н/п 1-кп/640/1009/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.12.2017 року Київський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
представника потерпілої особи - ОСОБА_4 ,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Борисоглібськ, Воронізької області, Російської Федерації, громадянина України, росіянина, освіти середньою-технічної, неодруженого, не працюючого, в силу ст. 89 КК України не судимого, без місця реєстрації, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , к.т. НОМЕР_1
у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 185 КК України, -
Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна ОСОБА_5 сховав вищевказані предмети до зовнішніх кишень куртки, що була одягнена на ньому, після чого пройшов через лінію кас та антикрадіжних воріт магазину «Брусничка», при цьому умисно не сплатив за вищевказані товари, намагаючись обернути їх, у такий спосіб, на свою користь.
Однак, довести свій злочинний намір до кінця ОСОБА_5 не зміг з причин, не залежних від його волі, оскільки був зупинений співробітником охорони супермаркету, який викрив його в скоєнні даного злочину.
В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 винуватим себе у вчиненні вказаного злочину, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 185 КК України, визнав повністю, щиро розкаявся, зазначив, що він розуміє вимоги закону, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, визначені ст. 473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосовано, в результаті затвердження угоди про примирення та наполягає на затвердженні угоди про примирення.
Враховуючи, що підозрюваний ОСОБА_5 та потерпіла особа під час досудового провадження досягли угоди про примирення, підписали її, при цьому ОСОБА_5 беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення за вказаних обставин, між ним та потерпілим була досягнута домовленість про призначення ОСОБА_5 покарання за ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 185 КК України у виді 240 годин громадських робіт.
У зв`язку з наведеним, суд має підстави розглянути дане провадження відповідно до положень ст. 473 КПК України.
Представник потерпілого ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні вказав, що угоду про примирення повністю підтримує та розуміє наслідки її укладення.
Суд переконався у добровільності укладення сторонами угоди і, що угода не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, обіцянок, дії будь-яких інших обставин ніж ті, які передбачені в угоді.
Судом достовірно встановлено, що:
1) умови угоди не суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, була застосована вірна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке передбачає можливість укладення угоди;
2) умови угоди не суперечать інтересам суспільства;
3) умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб;
4) відсутні обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися;
5) відсутня очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань;
6) наявні фактичні підстави для визнання винуватості.
Узгоджені сторонами вид і міра покарання не є такими, що не відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та даним про особи обвинувачених.
За таких обставин, суд, вивчивши надані матеріали, вислухавши пояснення обвинуваченого, думку прокурора, дійшов висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_5 вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 15, ч.1 ст. 185 КК України, тобто закінчений замах на таємне викрадання чужого майна / крадіжка /.
Згідно з положеннями ст. 12 КК України, скоєний злочин відноситься до категорії кримінальних правопорушень середньої тяжкості.
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 суд визнає щире каяття.
Обставин, що обтяжує покарання ОСОБА_5 , судом не встановлено.
З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що подану угоду належить затвердити, а ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України та призначити покарання передбачене угодою про примирення.
Позовних вимог по справі на заявлено.
Речових доказів по справі не має.
Судові витрати у сумі 396 грн. 00 коп. за проведення товарознавчої експертизи суд стягує з ОСОБА_5 на користь держави.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 не обирався.
Керуючись ст. ст. 368, 370, 474, 475 КПК України, суд , -
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 240 / двісті сорок / годин громадських робіт.
Позовні вимоги по справі не заявлені.
Речові докази по справі вважати повернутими потерпілому за охоронною розпискою.
Стягнути з ОСОБА_5 судові витрати у сумі 396 грн. 00 коп. за проведення товарознавчої експертизи на користь держави.
Міра запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 не обиралась.
Вирок може бути оскаржений обвинуваченим ОСОБА_5 , потерпілою особою, прокурором виключно з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України в апеляційний суд Харківської області через Київський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Суддя