В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09.02.2018 Справа №607/1282/16-к

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі с/з ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0002914 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , громадянина України, із середньою спеціальною освітою, непрацюючого, одруженого, на утриманні 2 малолітніх дітей, жителя АДРЕСА_2 , в силу ст.89 КК України такого, що раніше не судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 , представника потерпілої ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:
Так, 06 листопада 2014 року о 22 год. 55 хв. обвинувачений ОСОБА_3 , як водій, керуючи технічно справним автомобілем «ВАЗ 2107», д.н.з. НОМЕР_1 , рухався по правій смузі транспортного потоку проїзної частини дороги по вул.Заковій в напрямку до вул.Руської м.Тернополя із швидкістю 30…40 км/год, де наближаючись до регульованого світлофором перехрестя вул.Замкової-Руської, на якому для нього горів червоний сигнал світлофора, в порушення п.п. 1.5 ч.1, 1.10, (в частині визначення поняття «дати дорогу» та виконання його вимог), 2.3 (б) ПДР України не був уважним, належним чином не стежив за дорожньою обстановкою та відповідно не реагував на її зміну, а створив загрозу безпеці дорожнього руху, небезпеку чи перешкоду для руху, що загрожувало життю чи здоров`ю громадян, завдавши матеріальних збитків, а саме під час наближення до вищевказаного перехрестя, маючи об`єктивну можливість завчасно виявити те, що на світлофорі увімкнено червоний сигнал, який забороняє рух, всупереч вимог п.п. 8.7.3. (е), 8.10, 16.3. та дорожнього знаку 5.16 «Напрямки руху по смугах» ПДР України, не зупинився перед дорожньою розміткою 1.12. (стоп-лінія) ПДР України для надання переваги в русі транспортному засобу «ЗАЗ Ланос», д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_6 , який рухався по перехрещуваній дорозі вул.Руською в напрямку до вул.Морозенка із двома пасажирами в салоні, а виїхав на перехрестя, продовживши рух прямо, де спричинив ДТП із вказаним автомобілем.

Унаслідок даної ДТП пасажир автомобіля «ЗАЗ Ланос», д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_7 отримала тілесні ушкодження у вигляді: рани правої половини лобної ділянки голови з частковим поширенням на верхню повіку правого ока, крововилив у сполучну оболонку правого очного яблука та струс головного мозку як один із видів ЧМТ. При цьому, рубець, що утворився на місці загоєння вищевказаної рани обличчя, враховуючи його розміри, особливості та виразність, є невиправним та має неприємний вигляд, який невластивий нормальному обличчю дівчини молодого віку, завдає потерпілій ОСОБА_7 значних психічних страждань, а тому є таким, що непоправно знівечив обличчя даної потерпілої, а тому являється тяжким.

Порушення обвинуваченим ОСОБА_3 , як водієм, вищевказаних вимог ПДР України, перебуває у прямому причинному зв`язку із настанням даної ДТП та спричиненням потерпілій ОСОБА_7 тяжкого тілесного ушкодження.

Допитаний обвинувачений ОСОБА_3 під час судового розгляду свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України визнав повністю за обставин, які наведені в обвинувальному акті, щиро розкаявся та в судовому засіданні пояснив, що 06 листопада 2014 року о 22 год. 55 хв. він, як водій, керуючи автомобілем «ВАЗ 2107», д.н.з. НОМЕР_1 , рухався по правій смузі транспортного потоку проїзної частини дороги по вул.Заковій в напрямку до вул.Руської м.Тернополя із швидкістю 30…40 км/год, де наближаючись до регульованого світлофором перехрестя вул.Замкової-Руської, на якому для нього горів червоний сигнал світлофора, унаслідок своєї неуважності, не зупинився перед ним для надання переваги в русі транспортному засобу «ЗАЗ Ланос», д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався по перехрещуваній дорозі вул.Руською в напрямку до вул.Морозенка із двома пасажирами в салоні, а виїхав на перехрестя, продовживши рух прямо, де спричинив ДТП із вказаним автомобілем, унаслідок чого потерпіла ОСОБА_7 отримала тілесні ушкодження. Про вчинене шкодує.

Суд, з`ясувавши думку учасників судового розгляду щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

Таким чином, суд приходить до переконання про доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікує його дії за ч.2 ст.286 КК України порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій тяжке тілесне ушкодження.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до тяжких злочинів, вчинених з необережності, особу винного, який не вперше притягується до кримінальної відповідальності, однак в силу ст.89 КК України вважається таким, що раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, утримує 2-ох малолітніх дітей, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, зокрема до обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить повне визнання обвинуваченим вини, щире каяття та активне сприяння в розкриття злочину.

Зважаючи на наведене, а також враховуючи фактичні обставини кримінального провадження, відсутність обтяжуючих покарання обставин, думку представника потерпілої, який не наполягав на суворій мірі покарання для обвинуваченого, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити покарання у межах санкції статті обвинувачення ближче до нижчої її межі, а саме у виді позбавлення волі на певний строк, однак без позбавлення права керувати транспортними засобами.

Водночас, з урахуванням пом`якшуючих покарання обвинуваченого ОСОБА_3 обставин, відсутність обтяжуючих його, позитивних даних про особу, суд вважає за можливе на підставі ст.75 КК України звільнити даного обвинуваченого від відбування призначеного судом покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку та з покладенням у період його дії передбачених ч.1 ст.76 КК України обов`язків, що буде необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження нових злочинів, оскільки за вищенаведеного виправлення та перевиховання вказаного обвинуваченого можливе без ізоляції останнього від суспільства.

У кримінальному провадженні прокурором в інтересах держави в особах фінансового управління Тернопільської обласної ради заявлено цивільний позов про стягнення з ОСОБА_3 витрат на лікування потерпілої від злочину на суму 2 962, 3 грн., який підлягає до повного задоволення, виходячи з наступних підстав.

Так, згідно ч.1 ст.1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого.

Зважаючи на наведене, суд приходить до висновку, що з обвинуваченого ОСОБА_3 в користь фінансового управління Тернопільської обласної ради слід стягнути 2 962, 3 грн. витрат на лікування потерпілої від злочину ОСОБА_7 , за наступними реквізитами: ГУК у Тернопільській області, 24060300, р/р 0001 в ГУДКУ в Тернопільській області, код 3797599, МФО 838012.

Крім цього, у кримінальному провадженні представником потерпілої заявлено цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_3 про стягнення з останнього матеріальної шкоди, завданої унаслідок кримінального правопорушення на загальну суму 4 075, 95 грн., який підлягає до повного задоволення, як такий, що є підтвердженим матеріалами кримінального провадження та безумовно визнаний обвинуваченим, виходячи з наступного.

За ч.1 ст.1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

У кримінальному провадженні є процесуальні витрати за проведення судових експертиз, зокрема, по 491, 92 грн. за автотехнічні №5-642/14 від 08 грудня 2014 року та №5-643/14 від 04 грудня 2014 року, 614, 9 грн. транспортно-трасологічну №5-644/14 від 19 грудня 2014 року, 1 459, 2 грн. комплексну комп`ютерно-технічну та інженерно-транспортну № НОМЕР_3 від 12 травня 2015 року, які слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 в користь держави з відповідними призначеннями платежів.

Речові На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначити йому за даним кримінальним правопорушенням покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку на 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

Згідно п.п. 1, 2 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:

1). періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2). повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Цивільний позов прокурора в інтересах держави в особах фінансового управління Тернопільської обласної ради про стягнення з ОСОБА_3 витрат на лікування потерпілої від злочину задовольнити та стягнути з ОСОБА_3 на користь обласного бюджету для перерахування фінансовому управлінню Тернопільської обласної ради 2 962, 3 грн. витрат на лікування потерпілої від злочину ОСОБА_7 , за наступними реквізитами: ГУК у Тернопільській області, 24060300, р/р 0001 в ГУДКУ в Тернопільській області, код 3797599, МФО 838012.

Цивільний позов представника потерпілої до обвинуваченого ОСОБА_3 про стягнення з останнього матеріальної шкоди, завданої унаслідок кримінального правопорушення задовольнити та стягнути із ОСОБА_3 на користь потерпілої ОСОБА_7 4 075, 95 грн. на відшкодування завданої кримінальним правопорушенням матеріальної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь держави з відповідними призначеннями платежів процесуальні витрати за проведення судових експертиз, зокрема, по 491, 92 грн. за автотехнічні №5-642/14 від 08 грудня 2014 року та №5-643/14 від 04 грудня 2014 року, 614, 9 грн. транспортно-трасологічну №5-644/14 від 19 грудня 2014 року, 1 459, 2 грн. комплексну комп`ютерно-технічну та інженерно-транспортну № НОМЕР_3 від 12 травня 2015 року.

Апеляція на вирок може бути подана до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом тридцяти діб з моменту його проголошення.

Копії вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий суддяОСОБА_1