7 покарання у виді арешту на покарання у виді штрафу, відсутні.

Що стосується посилання обвинуваченого на те, що суд першої інстанції не врахував наявність у нього на утриманні малолітньої дитини, хоча в матеріалах справи були підтверджуючі вказаний факт документи, то вони є необґрунтованими, оскільки в матеріалах справи відсутні дані про те, малолітня дитина перебуває в нього на утриманні, не наданні вони і під час апеляційного розгляду.

За таких обставин вирок суду є законним та обґрунтованим і підстав для його скасування не встановлено.

Керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Рогатинського районного суду від 24 липня 2017 року відносно нього, - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий ОСОБА_3

Судді ОСОБА_4

ОСОБА_5

Згідно з оригіналом

Суддя ОСОБА_3