Cправа № 563/409/17
22 листопада 2017 року Корецький районий суд
Рівненської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1
секретар судового засідання ОСОБА_2
за участю: прокурора ОСОБА_3
захисників - адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5
обвинувачених: ОСОБА_6 , ОСОБА_7
в с т а н о в и в :
Ухвалою слідчого судді Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 08 грудня 2016 року обвинуваченому ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, який неодноразово продовжували.
В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою строком на 60 діб, обґрунтовуючи це тим, що заявлені ризики, які стали підставою для обрання та продовження відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, не зникли. Зокрема, вказав, що обвинувачений ОСОБА_6 неодноразово був раніше судимий за злочини пов`язані з обігом наркотичних засобів, вчинив злочини в період іспитового терміну, не зменшилися ризики ухилення ОСОБА_6 від суду, незаконного впливу на свідків чи перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.
Захисник-адвокат ОСОБА_4 , якого підтримав обвинувачений ОСОБА_6 , просить змінити запобіжний захід на домашній арешт та вказав, що в судовому засіданні допитані всі свідки, дослідженні всі письмові докази, а тому його підзахисний жодним чином не зможе перешкодити кримінальному провадженню.
Захисник-адвокат ОСОБА_5 , якого підтримав обвинувачений ОСОБА_7 , вказав, що немає підстав застосовувати до обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки тяжкість інкримінованого злочину не може бути підставою для тримання ОСОБА_6 під вартою.
Вирішуючи заявлене прокурором клопотання про продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_6 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу, суд приходить до таких висновків.
Стаття 199 КПК України визначає порядок продовження строку тримання під вартою, крім підстав передбачених у статті 184 КПК України, суд повинен дослідити обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився, або з`явились нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.
При вирішенні питання щодо можливості зміни запобіжного заходу у виді тримання під вартою на більш м`який, суд враховує вимоги ст.29 Конституції України, ст.9 Загальної Декларації прав людини, ст.5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основних свобод і ст.12 КПК України, за змістом яких обмеження права особи на свободу й особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках, за встановленою процедурою, а також той факт, що взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це необхідно робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення. У цьому контексті має враховуватися, зокрема, особистість обвинуваченого, його моральні переконання, майновий стан і зв`язки з державою, в якій він зазнає судового переслідування.
ОСОБА_6 раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів пов`язаних з незаконним обігом наркотичних засобів, будучи раніше судимий 19 травня 2016 року Корецьким районним судом Рівненської області за ч.1 ст.263 КК України до 3 (трьох) років позбавлення волі на підставі ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (однин) рік, маючи не зняту та не погашену у встановлену законом порядку судимість, обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307 КК України, які відноситься до категорії тяжких злочинів, так як санкція цієї статті передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років, що свідчить про підвищену суспільну небезпечність його особи.
Суд вважає, що ступінь ризиків, передбачені статтею 177 КПК України, які стали підставою для обрання відносно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді взяття під варту, на даний час не зменшились, нових ризиків, які б виправдовували тримання ОСОБА_6 під вартою не встановлено. Зокрема, обвинувачений може переховуватися від суду, вчинити новий злочин, відсутні докази на підтвердження наявності в нього настільки міцних соціальних зв`язків, які стримували би його від намірів переховуватися від суду, оскільки він неодружений, не працює.
Обраний відносно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжний захід відповідає особі обвинуваченого, характеру та тяжкості діянь, які йому інкримінуються, позбавляє можливості перешкодити інтересам правосуддя, зокрема, і ухиленню від суду.
З огляду на наведене, оцінивши у сукупності всі обставини, суд не знаходить підстав для зміни щодо обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу на менш суворий.
З урахуванням наведеного, суд вважає необхідним продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 60 діб.
За таких обставини клопотання прокурора підлягає задоволенню, а клопотання захисника про зміну запобіжного задоволенню не підлягає
Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст.176-178, 183, 193, 199, 331 КПК України, суд
у х в а л и в :
Клопотання прокурора задоволити.
Строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити до 20 січня 2018 року 16 год. 50 хв.
Захиснику адвокату ОСОБА_4 в задоволенні клопотання відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
С у д д я :