АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/986/17 Справа № 192/333/17 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 жовтня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

Головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

представника колонії ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції матеріали судового провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 17 березня 2017 року, стосовно
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Новогродівка Донецької області, засудженого вироком Селидівського міського суду Донецької області від 22 липня 2014 року за ч.3 ст.185, ст.71 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі,
якою відмовлено в задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення,-

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 17 березня 2017 року відмовлено у задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_8 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

На вищевказану ухвалу суду засуджений ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, з якої вбачається, що він просить зазначену ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу, якою звільнити його умовно-достроково від подальшого відбування покарання.

В доводах апеляційної скарги засуджений посилається на те, що ухвала суду першої інстанції є невмотивованою та необґрунтованою, оскільки суд не надав належної оцінки його характеристиці, подякам та відсутнім стягненням.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, засудженого ОСОБА_8 , думку прокурора, який заперечував проти задоволення вимог апеляційної скарги засудженого та просив рішення суду першої інстанції залишити без змін, вивчивши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вимоги апеляційної скарги засудженого задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Відповідно до ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення та фактично відбув не менше половини строку покарання за злочин середньої тяжкості, а також за необережний тяжкий злочин і не менше двох третин строку покарання за умисний тяжкий злочин.

На підставі ч. 2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

З матеріалів судового провадження вбачається, що ОСОБА_8 працевлаштований в Солонянській виправній колонії Дніпропетровської області (№ 21) з березня 2015 року по теперішній час, до праці ставиться посередньо. Згідно довідки про заохочення та стягнення (а.с.9), на даний період часу має лише два заохочення, застосовані 29 серпня 2016 року та 20 січня 2017 року та два погашені стягнення за плином часу.

Згідно характеристики, наданої заступником начальника СВК-21 із соціально-виховної та психологічної роботи, за час відбування покарання засуджений ОСОБА_8 характеризується посередньо, працевлаштований старшим днювальним відділення СПС № 19, до виконання своїх обов`язків ставиться добре. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи, дотримується санітарно-гігієнічних норм, спальне місце та приліжкову тумбочку утримує у чистоті і порядку, не завжди має охайний зовнішній вигляд.

Відповідно до ч.6 КВК України, виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої право слухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно-корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до вмотивованого висновку про відсутність підстав вважати, що поведінка засудженого ОСОБА_8 під час відбування покарання є зразковою та свідчить про становлення його на шлях виправлення, та обґрунтовано відмовив у задоволенні клопотання про звільнення від подальшого відбування покарання на підставі ст. 81 КК України, тому в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 537, 539 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 17 березня 2017 року, стосовно ОСОБА_8 , - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: