ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
Провадження 1-кс/201/8003/2017
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 жовтня 2017 року Жовтневий районний суд міста Дніпропетровська

у складі: головуючого - слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Маділана» ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного у кримінальному провадженні № 0002452, -

встановив:
ОСОБА_3 в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Маділана» подав скаргу, в якій просить скасувати арешт, накладений в межах кримінального провадження № 0002452, ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 13 липня 2017 року у справі № 201/9936/17 на майно, належне на праві приватної власності Товариству з обмеженою відповідальністю «Маділана», а саме на земельну ділянку площею 0, 1020 га, що знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Рибінська, 29.

В обґрунтування доводів клопотання заявник посилається на те, що відповідно до витягу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності ТОВ «Маділана» стало власником земельної ділянки площею 0, 1020 га по вулиці Рибінська, 29, м. Дніпропетровськ, на підставі актів приймання-передачі нерухомого майна № 3 від 01 червня 2017 року. У клопотанні звертається увага на те, що земельна ділянка по вулиці Рибінська, 29 у місті Дніпрі при передачі у власність ТОВ «Маділана» не знаходилась в іпотеці банку.

Заборонити державним реєстраторам та іншим особам, які уповноважені вчиняти реєстраційні дії вчиняти будь-які реєстраційні дії в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо об`єкту нерухомого майна Дніпродзержинський завод по виготовленню спеціальних конструкцій загальною площею 14107,6 кв.м (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна ) яке знаходиться за адресою, м. Дніпродзержинськ (м. Кам`янське), Західний проїзд, будинок 2-б
Представник ОСОБА_3 подав до суду заяву про розгляд клопотання за його та представників Товариства з обмеженою відповідальністю «Маділана» відсутністю.

Прокурор ОСОБА_4 просив відмовити у задоволенні клопотання.

Уповноважена особа Соборного ВП ДВП ГУ НП в Дніпропетровській області будучи належним чином повідомленою про час, дату та місце розгляду клопотання, у судове засідання не з`явилися, про причини неявки суду не повідомила, а тому суд вважає за можливе розглянути клопотання за її відсутності.

Відповідно до ч. 1 ст. 107 КПК України фіксація судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалася.

Суд, вислухавши прокурора, дослідивши матеріали за клопотання, співставивши доводи викладені в ньому із вимогами кримінального процесуального закону, приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання виходячи з наступних підстав.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 13 липня 2017 року у справі № 201/9936/17, провадження 1-кс/201/6292/2017 було накладено арешт на нерухоме майно, а саме земельну ділянку площею 0, 1020 га, кадастровий номер :02:275:0026, (реєстраційний номер 01), яка розташована за адресою м. Дніпро, вул. Рибінська, 29, з метою запобігання незаконного відчуження заставного майна.

Як вбачається із ухвали суду, прокурор посилався на те, що 12 липня 2014 року до Жовтневого РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській надійшла заява ПАТ «ТАСКОМБАНК» за фактом шахрайських дій посадових осіб «ТОВ «СП» Арізона. 12 липня 2014 року за вказаною заявою внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за номером № 0002452, та порушене кримінальне провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України. Під час проведення досудового розслідування було встановлено, 09 вересня 2013 року між ПАТ «Таскомбанк» () та ТОВ «СП Арізона» () особі директора підприємства ОСОБА_5 укладено кредитний договір № НК 457 від 09 вересня 2013 року у вигляді кредитної лінії, що поновлюється, в сумі 1 250 000, 00 грн. дол. США. Строком кредитування до 08 вересня 2016 року. Цільове використання кредитних коштів поповнення обігових коштів (фінансування закупівлі морепродуктів та інших продуктів харчування, які використовуються для виготовлення суші, оплата за митні послуги, ПДВ при ввезенні продукції. У якості забезпечення виконання зобов`язання за кредитним договором було укладено наступні два договори іпотеки: 1. Договір іпотеки від 09 вересня 2013 року між ПАТ «Таскомбанк» та фізичною особою ОСОБА_6 , згідно якого Банку в іпотеку передано земельну ділянку площею 0, 1020 га, кадастровий номер :02:275:0026, яка розташована за адресою АДРЕСА_1 і належить на праві приватної власності ОСОБА_6 . На земельній ділянці яка складає предмет іпотеки, розташоване домоволодіння, яке належить ОСОБА_7 . 2. Договір іпотеки від 09 вересня 2013 року між ПАТ «Таскомбанк» та фізичною особою ОСОБА_7 , згідно якого Банку в іпотеку передано земельну ділянку площею 0, 0526 га, кадастровий номер :02:275:0027, яка розташована за адресою АДРЕСА_1 і належить на праві приватної власності ОСОБА_7 . На земельній ділянці яка складає предмет іпотеки, розташоване домоволодіння, яке належить ОСОБА_7 . У відповідності до умов кредитного договору в 4-му кварталі 2013 року банком надано ТОВ «СП Арізона» кредитні кошти в розмірі 1 030 304, 00 дол. США. Як стало відомо представнику ПАТ «ТАСКОМБАНК» товар не було поставлено на ТОВ «СП Арізона», а грошові кошти повернуто на інший рахунок підприємства. В ході досудового розслідування кримінального провадження встановлено, що предмети іпотеки, а саме земельна ділянка площею 0, 0526 га, кадастровий номер :02:275:0027, яка розташована за адресою м. Дніпропетровськ, вул. Рибінська, 27 та земельна ділянку площею 0, 1020 га, кадастровий номер :02:275:0026, яка розташована за адресою м. Дніпропетровськ, вул. Рибінська, 29 згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно зареєстровано за Товариством з обмеженою відповідальністю «МАДІЛАНА» на підставі рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська справа № 202/1175/17, яким затверджено мирову угоду. Умовою мирової угоди є передання земельних ділянок у власність Товариством з обмеженою відповідальністю «МАДІЛАНА» . Крім того Іпотекодавцем в особі ПАТ «ТАСКОМБАНК» не надавалася згода на відчуження іпотечного майна, у зв`язку з чим вбачається ознаки незаконного відчуження заставного майна. Згідно договору іпотеки іпотека поширюється на будь-які об`єкти, що введенні в експлуатацію на зазначеній земельній ділянці. На підставі викладеного прокурор просив для повного, всебічного та об`єктивного розслідування обставин кримінального провадження, а також з метою виявлення і викриття винних, накласти арешт на нерухоме майно, а саме земельну ділянку площею 0, 1020 га, кадастровий номер :02:275:0026, (реєстраційний номер 01), яка розташована за адресою м. Дніпро, вул. Рибінська, 29 з метою запобігання незаконного відчуження заставного майна.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді. Треті особи, майно яких може бути арештовано, - особи, які отримали чи придбали у підозрюваної, обвинуваченої чи засудженої особи майно безоплатно або в обмін на суму, значно нижчу ринкової вартості, або знали чи повинні були знати, що мета такої передачі - отримання доходу від майна, здобутого внаслідок вчинення злочину, приховування злочину та/або уникнення конфіскації. Вищезазначені відомості щодо третьої особи повинні бути встановлені в судовому порядку на підставі достатності доказів.

Підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину. Арешт майна можливий також у випадках, коли санкцією статті Кримінального кодексу України, що інкримінується підозрюваному, обвинуваченому, передбачається застосування конфіскації, до підозрюваної, обвинуваченої особи заявлено цивільний позов у кримінальному провадженні. Арешт також може бути застосовано до майна третіх осіб з урахуванням частини другої цієї статті.

Згідно із ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Статтею 214 КПК України визначено, що досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, а така процесуальна заборона як арешт майна застосовується до вичерпного кола суб`єктів указаного у ст. 170 КПК України.

Відповідно до цієї норми така заборона стосується підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру. Крім того, арешт може бути накладено за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину.

Пунктом 13 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05 квітня 2013 року № 223-559/0/4-13 «Про деякі питання здійснення слідчим суддею суду першої інстанції судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб під час застосування заходів забезпечення кримінального провадження» встановлено, що розгляд питання щодо скасування заходів забезпечення кримінального провадження здійснюється у порядку, передбаченому статтями 147, 158, 174 КПК. Слідчий суддя скасовує ці заходи забезпечення лише у випадках: визнання доводів особи, яка не була присутня при прийнятті рішення про накладення грошового стягнення, щодо безпідставності застосування такого заходу обґрунтованими. Рішення за результатами розгляду клопотання про скасування ухвали про накладення грошового стягнення оскарженню не підлягає; надходження від підозрюваного/обвинуваченого, його захисника, законного представника, іншого власника чи володільця майна клопотання про скасування повністю або частково арешту майна, якщо зазначені особи: 1) не були присутні при розгляді питання про арешт майна; 2) доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу минула потреба; 3) доведуть, що арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до п. 2.6 Узагальнення судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року при накладенні арешту на майно слід перевіряти наявність - належних підстав для арешту майна; - доказів, що вказують на вчинення особою чи особами, на майно яких слідчий просить накласти арешт, кримінального правопорушення; - встановлення розміру шкоди та питання щодо наявності цивільного позову, та співрозмірність обмеження права власності; - відповідність клопотання слідчого вимогам ст. 171 КПК; - чи накладається арешт на майно особи, яка не є підозрюваним у кримінальному провадженні.

Наявними матеріалами підтверджено, що земельна ділянка за адресою: вулиця Рибінська, 29, м. Дніпро, на підставі акту приймання передачі нерухомого майна, серія та номер 3, виданого 01 червня 2017 року, укладеного між ОСОБА_8 та ТОВ «Маділана», є приватною власністю останнього.

Наведене свідчить про те, що власником вищенаведеного нерухомого майна, яке було зокрема арештоване ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 13 липня 2017 року є Товариство з обмеженою відповідальністю «Маділана».

Із клопотанням звернувся представник власника нерухомого майна, який не є підозрюваним, обвинуваченим, іншою особою, яка несе відповідальність за вчинення суспільно-небезпечного діяння.

Зазначені обставини підтверджуються вивченими судом матеріалами, в той час як органом досудового розслідування не доведено те, що незважаючи на встановлені судом обставини існує потреба в арешті цього майна.

При цьому у ході розгляду клопотання про скасування накладеного на нерухоме майно арешту не надано жодних даних, які б підтверджували обґрунтовану необхідність подальшого арешту майна.

Разом з цим слідчий суддя вважає за необхідне зазначити, що згідно із вимогами національного цивільного законодавства в Україні діє принцип презумпції правомірності правочину. Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом, або якщо він не визнаний судом недійсним .

Презумпція правомірності правочину є важливою гарантією реалізації цивільних прав учасниками цивільних відносин. Вона полягає у припущенні, що особа, вчиняючи правочин, діє правомірно.

Правочин - правомірна, тобто не заборонена законом, вольова дія суб`єкта цивільних правовідносин, що спрямована на встановлення, зміну чи припинення цивільних прав та обов`язків. Правомірність є конституційною ознакою правочину як юридичного факту. Презумпція правомірності правочину закріплена у ст. 204 ЦК України та може бути спростована насамперед нормою закону, яка містить відповідну заборону. Так, наприклад, якщо правочин про заставу нерухомого майна укладений письмово, але не посвідчений нотаріусом, то його правомірність спростовується ст. 577 ЦК України. У випадках, прямо не передбачених у законодавстві, презумпція правомірності правочину може бути спростована судом.

Згідно із приписами цивільного законодавства кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, у ст. 16 ЦК України міститься перелік засобів захисту цивільних прав та інтересів судом, зокрема, одним із них є визнання правочину недійсним та витребування майна.

Заявнику наразі належить на підставі вчиненого правочину арештоване майно і у матеріалах кримінального провадження відсутні відомості про визнання недійсним цього правочину.

Разом з цим, ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 28 серпня 2017 року було встановлено, що рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 27 березня 2017 року було визнано недійсним Іпотечний договір від 09 вересня 2013 року, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_9 за реєстровим № 622, укладений між ОСОБА_7 і ОСОБА_6 та Публічним акціонерним товариством «ТАСКОМБАНК». Визнано недійсним Іпотечний договір від 09 вересня 2013 року, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_9 за реєстровим № 624, укладений між ОСОБА_7 і ОСОБА_6 та Публічним акціонерним товариством «ТАСКОМБАНК». Припинено іпотеку, номер запису про іпотеку 2418473, зареєстровану 09 вересня 2013 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_9 на підставі іпотечного договору від 09 вересня 2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_9 за реєстровим № 622, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 5698648 від 09 вересня 2013 року, опис предмета іпотеки: житловий будинок літ. А-2; літ. а1- ганок; літ. а2- ганок; літ. а3- ганок; літ. ПД підвал; літ. МС мансарда; літ. Б басейн; літ. б ганок; ПД підвал; літ. В будинок охорони; літ. Г вольєр; літ. Д навіс; літ. Е альтанка (тимчасова); №1-4, І, ІІ - споруди, огорожа, замощення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта 01. Припинено іпотеку, номер запису про іпотеку 2420358, зареєстровану 09 вересня 2013 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_9 на підставі іпотечного договору від 09 вересня 2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_9 за реєстровим № 624, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 5703749 від 09.09.2013 року, опис предмета іпотеки: земельна ділянка для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарський будівель і споруд, площа 0,0526 га, кадастровий номер :02:275:0027, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта 01. Вилучено запис про заборону відчуження, реєстраційний номер обтяження 2419264, зареєстровану приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_9 на підставі іпотечного договору від 09 вересня 2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_9 за реєстровим № 622, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 5700932 від 09 вересня 2013 року, об`єкт обтяження: житловий двохповерховий будинок літ. А-2; літ. а1- ганок; літ. а2- ганок; літ. а3- ганок; літ. ПД підвал; літ. МС мансарда; літ. Б басейн; літ. б ганок; ПД підвал; літ. В будинок охорони; літ. Г вольєр; літ. Д навіс; літ. Е альтанка (тимчасова); № 1-4, І, ІІ - споруди, огорожа, замощення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта 01. Вилучено запис про заборону відчуження, реєстраційний номер обтяження 2421029, зареєстровану приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_9 на підставі іпотечного договору від 09 вересня 2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_9 за реєстровим № 624, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 5705353 від 09.09.2013 року, об`єкт обтяження: земельна ділянка для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарський будівель і споруд, площа 0,0526 га, кадастровий номер :02:275:0027, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта 01. Визнано недійсним Іпотечний договір від 09 вересня 2013 року, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_9 за реєстровим № 626, укладений між ОСОБА_6 та Публічним акціонерним товариством «ТАСКОМБАНК». Припинено іпотеку, номер запису про іпотеку 2422131, зареєстровану 09 вересня 2013 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_9 на підставі іпотечного договору від 09 вересня 2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_9 за реєстровим № 626, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 5707620 від 09 вересня 2013 року, опис предмета іпотеки: земельна ділянка для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарський будівель і споруд, площа 0,1020 га, кадастровий номер :02:275:0026, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта 01. Вилучено запис про заборону відчуження, реєстраційний номер обтяження 2422673, зареєстровану приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_9 на підставі іпотечного договору від 09 вересня 2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_9 за реєстровим № 626, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 5708992 від 09 вересня 2013 року, об`єкт обтяження: земельна ділянка для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарський будівель і споруд, площа 0,1020 га, кадастровий номер :02:275:0026, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта 01. Згідно даних викладених у рішенні воно набрало законної сили і підлягає виконанню.

Копія цього судового рішення наявна в матеріалах справи із відміткою про набрання ним законної сили, що прокурором і органом досудового розслідування не спростовано.

Слідчий суддя звертає увагу на те, що ці обставини при вирішенні питання про накладення арешту не були враховані і суду були не відомі, оскільки клопотання розглядалося за відсутності власника майна.

Таким чином підстави, які слугували для накладення арешт на теперішній час відпали, оскільки іпотеку було припинено судовим рішенням.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя, відповідно до вимог ст. 94 КПК України, ст. 132 КПК України, ст. 173 КПК України повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; розумність та спів розмірність обмеження прав власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані повинні міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки згідно ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Також слідчий суддя вважає за необхідне зазначити, що згідно із відомостями викладеними в ухвалі про накладення арешту від 13 липня 2017 року у кримінальному провадженні № 0002452 розпочато і розслідується за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України «Шахрайство, вчинене повторно, або за попередньою змовою групою осіб, або таке, що завдало значної шкоди потерпілому», а майно було арештоване у зв`язку із незаконним відчуженням заставного майна, але даних про те, що досудове розслідування здійснюється і до Реєстру внесено відомості за ст. 388 КК України «Незаконні дії щодо майна, на яке накладено арешт, заставленого майна або майна, яке описано чи підлягає конфіскації» суду не надано.

При цьому необхідно послатися на приписи п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, згідно з якими до повноважень слідчого судді належить здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

З огляду на це слід зазначити, що подальший арешт майна за відсутністю передбачених для цього підстав може порушити право заявника на вільне використання належного йому майна, що буде суперечити загальним засадам володіння особою майном, приписам національного законодавства та вимогам ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентної практики Європейського суду з прав людини (зокрема, справи «Баландіна проти України, «Батрак проти України», «Панов проти України»).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07 червня 2007 року у справі «Смирнов проти України» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою майна у кримінальному провадженні належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою , а з іншого боку вимагати охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей (майна) державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

При цьому у рішеннях у справах «Фокм, Кемпбел і Гарлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук і Йонкало проти України» судом указано про те, що доцільність та вмотивованість застосування заходів забезпечення кримінального провадження передбачає існування фактів або інформації, які повинні задовольнити об`єктивного спостерігача в тому, що особа, щодо якої розглядається питання, вчинила злочин; такі факти не можуть спиратися на голе припущення, і повинні бути чимось більшим, ніж нечітка здогадка або непідтверджена підозра.

Зважаючи на викладене, вимоги клопотання про скасування арешту, накладеного у цьому кримінальному провадженні на належне заявнику майно підлягають задоволенню.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 173, 174, 376 КПК України, суд, -

ухвалив:
Клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Маділана» ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного у кримінальному провадженні № 0002452, задовольнити.

Арешт, накладений ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 13 липня 2017 року у справі № 201/9936/17, провадження 1-кс/201/6292/2017 на нерухоме майно, а саме земельну ділянку площею 0, 1020 га, кадастровий номер :02:275:0026 (реєстраційний номер 01), яка розташована за адресою м. Дніпро, вул. Рибінська, 29, з метою запобігання незаконного відчуження заставного майна, скасувати.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1