УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 вересня 2017 року Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

процесуального прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі суду за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 51, кримінальне провадження № 0002797 від 31 липня 2017 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, з професійно-технічною освітою, не одруженого, не працюючого, який не має на утриманні малолітніх дітей, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не засудженого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 345 Кримінального кодексу України,

з угодою про примирення від 29 вересня 2017 р.,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 345 КК України.

Перед початком розгляду кримінального провадження по суті сторонами кримінального провадження повідомлено суд про укладення від 29 вересня 2017 р. угоди про примирення між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

У судовому засіданні прокурор просила відмовити у затвердженні угоди та призначити справу до судового розгляду у загальному поярку з тих підстав, що дана угода є незаконною, оскільки обвинувачений та потерпілий, укладаючи зазначену угоду, керувались, в тому числі, ст. 69 КК України, що відносить до виключної компетенції суду.

Обвинувачений та його захисник просили суд затвердити угоду та призначити узгоджене сторонами покарання обвинуваченому.

Заслухавши учасників кримінального провадження, дослідивши зміст наданої угоди, суд дійшов висновку, що угода не може бути затверджена з таких підстав.

Відповідно до частини сьомої статті 474 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України) суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо:
1) умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди;
2) умови угоди не відповідають інтересам суспільства;
3) умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб;
4) існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися;
5) очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань;
6) відсутні фактичні підстави для визнання винуватості.
Перевіривши укладену угоду на відповідність вимогам КПК України та КК України, суд дійшов висновку, що її умови суперечать вимогам кримінального закону.

Так, відповідно до змісту угоди, ОСОБА_5 визнає свою вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 2 ст. 345 КК України, а сторони погоджуються на призначення ОСОБА_5 покарання за ч. 2 ст. 345 КК України із застосуванням положень ст. 69 КК України із урахуванням пом`якшуючих обставин та характеристик обвинуваченого у вигляді штрафу у межах передбачених ст. 53 КК України у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 1700,00гривень.

При цьому, санкцією ч. 2 ст. 345 КК України передбачається покарання у вигляді обмеженням волі на строк до п`яти років або позбавленням волі на той самий строк.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного, суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційний злочин, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу.

Згідно з роз`ясненнями, наданими у пункті 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначення основного покарання, нижчого від найнижчої межі, передбаченої законом за даний злочин, або перехід до іншого, більш м`якого виду основного покарання, або непризначення обов`язкового додаткового покарання (ст. 69 КК) може мати місце лише за наявності декількох (не менше двох) обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного. У кожному такому випадку суд зобов`язаний у мотивувальній частині вироку зазначити, які саме обставини справи або дані про особу підсудного він визнає такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину і впливають на пом`якшення покарання, а в резолютивній - послатися на ч. 1 ст. 69 КК. При цьому необхідно враховувати не тільки мету й мотиви, якими керувалась особа при вчиненні злочину, а й її роль серед співучасників, поведінку під час та після вчинення злочинних дій тощо.
Підставами для застосування ст. 69 КК України до злочину визначені такі обставини: відсутність попередніх судимостей, позитивна характеристика за місцем навчання та проживання.

Однак, в судовому засіданні сторонами кримінального провадження не надано суду жодних матеріалів на підтвердження вказаних обставин та не заявлено клопотань про їх долучення.

Крім цього, санкцією ч. 2 ст. 345 КК України передбачається покарання у вигляді обмеженням волі на строк до п`яти років або позбавленням волі на той самий строк, але ж ніяк не штраф.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що умови угоди суперечать вимогам кримінального закону, внаслідок чого у її затвердженні слід відмовити, а судове провадження продовжити в загальному порядку.

Керуючись ст.ст. 372, 472, 474 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у затвердженні угоди про примирення, укладеної між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 від 29 вересня 2017 року у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0002797 від 31 липня 2017 року за ч. 2 ст. 345 Кримінального кодексу України.

З`ясувати питання в учасників судового провадження їх думку щодо можливості призначення судового розгляду в загальному порядку

Ухвала оскарженню не підлягає.

Вступна та резолютивна частини ухвали виготовлені в нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 29 вересня 2017 р.

Повний текст ухвали виготовлено та оголошено 2 жовтня 2017 р. о 9:00 годині.

Суддя ОСОБА_1