НІКОПОЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 182/5416/17
Провадження № 1-кп/0182/669/2017
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06.10.2017 року м. Нікополь
Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополі кримінальне провадження №0000056, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18 липня 2017 року стосовно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ., уродженця м. Нікополь, Дніпропетровської області, фактично проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , гр України, розлучений, інвалідом не являється, раніше судимий:

- 23.05.2000 року Нікопольським міським судом за ч.2 ст. 140 КК України до 3 років позбавлення волі,

- 01.06.2004 року Нікопольським міським судом за ч.1ст.185, ч.1 ст.186, ч.3 ст.185, 70,71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі,

- 05.12.2006 року Нікопольським міськрайонним судом ч.2 ст.185, ч.1 ст.358, ч.3 ст.358, 70 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі,

- 22.05.2007 року Орджонікідзевським міським судом ч.1 ст.263, ч.2 ст.186, ч.3 ст.185, 70 ч.1, ч.4 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі,

- 04.07.2012 року Нікопольським міськрайонним судом за ч.1ст.309, 185 ч.3,70 Кк України до 4 років позбавлення волі, ст.75,76 КК України 3 роки,

- 24.04.2013 року Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.190, 71 КК України на 4 роки 1 день позбавлення волі, звільнився 19.07.2016 року умовно-достроково на 2 місяці 12 днів, -

Обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 258-4 КК України,

з участю сторін кримінального провадження:

прокурора: ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

У 2016 - 2017 роках (більш точний час у ході досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_3 через свої сталі зв`язки, отримав від ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з яким вони разом протягом 2008 -2011 років відбували покарання в державній установі виконання покарання - П`ятихатській виправній колонії № 122, який в свою чергу, є активним учасником даної терористичної організації, де виконує злочинну роль «військового інструктора» тренувального табору, розташованого на тимчасово непідконтрольній території Донецької області (м. Горлівка) пропозицію щодо вербування громадян України, з метою їх подальшого проходження т.зв. військової служби у складі незаконних збройних формувань (далі за текстом НЗФ) «ДНР» на тимчасово непідконтрольній території(м. Горлівка, Донецької області) з подальшим залученням до вчинення терористичних актів за грошову винагороду, тобто застосування зброї, з метою створення небезпеки для життя, здоров`я людей та настання інших тяжких наслідків, з метою порушення громадської безпеки, залякування населення, провокацію військового конфлікту та впливу на прийняття рішення органами державної влади.

Так, ОСОБА_3 реалізуючи свій злочинний умисел, діючи з корисливих мотивів в інтересах представників терористичної організації так званої «ДНР», прийняв протиправне рішення завербувати особу для вступу у незаконні збройні формування, для подальшого залучення до діяльності терористичної організації «ДНР», що виражається у формі збройного протистояння підрозділам ЗС України, задіяних у проведенні антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей.

Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи з метою залучення осіб до вчинення терористичного акту в інтересах терористичної організації «ДНР», ОСОБА_3 наприкінці червня 2017 року (більш точна дата досудовим розслідуванням не встановлена), знаходячись в м. Нікополь, Дніпропетровської області, запропонував громадянину України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 увійти до складу незаконного військового формування «ДНР» та запевнив останнього, що кожного тижня останньому буде виплачуватися заробітна плата в розмірі від 15 000 до 18 000 російських рублів, на що ОСОБА_7 , погодився. В свою чергу ОСОБА_7 , усвідомлюючи протиправний характер дій ОСОБА_3 , не маючи в дійсності за мету приймати участь у діяльності терористичної організації «ДНР», ініціативо повідомив органи СБ України про злочинні дії останнього.

З метою реалізації свого злочинного умислу ОСОБА_3 , приблизно в кінці квітня 2017 року (більш точна дата та час досудовим розслідуванням не встановлено) зателефонував з свого мобільного телефону ( НОМЕР_1 )на мобільний номер телефону ОСОБА_6 ( НОМЕР_2 ) повідомив йому про наявність завербованої особи та домовився з останнім про перетин лінії розмежування між Україною та тимчасово окупованою територією Донецької області через контрольно-пропускний пункт в`їзду виїзду «Майорське»,та про те, що його та громадянина ОСОБА_7 зустрінуть на тимчасово непідконтрольній території НЗФ т.зв. «ДНР» та проведуть до місця дислокації НЗФ т.зв. «ДНР», а саме до тренувального табору, розташованого на тимчасово непідконтрольній території Донецької областів м. Горлівка (точна місце досудовим розслідуванням не встановлено) та забезпечать всім необхідним, а саме: формою, зброєю та іншим.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел ОСОБА_3 05.09.2017 придбав за власні кошти на залізничній станції «Нікополь» в касі № НОМЕР_3 , за адресою: Дніпропетровська область, м. Нікополь, вул. Героїв Чорнобиля 54 два квитки собі та ОСОБА_7 на потяг з сполученням «Дніпро-Костянтинівка» Донецької області вагон № 14 місця 1 та 3.

07.09.2017 ОСОБА_7 та ОСОБА_3 , за вказівкою останнього,о 00 годині 56 хвилин виїхали з залізничного вокзалу Дніпро-Головний, за адресою: м. Дніпро, вул. Вокзальна площа, буд. 11, здійснили переїзд до залізничного вокзалу у м. Костянтинівка, Донецької області, що знаходиться за адресою: Донецька область,м. Костянтинівка, вул. Правобережна, 81, куди прибули о 05 годині 28 хвилин того ж дня. Після чого, ОСОБА_3 о 06 годині 17 хвилин зателефонував з свого мобільного телефону з номером телефону НОМЕР_4 ОСОБА_6 , та в ході розмови отримав від останнього розпорядження їхати до контрольно пропускного пункту в`їзду виїзду «Майорське» (далі за текстом КПП ВВ «Майорське») та перетнути лінію розмежування між територією України та тимчасового непідконтрольної території Донецької області де їх заберуть представники НФЗ «ДНР».

На виконання вказівок ОСОБА_6 того ж дня ОСОБА_3 повідомив ОСОБА_7 , що їм необхідно здійснити посадку до автобусу, що слідує до КПП ВВ «Майорське», так приблизно о 06 годині 30 хвилин(точний час досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_7 та ОСОБА_3 сіли до автобусу який прямував до КПП ВВ «Майорське» та приблизно о 7 годині (точний час досудовим розслідуванням не встановлено) приїхали до вказаного місця.

О 07 годині 30 хвилин 07.09.2017 року ОСОБА_7 та ОСОБА_3 зайняли місця у черзі на пішохідний прохід КПП ВВ «Майорське», після чого о 8 годині 10 хвилин підійшли до модуля № 50, який знаходиться на території КПП ВВ «Майорське» та подали свої документи для перевірки наявності підтвердження офіційного оформлення громадян України при перетині лінії зіткнення в зоні розмежування проведення антитерористичної операції в системі ГАД1П, після чого ОСОБА_3 та ОСОБА_7 були зупинені працівниками УСБУ у Дніпропетровській області.

Вказані дії ОСОБА_3 мають правову кваліфікацію за ч.1 ст. 258-4 КК України як сприяння вчиненню терористичного акту, а саме вербування особи з метою вчинення терористичного акту.

Під час досудового розслідування 29 вересня 2017 року у зазначеному кримінальному провадженні укладено угоду про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим. Відповідно до угоди обвинувачений ОСОБА_3 беззаперечно визнає свою вину і погоджується на призначення йому покарання за ч.1 ст.258-4 КК України у вигляді 5 років позбавлення волі, без конфіскації майна. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 3 (три) роки.

На підставі п 1), 2) ч. 1 ст. 76 КК України на ОСОБА_3 покладаються обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання.

В судовому засіданні сторони кримінального провадження вважали за можливе затвердити укладену угоду та просили про це суд.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження суд вважає, що угода може бути затверджена з наступних підстав.

Обвинувачений беззаперечно визнає свою вину, обставини викладені в обвинувальному акті та угоді, не оспорює законність та допустимість доказів, зібраних під час досудового розслідування, а також правильність кваліфікації його дій. Він цілком розуміє, що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести обставини щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, при цьому він має ряд прав, передбачених ст. 474 КПК України. Обвинувачений визнав свою вину, не оспорює допустимість і законність зібраних доказів, також правильно розуміє наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, характер кожного обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконаний у тому, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Кримінальне правопорушення, вчинене ОСОБА_3 має правильну правову кваліфікацію. Умови угоди не суперечать інтересам суспільства і обвинувачений може виконати взяті на себе зобов`язання відповідно до угоди. Узгоджена сторонами міра покарання відповідає загальним правилам призначення кримінальних покарань, встановлених Загальною частиною КК України і не суперечить інтересам суспільства.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 475 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 29 вересня 2017 року між обвинуваченим ОСОБА_3 і прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області, молодшим радником юстиції ОСОБА_4 по кримінальному провадженню №0000056, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18 липня 2017 року

ОСОБА_3 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.258-4 КК України та призначити йому покарання у вигляді 5 років позбавлення волі, без конфіскації майна.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 3 (три) роки. Відповідно до п 1), 2) ч. 1 ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_3 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_3 не обирався. Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Речові докази: паспорт громадянина України на ім.»я ОСОБА_3 серії НОМЕР_5 , картку фізичної особи платника податків на ім`я ОСОБА_3 ( ін. НОМЕР_6 ), мобільний телефон марки «Nokia» модель 2530 чорного кольору повернути власнику ОСОБА_3 .

Квитки № НОМЕР_7 та № НОМЕР_8 на потяг № 092 на ім`я ОСОБА_3 і гр. ОСОБА_8 , а також аркуш білого паперу з відтиском печатки червоного кольору з написом «України 07.09.1705 КПВВ031» - зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок суду може бути оскаржений відповідно до вимог ч. 4 ст. 394 КПК України протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Нікопольський міськрайонний суд.

Головуючий суддя: ОСОБА_1