ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2017р. Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровськ

у складі: головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська скаргу адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність уповноваженої особи прокуратури Дніпропетровської області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою від 12.10.2017, -

ВСТАНОВИВ:

До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшла скарга ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність уповноваженої особи прокуратури Дніпропетровської області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою від 12.10.2017, в якій останній просить слідчого суддю зобов`язати уповноважену особу органу прокуратури внести відомості про скоєння кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Заявник в судове засідання не з`явився, надав письмову заяву, в якій просив скаргу задовольнити, а також не заперечував щодо розгляду скарги за його та ОСОБА_4 відсутності, у зв`язку із чим, враховуючи положення ч. 6 ст. 9 КПК України, суд вважає за необхідне застосувати загальні засади кримінального провадження, передбачені ст. 28 КПК України та розглянути дану скаргу без участі скаржників, з метою прийняття процесуального рішення по ній в розумні строки.

Представник прокуратури Дніпропетровської області в судове засідання не з`явився, про дату, місце та час судового засідання був повідомлений належним чином, що відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.

Відповідно до ст. 107 КПК України за відсутності учасників кримінального провадження, фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснюється.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до наступного правового висновку з таких підстав.

З матеріалів скарги встановлено, що 12.10.2017 року ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_4 направив на адресу прокуратури Дніпропетровської області заяву повідомлення, яка отримана прокуратурою 12.10.2017 про обставини, що мають свідчити про вчинення старшим слідчим слідчого управління Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області капітаном поліції ОСОБА_6 та прокурором прокуратури Дніпропетровської області молодшим радником юстиції ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, в якій просив, відповідно до ст. 214 КПК України внести відомості до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань та розпочати досудове слідство за ч.2 ст. 364, ч.2 ст. 382 КК України, надіслати йому документ, що підтверджує прийняття і реєстрацію повідомлення про злочин, а також витяг з ЄРДР з відомостями про таку реєстрацію.

Зазначена заява повідомлення була отримана адресатом, що підтверджується наявними в справі доказами відповіддю Укрпошти № 14-04-233 та квитанцією (а.с.11). Однак станом на теперішній час відповідні відомості про вчинене кримінальне правопорушення не було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань, що, на думку скаржника, свідчить про неправомірну бездіяльність органу досудового розслідування та грубе порушення вимог ст. 214 КПК України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Як випливає з положень принципу публічності, закріпленого у ст. 25 КПК України, прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення (за виключенням випадків, коли кримінальне провадження може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого) або в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Частиною 1 ст. 28 КПК України встановлено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.

Відповідно до ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинення кримінального правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування. Слідчий, прокурора, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Таким чином, приймаючи до уваги вищевикладене, а також зважаючи на те, що за вказаних обставин уповноваженою особою прокуратури Дніпропетровської області не виконано вимоги КПК України, а відомості, які містяться в заяві ОСОБА_5 поданої в інтересах ОСОБА_4 від 12.10.2017, безпідставно не внесені до ЄРДР, слід дійти висновку, що бездіяльність цього органу прокуратури не відповідає вимогам ст. 214 КПК України.

Доходячи до такого висновку, слідчий суддя також враховує, що згідно ч.2 ст.8 та ч.5 ст.9 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні та кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. Такі приписи процесуального закону узгоджуються із Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», якою зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права.

В даному випадку посадові особи заявленого суб`єкта оскарження не забезпечили заявнику гарантованого державою права та закріпленого у ст. ст. 6, 13 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язку здійснювати повне й ефективне розслідування та ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, позбавивши громадянина (заявника) права на повне, справедливе, публічне, безстороннє дослідження повідомлених ним обставин.

Так, відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, висновки якого з цього приводу відображені, зокрема, й рішенні в справі «Іванов проти України» (Ivanov v. Ukraine), №15007/02, пп. 74-75, рішення від 7 грудня 2006 року), сумлінність за ініціювання слідчих дій або відмову у кримінально-правовому переслідуванні особи повністю покладається на державу.

Крім того, відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ашинґдейн проти Сполученого Королівства» (Ashingdane v. the United Kingdom) від 28 травня 1985 року, п. 57, Series A, № 93 право на суд не є абсолютним і може підлягати легітимним обмеженням. Одним із таких обмежень є переслідування особи в кримінально-правовому порядку шляхом внесення повідомлення до ЄРДР щодо конкретної особи за бажаною кримінально-правовою кваліфікацією.

Згідно ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про:1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Таким чином, приймаючи до уваги вищевикладене, а також зважаючи на те, що за вказаних обставин уповноваженою особою прокуратури Дніпропетровської області не виконано вимоги КПК України, а відомості, які містяться в заяві ОСОБА_5 поданої в інтересах ОСОБА_4 від 12.10.2017 безпідставно не внесені до ЄРДР, слід дійти висновку, що вимога про зобов`язання уповноваженої особи прокуратури Дніпропетровської області внести відповідні відомості за фактом вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати досудове розслідування, про що направити заявнику протягом 24 годин відповідне повідомлення - підлягає задоволенню.

Водночас, вимога про зобов`язання суб`єкта оскарження визнати заявника потерпілим у кримінальному провадженні задоволенню не підлягає, оскільки ця вимога є передчасною.

Так, відповідно до ст. 55 ч.1,2 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Отже, лише після з`ясування розміру завданої майнової шкоди особі, чи подання нею заяви про залучення як потерпілого, слідчим може бути прийняте відповідне рішення.

Відмова слідчого у визнанні особи потерпілим може бути оскаржена до слідчого судді у порядку ст. 303 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 2, 25, 28, 214, 303-307 КПК України,-

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність уповноваженої особи прокуратури Дніпропетровської області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою від 12.10.2017 задовольнити частково.

Зобов`язати уповноважену особу прокуратури Дніпропетровської області відповідно до вимог ст. 214 КПК України внести відомості про вчинене кримінальне правопорушення за заявою ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 від 12.10.2017 до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати досудове розслідування та направити заявнику відповідний витяг з ЄРДР.

В задоволенні інших вимог скарги відмовити.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя: ОСОБА_1