УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 серпня 2016 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0005009, у якому

гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Києва, українець, громадянин України, з середньою освітою, у шлюбі не перебуває, має на утриманні малолітню дитину 2016 р.н., офіційно не працевлаштований, зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , проживає за адресою АДРЕСА_2 , раніше не судимий;

підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення за ознаками ч.3 ст.185, ч. 1 ст. 162 КК України,

у с т а н о в и в :
До Шевченківського районного суду м. Києва 23.08.2016 надійшло погоджене з прокурором Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_3 клопотання слідчого Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_5 про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
На обґрунтування клопотання зазначено, що 02.08.2016 ОСОБА_4 повідомлено про підозру за ч. 1 ст. 162 КК України у кримінальному провадженні № 0009548.

У подальшому, постановою прокурора Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_3 від 19.08.2016 кримінальне провадження № 0009548 об`єднане з кримінальними провадженнями № 0008907 та № 0005009 під номером останнього.

19.08.2016 у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_4 оголошено про зміну раніше повідомленої підозри за ч.3 ст.185, ч. 1 ст. 162 КК України.

ОСОБА_4 підозрюється у тому, що він 19.04.2016, реалізуючи умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна з метою власного збагачення, таємно проник до квартири АДРЕСА_3 , де заволодів майном ОСОБА_6 на загальну суму 64 809, 80 грн.

Після цього з місця події підозрюваний зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Крім того, 17.07.2016 підозрюваний шляхом таємного проникнення до квартири АДРЕСА_4 , повторно заволодів грошовими коштами та ювелірними виробами, що належать ОСОБА_7 , на загальну суму 146 632, 80 грн. та з місця злочину зник, розпорядившись майном потерпілого на власний розсуд.

У подальшому 02.08.2016 ОСОБА_4 незаконно проник до приміщення квартири АДРЕСА_5 , що належить ОСОБА_8 . Однак, був помічений потерпілим, у зв`язку з цим з місця злочину зник.

На думку слідчого, існують підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити речі та документи, що мають значення для кримінального провадження, вчинити інше кримінальне правопорушення.

У судовому засіданні прокурор наполягав на задоволенні клопотання з наведених у ньому підстав.

Підозрюваний не заперечував проти застосування до нього такого заходу, як тримання під вартою.
Слідчий суддя, заслухавши сторони кримінального провадження, дослідивши надані матеріали, дійшов висновку про таке.

Частиною 1 статті 194 КПК України на слідчого суддю під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу покладений обов`язок встановити, чи доведені обставини, які свідчать про обґрунтованість підозри; чи наявні ризики, передбачені статтею 177 КПК, на які вказує слідчий; чи не є достатнім застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.
Тлумачення наведених вище процесуальних норм у їх логічному зв`язку з положеннями Глави 4 КПК приводить слідчого суддю до висновку, що під час вирішення питання щодо застосування до особи запобіжних заходів оцінка наданих сторонами доказів має спрямовуватися не на досягнення остаточного переконання у винуватості особи у вчиненні інкримінованого правопорушення, а має на меті встановити, чи є підозра обґрунтованою.

Згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Законним є арешт за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні особою правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Відповідно до практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції гарантії від безпідставного арешту.
Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст.9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Отже на початковій стадії розслідування, що має місце у даному випадку, суд, оцінюючи обґрунтованість підозри, не повинен пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направлені справи до суду.

З огляду на зазначене, слідчий суддя відмічає, що докази, які містяться у матеріалах клопотання, дають достатні підстави для висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_4 за ч.3 ст.185 КК України.

Вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного, слідчий суддя відмічає, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.

Надаючи оцінку зазначеного слідчим ризику переховування підозрюваного від органу досудового розслідування чи суду, слідчий суддя приймає до уваги відсутність у матеріалах клопотання даних на підтвердження реальності існування даного ризику.

На низьку вірогідність такої неправомірної поведінки підозрюваного вказує наявність на його утриманні малолітньої дитини та те, що будучи обізнаним про існування кримінальне провадження відносно нього, ОСОБА_4 мав можливість вжити заходи щодо переховування.

Водночас, наданими слідчому судді матеріалами, підтверджується висновок слідчого, що існує ризик вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення.

За результатами встановлених обставин та з урахуванням доводів, викладених стороною обвинувачення та стороною захисту, слідчий суддя вважає, що прокурором доведено наявність обставин, передбачених ч.1 ст. 194 КПК.

Відповідно до ч.2 ст.183 КПК запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до раніше не судимої особи може бути застосований лише у разі, якщо ця особа підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Покарання за ч.3 ст.185 КК передбачає позбавлення волі понад зазначений строк.

Поряд з цим, відповідно до ст.178 КПК при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК, слідчий суддя зобов`язаний оцінити у сукупності всі обставини, у тому числі вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, наявність у нього родини й утриманців; репутацію підозрюваного, його майновий стан тощо.
Врахування зазначених обставин у сукупності з покаранням, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим, існуючі ризики, пов`язані з перешкоджанням кримінальному провадженню, приводить слідчого суддю до переконання, що забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного може більш м`який запобіжний захід, ніж ініційований стороною обвинувачення, а саме домашній арешт.
На підставі викладеного, керуючись ст. 176-179, 193, 194, 309 КПК України, слідчий суддя
у х в а л и в :
У задоволенні клопотання слідчого Шевченківського УП ГУ Національної поліції у м. Києві ОСОБА_9 відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту та покласти на нього такі обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за першою вимогою;

- здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну;

- носити електронний засіб контролю.
Контроль за виконанням ухвали покласти на органи Національної поліції України за місцем проживання ОСОБА_4 .
Строк дії даної ухвали встановити по 23 жовтня 2016 року включно.

На ухвалу прокурором, підозрюваним, його захисником протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва.

Повний тест ухвали проголошений 25.08.2016 о 08.30 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1