УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 486/1576/17

Провадження № 1-кс/486/1/2018

19 січня 2018 року Южноукраїнський міський суд Миколаївської області

у складі: головуючої - судді- ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

з участю: прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

потерпілої - ОСОБА_5

захисника - ОСОБА_6

розглянувши заяву судді Южноукраїнського міського суду ОСОБА_7 про самовідвід у кримінальному провадженні №0000238 від 18.03.2017 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України

В С Т А Н О В И В:

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.01.2018 року в провадження судді ОСОБА_1 розподілена заява про самовідвід судді ОСОБА_7 у кримінальному провадженні №0000238 від 18.03.2017 року за обвинуваченям ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, яка передана судді 09.01.2018 року.

Суддя ОСОБА_7 в своїй заяві про самовідвід посилається на те, що він не може розглядати кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , оскільки він та обвинувачений близько тридцяти років перебувають у дружніх стосунках.

Суддя Южноукраїнського міського суду Миколаївської області ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, суд враховує його думку, викладену ним у його заяві про самовідвід

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні підтвердив факт знайомства з суддею ОСОБА_7 .

Потерпіла у судовому засіданні висловила думку про те, що суддя ОСОБА_7 не може розглядати їх справу, оскільки вона перебуває у дружніх стосунках з його дружиною.

Прокурор та захисник в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення самовідводу судді ОСОБА_7 .

З огляду на правову свідомість судді ОСОБА_7 , яку він висловив в заяві про самовідвід та її оформлення у вигляді заяви, свідчить про прийняте ним процесуальне рішення про самовідвід.

Суд виходить із вимог статті 369 КПК України, практики національних судів, міжнародної практики з принципу верховенства права, вважає, що будь-яке процесуальне рішення судді або слідчого судді в кримінальному провадженні повинно бути оформлено процесуальним документом, а в даному випадку, саме ухвалою судді.

З урахуванням судової практики процесуальне рішення про самовідвід не повинно переглядатися іншим суддею, так як це призводить до конфліктів між суддями. Суддя місцевого суду не може бути судом у справі свого колеги щодо обгрунтованості ним заявленого собі самовідводу, так як це суперечить міжнародним стандартам та закону України Про судоустрій і статус суддів. З огляду на це, на глибоке переконання суду, правова оцінка щодо заявленого самовідводу суддею місцевого суду може надаватися виключно Вищою радою правосуддя.

Правова позиція суду в даному вирішенні заяви про самовідвід судді збігається з практикою рішення ВАСУ від 17.11.2015 року К/800/41329/15, ухвалою Херсонського окружного адміністративного суду від 09.06.2015 року №821/1552/15-а та практикою місцевих судів, а саме: справа № 486/610/16-к, провадження №1-кс/486/102/2016, справа № 486/610/16-к, провадження №1-кс/486/94/2016, а також справа №486/939/16-к, провадження №1-кс/486/147/2016 (ухвали від 16.09.2016 року та від 10.10.2016 року). Суддя несе власну персональну відповідальність перед Вищою радою правосуддя за своє процесуальне рішення щодо самовідводу і не має необхідності усилювати це рішення, рішенням іншого судді, так як така практика призводить до негативних наслідків, а саме конфліктів між суддями місцевого суду, даремно витраченого процесуального часу та впливає на розумні строки розгляду справи. Різна правова позиція суддів призводить не до єдності судової практики, а до її різноманітності, що є неприпустимим.

Стаття 129 Конституції України визначає, що судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону.

Гарантії незалежності суддів, а також відповідальність за втручання у здійснення правосуддя та вплив на суд або суддів у будь-який спосіб закріплюється ст. 6 Закону України Про судоустрій і статус суддів.

Із системного аналізу наведених норм слідує, що незалежність є основною передумовою їх об`єктивності та неупередженості у зв`язку з чим будь-який вплив на суддю у тому числі з боку інших суддів є неприпустимим.

Суддя повинен виконувати свої професійні обовязки незалежно, виходячи виключно з фактів, установлених на підставі власної оцінки доказів, розуміння закону, верховенства права, що є гарантією справедливого розгляду справи в суді, не зважаючи на будь-які зовнішні впливи, стимули, загрози, втручання або публічну критику.

Якщо ж підходити до КПК України, саме з позиції букви закону, то в ньому можна знайти багато суперчностей, а тому, КПК України,зобов`язує розуміти й дух закону. Тлумачити КПК України слід з позиції верховенства права та практики ЄСПЛ.

Тому з метою дотримання положень п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, з урахуванням практики ЄСПЛ, яка є частиною національного законодавства і джерелом права, що підлягають застосуванню відповідно до ст. 9 Конституції України, ст.ст.1,8 КПК України, ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини, забезпечення об`єктивності, неупередженості та з метою справедливого розгляду кримінального провадження, суд вважає за необхідне передати кримінальне провадження №0000238 справа № 486/1576/17 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України до секретаріату суду для автоматизованого розподілу та виконання ст. 35 КПК України.

Керуючисьст. 129 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою ЄСПЛ, ст.ст. 35,372 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Передати кримінальне провадження №0000238 справа №486/1576/17 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України для здійснення автоматичного розподілу у зв`язку з прийнятим процесуального рішення про самовідвід судді ОСОБА_7 від 04.01.2018 року, який оформлений заявою.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Южноукраїнського міського суду ОСОБА_1