Дата документу 24.01.2018

Справа № 334/7870/17
Провадження № 1-кп/334/304/18
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2018 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

потерпілої ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Ленінського районного суду м. Запоріжжя кримінальне провадження № 0004598 від 15.10.2017 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Запоріжжя, громадянина України, який має повну загальну середню освіту, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не засудженого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

ВСТАНОВИВ:

15 жовтня 2017 року, приблизно о 17 годині 35 хвилин, знаходячись за адресою АДРЕСА_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи з прямим умислом направленим на спричинення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_6 на підґрунті ревнощів до останньої, усвідомлюючи та бажаючи спричинити потерпілій тяжкі тілесні ушкодження, утримуючи у своїй правій руці кухонний ніж, ОСОБА_4 наніс ОСОБА_6 одне ножове поранення в область черева, внаслідок чого спричинив їй проникаюче колото - різане поранення передньої черевної стінки, з ушкодженням парієнтальної очеревини, без ушкоджень внутрішніх органів, чим спричинив ОСОБА_6 тяжке тілесне ушкодження, за ознакою небезпеки для життя.

У судовому засіданні обвинувачений свою провину визнав у повному обсязі та не заперечуючи проти фактів, викладених в обвинувальному акті, пояснив суду про мотиви скоєння злочину за обставин, викладених вище. Щиро розкаявся у скоєному правопорушенні та просив суд суворо його не наказувати.

Враховуючи, що такі фактичні обставини справи ніким не оспорюються, а учасники судового розгляду правильно зрозуміли зміст цих обставин і сумнівів у добровільності та істинності їх позиції немає, суд при вирішенні питання про обсяг доказів, які підлягають дослідженню, в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України обмежується визнавальними показами обвинуваченого, а дослідження решти доказів вважає недоцільним.

З урахуванням обсягу доказів, які досліджувалися у судовому засіданні, суд вважає доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_4 в інкримінованому йому злочині і кваліфікує його дії за ст. 121 ч. 1 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно ст. 12 КК України обвинувачений ОСОБА_4 вчинив тяжкий злочин.

Як особа ОСОБА_4 по місцю проживання характеризується позитивно.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченому, суд не знаходить.

З урахуванням зазначених обставин, відповідно до вимог кримінального закону і передбаченої цим законом санкції, обвинуваченому ОСОБА_4 для його виправлення і попередження нових злочинів достатньо призначити покарання у виді позбавлення волі в межах мінімальної санкції статті, за якою кваліфіковано його дії.

Разом з цим, враховуючи тяжкість злочину, особу винного, обставини справи, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого можливе без відбування покарання відповідно до ст. 75 КК України, а тому ОСОБА_4 слід звільнити від відбування покарання з випробуванням, поклавши на нього обов`язки, передбачені ст. 76 цього Кодексу.

Питання речових доказів вирішуватиметься в порядку ст. 100 КПК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

На підставі наведеного та керуючись ст. 368 КПК України, с у д, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 121 ч.1 КК України і призначити йому покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 3 (трьох) років іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки, а саме: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Змінити ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на особисте зобов`язання до набрання вироком законної сили, звільнивши ОСОБА_4 в залі суду.

Речовий доказ по справі, а саме: серветка з нашаруванням, речовиною бурого кольору, кухонний ніж, покривало, підковдра з ковдрою, простирадло, 11 слідів папілярних узорів, змиви з рук, змиви піднігтівих пластин - знищити. Шорти та футболку ОСОБА_7 які зберігаються в камері речових доказів Дніпровського ВП ГУНП Запорізької області повернути власнику.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Запорізької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку суду сторони кримінального провадження можуть отримати у Ленінському районному суді м.Запоріжжя в порядку, передбаченому ч. 6 ст. 376 КПК України.

Суддя: ОСОБА_1