"12" грудня 2017 р.
Справа №146/214/17
Провадження по справі №1-кп/150/53/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 грудня 2017 року с. Мазурівка

Чернівецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючої: судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

з участю захисника адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, 0000029 від 20.01.2017 року про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, неодруженого, не працюючого, раніше судимого згідно вироку Ямпільського районного суду Вінницької області від 30.03.2017 року за ст.185 ч.3 КК України до позбавлення волі на строк три роки, на підставі ст., ст.75, 104, 76 КК України звільнений від відбування призначеного покарання із встановленням іспитового строку тривалістю один рік

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
17 грудня 2016 року біля 23 год. 30 хв., ОСОБА_5 , перебуваючи на першому поверсі штучно освітленого коридору двохповерхового багатоквартирного житлового будинку, який розташований в АДРЕСА_2 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, заздалегідь знаючи місце знаходження ключа від вхідних дверей до квартири АДРЕСА_3 , яка належить на праві власності ОСОБА_6 , скориставшись відсутністю мешканців у квартирі, взяв ключ від вхідних дверей, який знаходився у кросівку залишеному перед входом до квартири, після чого за допомогою даного ключа відкрив вхідні двері та проник всередину квартири.
Перебуваючи у житловій кімнаті зазначеної квартири ОСОБА_5 , діючи умисно, з метою заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, із полиці дерев`яної шафи таємно викрав планшет марки « Assistant », моделі «АР105», сірого кольору, який на праві власності належить ОСОБА_7 , вартість якого згідно висновку експерта № 339/17-21 від 25 січня 2017 року складає 513 гривень 20 копійок, після чого поклав викрадений планшет до правої кишені своєї куртки, непомітно для сторонніх осіб вийшов із приміщення квартири, закрив її вхідні двері ключем, який залишив на попередньому місці у кросівку та з місця події зник, завдавши потерпілому ОСОБА_7 матеріальної шкоди на вищевказану суму.
Органом досудового розслідування дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ч.3 ст.185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті визнав повністю та показав, що 17.12.2016 року біля 23 год. 30 хв., перебуваючи на першому поверсі коридору двохповерхового багатоквартирного житлового будинку, який розташований в АДРЕСА_2 , заздалегідь знаючи місце знаходження ключа від вхідних дверей до квартири АДРЕСА_3 , яка належить ОСОБА_6 , скориставшись відсутністю мешканців у квартирі, взяв ключ від вхідних дверей, який знаходився у кросівку, залишеному перед входом до квартири, після чого за допомогою даного ключа відкрив вхідні двері та проник всередину квартири, де із полиці дерев`яної шафи викрав планшет марки «Assistant», сірого кольору, належного ОСОБА_7 . Зазначив, що планшет був побитим, задня кришка була відсутня, потерта панель, планшет включався, але не працював. ОСОБА_5 викраденим планшетом не користувався, написав явку з повинною і в добровільному порядку повернув викрадений планшет. Цивільний позов не визнав та пояснив, що мав намір повернути ОСОБА_7 новий планшет, однак, ОСОБА_7 відмовився. На даний час планшет повернуто потерпілому, тому не вважає, що є необхідність повертати ще й кошти.
В скоєному щиро кається, обіцяє в подальшому не вчиняти кримінальних правопорушень.
Потерпілий ОСОБА_7 в судовому засіданні показав, що від працівників поліції дізнався про те, що належний йому планшет викрадено ОСОБА_5 . Зазначив, що планшет був повністю цілий, в гарному робочому стані. Останній раз користувався планшетом за день до викрадення. Цивільний позов підтримує повністю, бажає отримати суму вартості нового планшета в розмірі 4000 гривень, а також моральну шкоду в сумі 5000 гривень, оскільки, на планшеті були фото, які зникли, не може використовувати планшет у навчанні та спілкуватися із батьком по скайпу.
Вирішення питання щодо міри покарання відносить на розсуд суду.

Свідок ОСОБА_8 суду показала, що 20.01.2017 року була понятою при добровільній видачі ОСОБА_5 працівникам поліції планшету, однак, їй невідомо в якому стані був планшет. Слідчий вмикав планшет, при цьому екран світився, але не пам`ятає чи він працював.

Свідок ОСОБА_9 суду показав, що 20.01.2017 року був понятим при добровільній видачі ОСОБА_5 працівникам поліції планшету. Зазначив, що екран планшету працював, однак, не включався, затертий, сірий, на задній кришці були тріщини, сенсор не працював, була лише заставка, але не реагував на дотики.

Свідок ОСОБА_10 суду показав, що був понятим на досудовому розслідуванні при проведенні слідчих дій 07.02.2017 року, під час яких ОСОБА_5 розповів як він прийшов до квартири, належної ОСОБА_6 , взяв ключі, які знав де знаходяться, проникнувши таким чином до квартири, звідки викрав планшет, однак, чи справним був планшет не пам`ятає. За місяць до слідчого експерименту бачив планшет у ОСОБА_7 , який спілкувався з батьком по скайпу, планшет був справний, без тріщин, сколів.

Свідок ОСОБА_11 суду показала, що була понятою на слідчому експерименті, під час якого ОСОБА_5 розповів, що взяв ключі від вхідних дверей до квартири АДРЕСА_3 , яка належить ОСОБА_6 , потрапив таким чином до квартири, звідки викрав планшет, який заніс до себе додому.

Крім показів потерпілого, свідків, вина ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується наступними доказами:

- протоколом проведення слідчого експерименту від 07.02.2017 року за участі ОСОБА_5 щодо обставин вчинення останнім крадіжки планшету із квартири, належної ОСОБА_6 (а.к.п. 210);

- фото таблицями до протоколу слідчого експерименту від 07.02.2017 року за участі ОСОБА_5 , де останній вказує на свої дії під час викрадення планшету (а.к.п. 211-212);

- протоколом добровільної видачі від 20.01.2017 року, відповідно до якого ОСОБА_5 в приміщенні службового кабінету Томашпільського ВП добровільно без будь якого примусу видав працівникам поліції планшет марки «Assistant», моделі «АР105», сірого кольору. В подальшому ОСОБА_5 пояснив, що 17.12.2016 року шляхом відкриття ключем вхідних дверей квартири ОСОБА_6 , розташованої по АДРЕСА_2 , проник всередину квартири, де із однієї із житлових кімнат викрав вище вказаний планшет, що знаходився у коробці на одній із полиць шафи (а.к.п. 216);

- висновком експерта за результатами проведення судово товарознавчої експертизи від 25.01.2017 року за №339/17-21, відповідно до якого ринкова вартість планшета, наданого на дослідження, торгової марки «Assistant» моделі «АР-105» з урахуванням зносу станом на момент проведення експертизи складає 513 грн. 20 коп. (а.к.п. 218-220).
Здобуті на досудовому розслідуванні та досліджені в судовому засіданні докази є належними, достатніми, отриманими у передбаченому КПК України порядку, внутрішньо погодженими між собою і в сукупності доводять вину обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло.
Вчиненим ОСОБА_5 кримінальним правопорушенням потерпілому ОСОБА_7 завдано матеріальну шкоду в розмірі 513 грн. 20 коп.
Призначаючи обвинуваченому покарання, суд виходить із того, що відповідно до статті 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність (ч.1, 2, 3 ст.50 КК України).

Судом при цьому враховується ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, особа винного позитивно характеризується по місцю проживання, раніше судимий, наявність у відповідності до ст.66 КК України обставин, які пом`якшують покарання - щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, кримінальне правопорушення вчинив, будучи неповнолітнім, відсутність відповідно до ст.67 КК України обставин, що обтяжують покарання, згідно досудової доповіді, складеної Томашпільського РС з питань пробації Центрально Західного міжрегіонального управління з питань виконання покарань та пробації Міністерства юстиції, ризик вчинення ОСОБА_5 повторного кримінального правопорушення та ризик його небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб оцінюється як середній, тому Томашпільський РС вважає, що виправлення ОСОБА_5 можливе без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк (а.к.п. 147-148).

Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд виходить із встановленої ст.50 КК України його мети кари, виправлення та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, заснованих на вимогах виваженості та справедливості. При цьому суд враховує визначені ст.65 КК України загальні засади призначення покарання стосовно обставин цієї справи, наявність передбачених статтею 66 КК України обставин, що пом`якшують покарання та відсутність передбачених статтею 67 КК України обставин, що обтяжують покарання, і з урахуванням особи винного, приходить до висновку, що необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень буде покарання у вигляді позбавлення волі без ізоляції його від суспільства із застосуванням положень ст.70 ч.4 КК України з врахуванням вироку Ямпільського районного суду Вінницької області від 30 березня 2017 року шляхом часткового складання призначених покарань, звільнивши від відбування призначеного покарання із застосуванням ст.75, ст.76 КК України та встановленням іспитового строку.

При вирішенні цивільного позову в частині відшкодування моральних збитків, завданих кримінальним правопорушенням, заявлений потерпілим ОСОБА_7 , судом враховується наступне.

Відповідно до частини 1 статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності Право приватної власності є непорушним (ч.4 ст.41 Конституції України).

Таким чином, ОСОБА_5 своїми умисними злочинними діями незаконно заволодівши майном, належним ОСОБА_7 , посягнув на приватну власність, яка є непорушною.

Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про злочини проти власності» від 06.11.2009 року, №10, звернуто увагу на те, що у справах про злочини даного виду суди зобов`язані як установлювати вину підсудних та призначати їм необхідне й достатнє для їх виправлення та попередження нових злочинів покарання, так і вживати всіх необхідних заходів до повного відшкодування заподіяної потерпілим матеріальної та моральної шкоди.

Потерпілим ОСОБА_7 заявлено цивільний позов і встановлено кількісну ознаку (грошовий еквівалент) моральної шкоди, заподіяної йому, в розмірі 5000 гривень.

У пункті 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» зазначається, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. У випадках, коли межі відшкодування моральної шкоди визначаються у кратному співвідношенні з мінімальним розміром заробітної плати чи неоподатковуваним мінімумом доходів громадян, суд при вирішенні цього питання має виходити з такого розміру мінімальної заробітної плати чи неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, що діють на час розгляду справи.

Моральну шкоду, зважаючи на її сутність, не можна відшкодувати в повному обсязі, оскільки немає (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю. Зважаючи на це, будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який розмір може мати суто умовний вираз.

Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому КПК України порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів (ч.1, ч.2 ст.84 КПК України).

Частиною 1 статті 94 КПК України встановлено, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке грунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Суд у процесі розгляду кримінального провадження та дослідження наявних доказів, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, з огляду на те, що потерпілим не надано жодного належного, допустимого та достатнього доказу, який би підтверджував наявність моральної шкоди, спричиненої внаслідок злочинних дій ОСОБА_5 , характер та обсяг страждань (фізичних, душевних, психічних), яких зазнав ОСОБА_7 , крім пояснень про те, що на планшеті знищились фотографії, планшет він не може використовувати у навчанні, телефонувати по скайпу до батьків, дійшов висновку про відмову в задоволенні цивільного позову в частині відшкодування моральних збитків, завданих кримінальним правопорушенням.

Потерпілим ОСОБА_7 заявлено цивільний позов і встановлено кількісну ознаку (грошовий еквівалент) матеріальної шкоди, заподіяної йому, в розмірі 4000 гривень. При вирішенні питання щодо цивільного позову в частині стягнення із обвинуваченого матеріальної шкоди суд виходить із наступного.

Майновою шкодою є наслідки кримінального правопорушення або іншого суспільно - небезпечного діяння чи незаконного рішення, дії чи бездіяльності правоохоронного або судового органу, що мають вартісну форму та полягають у безпосередньому обмеженні матеріального блага особи (викрадення, пошкодження, знищення майна), у позбавленні її можливості одержати заплановані доходи (позбавлення заробітку внаслідок втрати працездатності чи його зменшення тощо), а також у понесенні особою будь яких додаткових майнових витрат (на лікування, протезування, сторонній догляд, поховання; втрата особами, що перебували на утриманні померлого, його заробітку).

Згідно висновку експерта за результатами проведення судово - товарознавчої експертизи за №339/17-21 від 25.01.2017 року, ринкова вартість планшета, наданого на дослідження, торгової марки «Assistant» моделі «АР-105» з урахуванням зносу станом на момент проведення експертизи складає 513 грн. 20 коп.
Згідно протоколу допиту неповнолітнього потерпілого ОСОБА_7 від 20.01.2017 року планшет « Assistant », моделі «АР 105», сірого кольору був подарований батьком останнього 30.05.2014 року, вказаним планшетом ОСОБА_7 особисто користувався, однак,останнім часом не користувався, тому планшет зберігався на полиці деревяної шафи (а.к.п. 214215). При цьому суд критично ставиться до тверджень в судовому засіданні потерпілого ОСОБА_7 про те, що при підписанні на досудовому розслідуванні даного протоколу він не читав написане, оскільки, допит неповнолітнього потерпілого ОСОБА_7 відбувався у присутності його законного представника ОСОБА_12 , підпис якої міститься у вказаному протоколі.
Копія гарантійного талону №110108 підтверджує те, що планшет «Assistant», моделі «АР 105» було придбано 30.05.2014 року (а.к.п. 221), про що і зазначалося потерпілим ОСОБА_7 при його допиті в судовому засіданні. Дані відображені у гарантійному талоні не оспорювались та визнались в судовому засіданні потерпілим ОСОБА_7 .
Згідно показів свідка ОСОБА_9 при добровільній видачі ОСОБА_5 планшета «Assistant», моделі «АР 105» працівникам поліції, вказаний планшет не включався, затертий, сірого кольору, на задній кришці були тріщини.
Суд критично ставиться до показів потерпілого ОСОБА_7 про те, що планшет був у справному стані, без видимих пошкоджень, оскільки, ніхто із свідків, допитаних в судовому засіданні, це не підтвердив. Крім того, твердження ОСОБА_7 мають плутаний характер.

Так, в судовому засіданні ОСОБА_7 повідомив, що останній раз користувався справним планшетом за день до викрадення. Пізніше повідомив, що про крадіжку планшета він дізнався лише від працівників поліції, які проводили обшук квартири по іншому кримінальному провадженні, по якому він є обвинуваченим в крадіжці коліс. Те, що ОСОБА_7 останнім часом не користувався планшетом підтверджується і показами самого ОСОБА_7 , які зафіксовані в протоколі його допиту від 20.01.2017 року.

Крім того, із протоколу добровільної видачі від 20.01.2017 року, вбачається, що планшет «Assistant», моделі «АР105», сірого кольору, який добровільно виданий ОСОБА_5 працівникам Томашпільського ВП Могилів Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області, на момент огляду пошкоджений, зокрема, на дисплеї планшета виявлено подряпини, затертості корпусу та значні тріщини дисплея, при увімкненні планшета дисплей не реагує на дотики.

Вище зазначені обставини в повній мірі доводять те, що планшет «Assistant», моделі «АР 105» на час його викрадення ОСОБА_5 перебував у використанні з 2014 року, а не новим та справним, як це стверджується потерпілим ОСОБА_7 .
Крім того, на досудовому розслідуванні планшет торгової марки «Assistant» моделі «АР-105» повернуто ОСОБА_7 .
З огляду на вище викладене, суд за наявності для того підстав приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог потерпілого ОСОБА_7 щодо стягнення з обвинуваченого на його користь матеріального збитку, завданого внаслідок вчинення кримінального правопорушення в розмірі 4000 гривень.

Питання про долю речових доказів підлягає вирішенню у відповідності до положень ч.9 ст.100 КПК України.

Відповідно до положень статті 118 КПК України витрати, пов`язані із залученням експертів являються процесуальними витратами.

Частиною 2 статті 124 КПК України встановлено, що у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Процесуальні витрати по справі у розмірі 176 (сто сімдесят шість) гривень 20 копійок, пов`язані із проведенням судової товарознавчої експертизи, підлягають стягненню із обвинуваченого на користь держави відповідно до ст.118, 124 КПК України, оскільки їх розмір та підстава підтверджуються матеріалами кримінального провадження, зокрема, висновком експерта від 25.01.2017 року за №339/17-21.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 2 (два) місяці.

На підставі ст.70 ч.4 КК України з врахуванням вироку Ямпільського районного суду Вінницької області від 30 березня 2017 року, шляхом часткового складання призначених покарань, остаточне покарання визначити у вигляді позбавлення волі строком на 3(три) роки 6 (шість) місяців.

Відповідно до ст. 75, 76 КК України звільнити засудженого ОСОБА_5 від відбування призначеного основного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2 (два) роки та покласти на нього наступі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання.

Речові докази:

- планшет марки « Assistant », моделі «АР 105», сірого кольору, - залишити у власності ОСОБА_7 .
Стягнути із ОСОБА_5 на користь держави витрати на залучення експертів, у зв`язку з проведенням судової товарознавчої експертизи у розмірі 176 (сто сімдесят шість) гривень 20 копійок.

Цивільний позов, заявлений потерпілим ОСОБА_7 про стягнення моральних та матеріальних збитків, завданих кримінальним правопорушенням, залишити без задоволення.

На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення в суді, а особою, яка перебуває під вартою, в той же строк з моменту вручення їй копії вироку.

Суддя: ОСОБА_1