Дата документу Справа № 1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/778/296/18 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний №335/2002/18 Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 березня 2018 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваної ОСОБА_7 ,

захисника адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні, матеріали кримінального провадження №0000633, за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 з доповненнями, на ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 27 лютого 2018 року, якою

залишено без задоволення клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Донецьк, громадянки України, неодруженої, не працюючої, на утриманні малолітніх дітей не має, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України,

встановила:
ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 27 лютого 2018 року, залишено без задоволення клопотання слідчого СВ Вознесенівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_10 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_7 . На підставі ч.3 ст.194 КПК України зобов`язано ОСОБА_7 прибувати за кожною вимогою до суду або до слідчого, прокурора.

В обґрунтування прийнятого рішення слідчий суддя зазначила, що вказані у клопотанні обставини свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 злочину, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, проте не доведено, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а також, що застосування більш м`яких запобіжних заходів, буде недостатнім для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, прийшла до висновку, що в задоволенні клопотання слід відмовити.

В апеляційній скарзі з доповненнями прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_9 посилається на необґрунтованість ухвали слідчого судді, у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження. Слідчим суддею визнано наявність обґрунтованої підозри у вчинені ОСОБА_7 кримінального правопорушення, однак не наведено належних та достатніх мотивів відмови слідчому у задоволенні клопотання про обрання підозрюваній запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Слідчий суддя обмежився лише однією фразою про недоведеність стороною обвинувачення неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу. Крім того, слідчим суддею не враховано, що органом досудового розслідування ОСОБА_7 повідомлено про нову підозру за ч.4 ст.190 КК України за кваліфікуючою ознакою «вчинене організованою групою». Також апелянт зазначає, що судом не враховано обставини того, що підозрювана нехтуючи обов`язками, які покладені на неї слідчим суддею, порушила умови обраного запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою застосувати відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів.

Заслухавши доповідь судді про сутність судового рішення; прокурора, який підтримав апеляційну скаргу процесуального прокурора; підозрювану та її захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги процесуального прокурора; перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

За вимогами ст.110, ч.1 ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до положень ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризиками, зазначеним у клопотанні.

Ухвала слідчого судді відповідає вимогам закону. Висновки слідчого судді ґрунтуються на доказах.

Фактично слідчим у клопотанні було заявлено лише один ризик, передбачений ч.1 ст.177 КПК України, може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризику, передбаченого ст.177 КПК України, слідчий суддя встановив, що вказаний ризик не підтверджений відповідними матеріалами і слідчим та прокурором не доведена наявність всіх обставин, передбачених ч.1 ст.194 КПК України, а також, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, пов`язаним із перешкоджанням здійсненню кримінального провадження у будь-якій формі.

Відповідно до вимог ст.178 КПК України, слідчий суддя врахував вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , дані про її особу в їх сукупності, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваній, вік та стан її здоров`я, а також конкретні обставини інкримінованого їй кримінального правопорушення.

Колегія суддів вважає, що заявлений слідчим у клопотанні ризик носив суто формальний, ймовірний характер та погоджується з висновком слідчого судді про те, що переконливих доказів того, що ОСОБА_7 перебуваючи на свободі може створити перешкоди досудовому розслідуванню у кримінальному провадженні, слідчим не надано.

Вирішуючи питання, поставлене слідчим у клопотанні про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваної ОСОБА_7 , слідчий суддя врахувала практику Європейського суду з прав людини щодо визначення «обґрунтованості підозри» та вирішення питання щодо доведеності вини особи та правильність кваліфікації її дій підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду кримінального провадження по суті.

При розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу ОСОБА_7 слідчий суддя прийшла до висновків, які колегія суддів вважає обґрунтованими і такими, що узгоджуються з вимогами кримінального процесуального закону, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та відповідають практиці Європейського суду з прав людини.

При цьому, слід зауважити, що слідчий суддя/суд на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Окрім того, як зазначено в ухвалі слідчого судді, що строк тримання під домашнім арештом ОСОБА_7 скінчився 19.02.2018 року, а з даним клопотанням слідчий звернувся до суду 27.02.2018 року. Колегія суддів, вважає доречним зауваженням слідчого судді з приводу того, що звертаючись із клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчим не зазначено конкретного переліку обставин, які свідчать, що підозрювана в період з 19.02.2018 року по 27.02.2018 року переховувалась від органів досудового розслідування та суду, перешкоджала кримінальному провадженню іншим чином та відсутність конкретних посилань на докази, які підтверджують наявність заявлених ризиків.

В апеляційній скарзі та підчас апеляційного розгляду прокурором також не було доведено, що інший більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваної.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів вважає, що на час звернення до слідчого судді, слідчий у своєму клопотанні про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою не довів обставини, які безперечно виправдовують обмеження права ОСОБА_7 на свободу.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

ухвалила:
апеляційну скаргу з доповненнями прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 27 лютого 2018 року, якою залишено без задоволення клопотання слідчого СВ Вознесенівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_10 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_7 . На підставі ч.3 ст.194 КПК України зобов`язано ОСОБА_7 прибувати за кожною вимогою до суду або до слідчого, прокурора, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4