Ухвала
Іменем України
19 лютого 2018 р.

м. Київ
справа № 337/323/17

провадження № 51-4094 ск 18
Верховний Суд у складі колегії суддів першої палати Касаційного кримінального суду:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 4 жовтня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 17 січня 2018 року,
встановив:
вироком Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 4 жовтня 2017 року ОСОБА_4 за частиною15 статті15, частиною2 статті 185, частиною 2 статті 185, частиною 2 статті 186, частиною2 статті 263, частиною 3 статті 357, частиною1 статті 70 на 4 роки позбавлення волі.

Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 17 січня 2018 року вирок Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 4 жовтня 2017 року залишено без зміни.

Зі змісту касаційної скарги вбачається, що засуджений не погоджується з постановленими у кримінальному провадженні судовими рішеннями та просить пом`якшити йому покарання.
Відповідно до вимог частини 2 статті 427 КПК України у касаційній скарзі, окрім іншого, наводяться обґрунтування вимог щодо незаконності чи необґрунтованості судового рішення з урахуванням підстав для його скасування або зміни судом касаційної інстанції, визначених у статті 438 КПК України, а також зазначаються вимоги до суду касаційної інстанції, які б узгоджувалися зі статтею 436 КПК України.
Однак, вказаних вимог кримінального процесуального закону засуджений не дотримався.
Так, відповідно до частини 1 статті 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Як убачається зі змісту касаційної скарги засуджений вказує, що судом апеляційної інстанції не було враховано пом`якшуючи його вину обставини та безпідставно залишено без зміни вирок районного суду, однак не наодить доводів такої позиції у відповідності до вимог статті 438 КПК України.
Тобто, засуджений, не звернув уваги, що відповідно до статті 438 КПК України підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є :
- істотне порушення вимог кримінального процесуального закону
- неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність
- невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.
Однак, зміст касаційної скарги засудженого зводиться до вільних показань у кримінальному провадженні, щодо пом`якшення покарання, без врахування підстав для скасування або зміни судових рішень.
Крім того, у відповідності до статті 436 КПК України, суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право:
- залишити судове рішення без змін, а касаційну скаргу без задоволення;
- скасувати судове рішення та призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції;
- скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження;
- змінити судове рішення.

Однак засуджений у прохальній частині касаційної скарги просить застосувати до призначеного покарання вимоги статті 69 КК України, при цьому не зазначає підстав для такого застосування, як і не зазначає вимоги з урахуванням змісту статті 436 КПК України.

Окрім вказаного, згідно із частиною 5 статті 427 КПК України до касаційної скарги додаються копії судових рішень, які оскаржуються, однак засуджений не долучив до своєї касаційної скарги таких рішень.
Таким чином, недодержання засудженим вимог, передбачених статтею 427 КПК України, є підставою для залишення його касаційної скарги без руху.
Окрім зазначеного, звертаємо увагу засудженого і на те, що касаційна скарга адресована до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, тоді як, у відповідності до пункту 21 частини 1 статті 3 КПК України (в редакції Закону України №2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 3 жовтня 2017 року), судом касаційної інстанції є Верховний Суд.
На підставі викладеного та керуючись статтею 5 КПК України, частиною 1 статті 429 цього Кодексу, Суд

постановив:

касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 4 жовтня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 17 січня 2018 року щодо нього залишити без руху, надавши йому п`ятнадцятиденний строк для усунення недоліків з дня отримання ним ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3