Справа № 132/3605/15-к
ВИРОК
ІМ`ЯМ УКРАЇНИ
23 жовтня 2017 р.

Калинівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Калинівка кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000367 від 2015 року, відносно: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не одруженого, не працюючого, студента 4-го курсу Немирівського коледжу будівництва та архітектури ВНАУ, раніше не судимого, -

по вчиненню кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 ч.2 КК України,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора Калинівської місцевої прокуратури Вінницької області ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , законного представника потерпілого ОСОБА_5 ОСОБА_6 , адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 05.07.2015 року біля 21:00, в порушення вимог п.2.1 а, Правил дорожнього руху України, не маючи посвідчення на право керування транспортним засобом, керуючи технічно справним мотоциклом марки «Viper ZS110», державний номер

НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_9 , рухаючись зі швидкістю близько 45

км/год. по проїзній частині вулиці Жовтневій с. Сальник, Калинівського

району Вінницької області, не вжив своєчасних заходів до зупинки

мотоцикла в момент об`єктивної появи в полі його зору пішохода

малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя

АДРЕСА_2 , який знаходився неподалік узбіччя з лівої

сторони дороги в напрямку руху мотоцикла, внаслідок чого здійснив на

останнього наїзд.

В результаті даної дорожньої пригоди малолітній ОСОБА_5 , відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 115 від 28.08.2015 року, отримав тілесні ушкодження у вигляді - «Поєднана травма». Відкрита черепно - мозкова травма - забій головного мозку легкого ступеню, лінійний перелом лобної кістки зліва, множинні скальповані рани голови, що згідно (п.2.1.3 «б» «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень») відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, оскільки являлися небезпечними для життя в момент заподіяння через наявність лінійного перелому лобної кістки зліва, ротаційний підвивих 1-го шийного хребця, що згідно (п.2.3.3 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень») відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я (понад 6, але не більше 21 дня) та множині садна тулуба і кінцівок, що згідно (п.2.3.Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень») відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Таким чином, водій ОСОБА_3 порушив вимоги п.12.3 Правил дорожнього руху (п.12.3 - у разі виникнення небезпеки для руху або шкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзд перешкоди). Крім того, після скоєння дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_3 , в порушення вимог п.2.10 Правил дорожнього руху України (п.2.10 у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний: негайно зупинити транспортний засіб і залишитися на місці пригоди), транспортний засіб не зупинив та залишивши місце пригоди зник.

Згідно висновку експерта №479а від 05.10.2015 року встановлено, що в ситуації, яка склалася, водій мотоцикла марки «Viper ZS110», державний номер НОМЕР_1 ОСОБА_3 , мав технічну можливість попередити наїзд на пішохода шляхом виконання вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України.

З технічної точки зору в діях водія мотоцикла «Viper ZS110», державний номер НОМЕР_1 ОСОБА_3 вбачається невідповідність технічним вимогам п. 12.3 Правил дорожнього руху України, яка знаходиться в причинному зв`язку з виникненням події даної дорожньо-транспортної пригоди.

Прокурор по справі ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримала обставини, викладені в обвинувальному акті даного кримінального провадження щодо повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 ч.2 КК України, відносно ОСОБА_3 .

Враховуючи думку учасників судового провадження щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню, та порядку їх дослідження, суд вважає необхідним допитати в судовому засіданні обвинуваченого ОСОБА_3 , законного представника потерпілого ОСОБА_5 ОСОБА_6 , свідків згідно реєстру матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні, а також дослідити долучені до матеріалів кримінального провадження докази та документи, що характеризують обвинуваченого ОСОБА_3 .

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненому визнав частково. Суду показав, що 5 липня 2015 року біля 21:00 він рухався мотоциклом марки «Viper ZS110», державний номер

НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_9 , приблизно із швидкістю 45 км/год. по проїзній частині вулиці Жовтневій с. Сальник, Калинівського району Вінницької області в сторону заправки АЗС. Згадавши, що забув кошти, повертався назад додому. Коли проїзджав по вулиці, то побачив дітей. Одна дитина почала перебігати з правої сторони дорогу і щоб уникнути зіткнення він повернув руля вліво, однак дитина не зупинилась і він на неї наїхав. Дитину побачив перед собою приблизно за 5 метрів. Після цього він проїхав ще біля 5 метрів і зупинився. До дитини почали підбігати люди і він, злякавшись, поїхав з місця пригоди. Про дану дорожню пригоду він розповів вдома матері, яка намагалась допомогти потерпілим матеріально. В подальшому його мати передала на лікування дитини 1 200 гривень та оплатила медичну страховку в сумі 500 грн. Вину визнає частково, оскільки не мав наміру вчинити наїзд на дитину. Пред`явлені до нього позовні вимоги про відшкодування матеріальної та моральної шкоди визнає частково. У вчиненому щиро розкаюється та просить його суворо не карати.

Незважаючи на часткове визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_3 , його винуватість у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, встановлених судом, знайшла своє повне підтвердження в судовому засіданні, зокрема, у показаннях законного представника потерпілого та свідків.

Так, законний представник малолітнього потерпілого ОСОБА_5 ОСОБА_6 в судовому засіданні показала, що ОСОБА_10 є її рідним сином. На той час, коли мала місце дорожньо-транспортна пригода, вона знаходилася в м.Київ з меншою дитиною на лікуванні. 5 липня 2015 року її повідомили, що сталася дорожня пригода в якій постраждав її син ОСОБА_11 . Коли вона приїхала, то дитина знаходилась в нейрохірургічному відділенні лікарні в м. Вінниці. Чоловік і дідусь ОСОБА_11 розповіли, що в той день на вулиці гралося біля 10 дітей різного віку. Коли її син знаходився на узбіччі дороги, щоб перейти дорогу та взяти іграшку, то ОСОБА_3 , керуючи мотоциклом, збив ОСОБА_11 , проволікши його по дорозі, і зупинився значно далі ніж пояснює. Згодом мати обвинуваченого заплатила страховку в сумі 500 грн. та дала 1200 грн. на обстеження в м. Вінниці, про що її чоловік написав розписку. Тому пред`явлені позовні вимоги про стягнення з ОСОБА_3 матеріальної шкоди підтримує частково за виключенням тих сум, які було надано матір`ю обвинуваченого на лікування. В частині відшкодуванням моральної шкоди позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Просить призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні показала, що вона працює завідуючою сектором опіки і піклування служби у справах дітей Калинівської РДА. В ході досудового розслідування була запрошена слідчим на допит неповнолітньої дитини ОСОБА_13 , який розповідав про те як на нього було вчинено наїзд мотоциклом. Спочатку дитина не йшла на контакт, однак потім за допомогою іграшок почала розповідати про обставини ДТП. Неповнолітній ОСОБА_11 розповідав, що спочатку він перейшов дорогу і грався з дівчинкою. Потім вони з дівчинкою повернулися і гралися на пісочниці. Коли він знаходився на узбіччі дороги, на нього було скоєно наїзд мотоциклом, після чого даним транспортним засобом його було ще протягнуто по дорозі. Обставини ДТП дитина розповідала і показувала на прикладі іграшкових машинок. Тиск на дитину не чинився, а вона все показувала самостійно.

Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні показала, що 05.07.2015 року біля 21 год. біля її домогосподарства в с. Сальник гралися діти. Потім почула крик дідуся ОСОБА_15 . Коли вона вибігла на вулицю, то побачила як притормозив мотоцикл, однак не зупинився, водій оглянувся та поїхав далі. Після цього вона побачила на узбіччі дороги ОСОБА_13 , який був у крові. Згодом дитину завезли в лікарню. Потім вона повідомила в міліцію. Моменту удару не бачила.

Свідок ОСОБА_16 в судовому засіданні показала, що в липні 2015 року у вечірній час ОСОБА_3 на мотоциклі було вчинено наїзд на дитину. Самої дорожньо-транспортної пригоди вона не бачила. Однак, через деякий час працівниками міліції вона була запрошена як понята при проведенні слідчого експерименту, де малолітній ОСОБА_10 показував, що він стояв біля пісочниці і хотів перейти дорогу на іншу сторону. На прикладі іграшкових машинок він показував, як його збив мотоцикліст і його просунув по дорозі. В момент зіткнення він показував, що був на узбіччі. Тиску на дитину не було.

Свідок ОСОБА_17 в судовому засіданні показала, що потерпілий ОСОБА_11 є її внуком. 05.07.2015 року у вечірній час вона знаходилась за місцем свого проживання. Внук грався біля домогосподарства у пісочниці поруч з яким був дідусь, її чоловік - ОСОБА_15 . Через деякий час вона почула як їде мотоцикл, а потім крик. Коли вийшла на вулицю, то побачила як закривавленого внука на руках ніс дідусь, який кричав «Стій куди ти їдеш» до чоловіка на мотоциклі. Як згодом стало відомо це був місцевий житель ОСОБА_18 .

Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні показав, що 05.07.2015 року бачив як протягом дня ОСОБА_18 з великою швидкістю їздив мотоциклом по вулиці. Біля 21 год. він почув як знову ОСОБА_3 проїхав мотоциклом. Його внук ОСОБА_11 разом з іншими дітьми грався біля домогосподарства у пісочниці. Коли він вийшов на вулицю, то побачив, що дитина стояла на краю дороги і в цей час ОСОБА_3 наїхав на ОСОБА_11 мотоциклом, протягнувши його біля 6-8 метрів. Після цього він підбіг до дитини та припідняв її, а ОСОБА_3 , не зупинившись, поїхав далі. Після цього дитину відвезли до лікарні.

Свідок ОСОБА_19 в судовому засіданні показала, що вона працює завідувачем відділу освіти Калинівської РДА. 23.10.2015 року вона була залучена слідчим до слідчого експерименту в с. Сальнику біля подвір`я ОСОБА_20 . В ході проведення слідчого експерименту малолітній ОСОБА_11 був насторожений і їй прийшлося розговорити дитину. Коли винесли дитині іграшкові машинки, то хлопчик показав, що він стояв на узбіччі дороги біля насипу піску, коли на нього наїхав мотоцикл, а також наскільки ОСОБА_3 протягнув його мотоциклом після наїзду.

Свідок ОСОБА_21 в судовому засіданні показав, що приблизно у вересні 2015 року він був запрошений працівниками міліції як понятий при тому, як проводився слідчий експеримент із ОСОБА_3 в ході якого останній розказував та показував як було вчинено наїзд мотоциклом на малолітнього ОСОБА_13 .

Аналогічні показання в судовому засіданні дав свідок ОСОБА_22 .

Свідок ОСОБА_23 в судовому засіданні показав, що приблизно 17 липня 2015 року його було запрошено працівниками міліції як понятого при тому як оглядали транспортний засіб мотоцикл. При огляді вказаного мотоцикла на ньому були виявлені пошкодження. Потім він прочитав протокол і розписався.

Аналогічні показання в судовому засіданні дав свідок ОСОБА_24 .

Неповнолітній свідок ОСОБА_25 , яка була допитана в судовому засіданні у присутності матері ОСОБА_26 та психолога ОСОБА_19 , в судовому засіданні показала, що 5 липня 2015 року у вечірній час вона гралася з дітьми у пісочниці. Коли ОСОБА_10 пішов за іграшкою, то його збив мотоцикл. Після цього дідусь ОСОБА_11 кричав, щоб чоловік на мотоциклі зупинився, однак він поїхав. Мотоцикл після того як збив ОСОБА_11 зупинився приблизно через 10 м. Біля дітей дорослих не було.

Свідок ОСОБА_27 в судовому засіданні показав, що ОСОБА_11 є його сином. В той день він був вдома та працював по господарству. Бачив як ОСОБА_3 неодноразово їздив мотоциклом по дорозі з великою швидкістю. Його син ОСОБА_11 разом з іншими дітьми гралися у пісочниці на вулиці. Біля ОСОБА_11 знаходився дідусь. Він зайшов до будинку, а потім почув крик «Стій». Вийшовши на вулицю, він побачив, що ОСОБА_11 лежить на землі у крові. Дідусь сказав, що ОСОБА_11 збив мотоциклом ОСОБА_28 . Після цього автомобілем дитину відвезли в лікарню, де надали їй меддопомогу. Потім вони поїхали до ОСОБА_28 , однак його вдома не було. Згодом він поїхав в міліцію і написав заяву про вчинений злочин. Коли син знаходився у лікарні, то мати ОСОБА_28 дала 1200 грн. на лікування. Також обвинувачений просив вибачення.

Свідок ОСОБА_29 в судовому засіданні показала, що в 2015 році вона була запрошена працівниками міліції як понята при тому, як проводився слідчий експеримент в ході якого малолітній ОСОБА_10 розказував та показував про те, що коли він грався у пісочниці, яка розташована приблизно на відстані 1,5 м. від дороги, то на нього наїхав мотоцикл, який проволік його ще біля 8 метрів. Дитина все розповідала сама добровільно без будь-якого тиску.

Свідок ОСОБА_30 в судовому засіданні показав, що з ОСОБА_3 проживає на одній вулиці та неодноразово йому робив зауваження, щоб він не ганяв на мотоциклі, оскільки на вулиці бігає багато дітей. Потім йому стало відомо, що ОСОБА_3 вчинив ДТП.

Незважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненому визнав частково його вина у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, повністю підтверджується дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами та документами, наданими прокурором, а саме: заявою ОСОБА_27 , адресованою начальнику Калинівського РВ УМВС України у Вінницькій області від 05.07.2015 року про вжиття заходів щодо ОСОБА_3 , який на мопеді збив його сина ОСОБА_13 ; протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 05.07.2015 року, фото таблицею до протоколу та план-схемою; протоколом огляду транспортного засобу мотоцикла марки «Viper ZS110», державний номер НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_9 , від 17.07.2015 року в ході огляду якого було виявлено сліди подряпин та тріщин та фото таблицею до протоколу; постановою про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 20.07.2015 року; протоколом проведення слідчого експерименту від 16.09.2015 року за участю свідка ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_7 , у присутності понятих ОСОБА_22 та ОСОБА_21 та план-схемою ДТП, в ході якого ОСОБА_3 добровільно, без застосування до нього психологічного тиску розказував та показував, як, яким чином та при яких обставинах він здійснив наїзд на малолітнього ОСОБА_11 ; протоколом проведення слідчого експерименту від 15.12.2015 року за участю підозрюваного ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_7 , у присутності понятих ОСОБА_31 та ОСОБА_32 з якого вбачається, що ОСОБА_3 від проведення слідчого експерименту відмовився у зв`язку з тим, що повністю підтримує слідчий експеримент, який був проведений з ним 16.09.2015 року та нічого нового доповнити не може; протоколом проведення слідчого експерименту від 23.10.2015 року за участю потерпілого ОСОБА_5 , законного представника ОСОБА_6 , спеціаліста НДЕКЦ ОСОБА_33 , процесуального керівника ОСОБА_4 , дитячого психолога ОСОБА_19 , у присутності понятих ОСОБА_16 та ОСОБА_29 в ході якого малолітній ОСОБА_5 розповідав, що 05.07.2015 року біля 21 години він спільно з дітьми грався біля скамейки, що напроти його домогосподарства. Через деякий час він вирішив перейти дорогу до свого домогосподарства та взяти іграшку. Переходячи дорогу він побачив, що із сторони вул. Весела на великій швидкості їхав мотоцикл, який на нього наїхав та проволік декілька метрів; фото таблицею до протоколу та план-схемою; висновком авто технічної експертизи №479а від 05.10.2015 року відповідно до якого в ситуації, яка склалася, при технічних параметрах, вказаних в постанові про призначення експертизи та тих, що містяться в протоколі слідчого експерименту, водій мотоцикла «Viper ZS110» ОСОБА_3 мав технічну можливість попередити наїзд на пішохода шляхом виконання вимог п.12.3 Правил дорожнього руху та з технічної точки зору причиною виникнення даної ДТП стала невідповідність дій водія мотоцикла «Viper ZS110» ОСОБА_3 вимогам п.12.3 Правил дорожнього руху; висновком судово-медичної експертизи №115 від 30.07.2015 року, відповідно до якого згідно наданих медичних документів у ОСОБА_5 під час стаціонарного лікування з 05.07.2015 року по 06.07.2015 року у Калинівській ЦРЛ та з 06.07.2015 року по 26.07.2015 року у Вінницькій обласній дитячій клінічній лікарні були виявлені тілесні ушкодження «Поєднана травма. Відкрита черепно-мозкова травма забій головного мозку легкого ступеню, лінійний перелом лобної кістки зліва; множинні скальповані рани голови. Ротаційний підвивих 1-го шийного хребця. Множинні садна тулуба, кінцівок. Відкрита черепно-мозкова травма забій головного мозку легкого ступеню, лінійний перелом лобної кістки зліва; множинні скальповані рани голови являлись небезпечною для життя в момент заподіяння через наявність лінійного перелому лобної кістки зліва, тому належить до тяжких тілесних ушкоджень, виникла від дії тупого твердого предмету (предметів), по давності утворення можуть відповідати терміну дорожньо-транспортної пригоди, вказаному у постанові про призначення експертизи 05.07.2015 р. Ротаційний підвивих 1-го шийного хребця належить до категорії легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я (понад 6, але не більше 21 дня). Множинні садна тулуба, кінцівок належать до категорії легких тілесних ушкоджень.

Таким чином, аналізуючи та оцінюючи досліджені в судовому засіданні докази з точки зору належності, допустимості та достовірності, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєнні кримінального правопорушення за обставин, встановлених у вироку, доведена. При цьому суд вважає, що скоєння ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, повністю доводиться дослідженими в судовому засіданні доказами, які є взаємопов`язаними, повністю узгоджуються між собою та в своїй сукупності є достатніми для доведення винуватості ОСОБА_3 та прийняття відповідного процесуального рішення. З огляду на це, показання обвинуваченого, дані в судовому засіданні, в яких ОСОБА_3 свою вину у вчиненому визнає частково, суд вважає повністю спростованими та розцінює їх як спосіб його захисту з метою уникнути відповідальності за скоєний ним злочин.

Оцінюючи в сукупності всі обставини по справі, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, доведена і його дії правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до ст.66 КК України, суд визнає його щире каяття у вчиненні кримінального правопорушення.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до ст.67 КК України, є вчинення злочину щодо малолітнього.

В ході досудового розслідування відносно обвинуваченого ОСОБА_3 заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

По даному кримінальному провадженню законним представником малолітнього потерпілого ОСОБА_5 - ОСОБА_6 14.01.2016 року було заявлено позовні вимоги до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України (т.1 а.с.18-20). Зокрема, позивачка просила стягнути з ОСОБА_3 на свою користь 7379 грн.39 коп. витрат по відшкодуванню матеріальної шкоди, а також 250 тис. грн. по відшкодуванню моральної шкоди.

18.08.2016 року позивачкою ОСОБА_6 було подано заяву про збільшення позовних вимог (т.1 а.с.119-120), відповідно до якої позивачка просила стягнути з ОСОБА_3 на свою користь та користь дитини 11 470 грн. 10 коп. витрат по відшкодуванню матеріальної шкоди, а також 250 тис. грн. по відшкодуванню моральної шкоди.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд вважає, що позов ОСОБА_6 в частині відшкодування матеріальної шкоди підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Так, в судовому засіданні було достовірно встановлено, що внаслідок ДТП, яка мала місце 05.07.2015 року малолітнього сина позивачки ОСОБА_5 з тілесними ушкодженнями було доставлено в Калинівську ЦРЛ, а згодом до Вінницької обласної дитячої клінічної лікарні, де він проходив курс лікування у стаціонарі з 06 липня 2015 року по 16 липня 2015 року, що підтверджується ксерокопіями виписок із медичних карток амбулаторного (стаціонарного) хворого (т.1 а.с.21-23). Крім того, малолітній ОСОБА_5 неодноразово знаходився на стаціонарному лікуванні в дитячому неврологічному відділенні №4 ВОПНЛ ім. акад. О.І. Ющенка, а саме: з 15.03.2016 року по 25.03.2016 року, з 26.04.2016 року по 06.05.2016 року, з 23.02.2017 року по 07.03.2017 року, з 01.08.2017 року по 11.08.2017 року, що підтверджується ксерокопіями епікризів ОСОБА_5 (т.2 а.с.107-110). Також позивачкою на відновлення здоров`я сина було проведено ряд обстежень, в тому числі, обстеження крові потерпілого та комп`ютерна томографія (т.1 а.с.122-125). За вищевказані періоди позивачкою витрачено кошти в сумі 11 470 грн.10 коп., що підтверджується договором добровільного страхування медичних витрат, а також фіскальними чеками (т.1 а.с.25-28, 121-128).

Однак, враховуючи те, що батьками обвинуваченого ОСОБА_3 06.07.2015 року було надано кошти в сумі 1 200 грн. на лікування ОСОБА_5 , що підтверджується ксерокопією розписки, наданої ОСОБА_27 (т.2 а.с.14), тому суд вважає необхідним відмінусувати дану суму від загальної суми позовних вимог ОСОБА_6 .

Також позивачка ОСОБА_6 в судовому засіданні підтвердила той факт, що батьками обвинуваченого ОСОБА_3 було проплачено страховку в сумі 500 грн., які також суд вважає необхідним відмінусувати від загальної суми позовних вимог ОСОБА_6 .

Таким чином, з обвинуваченого ОСОБА_3 суд вважає необхідним стягнути на користь позивачки ОСОБА_6 9 770 грн.10 коп. по відшкодуванню матеріальної шкоди.

Також законним представником малолітнього ОСОБА_5 - ОСОБА_6 до обвинуваченого ОСОБА_3 заявлено позовні вимоги про відшкодування 250 тис. грн. моральної шкоди.

У відповідності до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Як передбачено ч.3 ст.23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

При визначенні розміру грошового відшкодування моральної шкоди цивільній позивачці ОСОБА_6 , суд, у відповідності до ст.23 ЦК України, враховує тяжкість вчиненого злочину, який відноситься до категорії тяжких, необережну форму вини ОСОБА_3 , відсутність у нього самостійного заробітку, глибину душевних страждань позивачки. Також суд враховує, що внаслідок протиправних дій відповідача завдана суттєва шкода здоров`ю малолітнього сина позивачки, дитина зазнала фізичних страждань та болю внаслідок ушкодження здоров`я, які не припинилися по даний час. Тривалий час лікування дитини, яке на даний час ще не закінчено, повного відновлення здоров`я дитини не відбулося, постійні головні болі, підвищений нервовий стан дитини, погіршення зору. По даний час ОСОБА_11 боїться знаходитися будь-де без присутності дорослих. До цього часу лікарем встановлено лікування у психіатра, окуліста, нейрохірурга. На час розгляду справи здоров`я дитини не відновлено, попереду ще тривалий період лікування та реабілітації.

З врахуванням вищевикладеного, а також вимог розумності та справедливості, суд вважає необхідних стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь позивачки ОСОБА_6 25 тис. грн. по відшкодуванню моральної шкоди.

Заперечення проти цивільного позову захисника обвинуваченого ОСОБА_3 -адвоката ОСОБА_7 суд оцінює критично, оскільки вони не відповідають дійсності та спростовуються матеріалами кримінального провадження та дослідженими в судовому засіданні доказами.

Розмір витрат на залучення експертів (експертиза технічного стану транспортного засобу, авто технічні експертизи) становить 1473 грн.12 коп., які підлягають стягненню в доход держави з обвинуваченого ОСОБА_3 .

Речовий доказ по справі: мотоцикл марки «Viper ZS110», державний номер НОМЕР_1 підлягає поверненню законному володільцю: ОСОБА_9 , жителю АДРЕСА_1 .

При обранні виду і міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує, що він вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується по місцю проживання та навчання, тяжкість вчиненого злочину, який відноситься до категорії тяжких, необережну форму вини ОСОБА_3 , під час розгляду справи у суді свідомо і неухильно дотримувався загальноприйнятих норм і правил поведінки, має постійне місце проживання, тому беручи до уваги зазначені обставини в їх сукупності, суд приходить до висновку про істотне зниження ступені небезпечності обвинуваченого для суспільства, що дає підставу для висновку суду про те, що виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень обвинуваченим можливе без ізоляції його від суспільства.

З врахуванням наведених обставин, суд вважає необхідним обвинуваченому ОСОБА_3 обрати покарання у виді позбавлення волі без позбавленням права керувати транспортними засобами і відповідно до ст.75 КК України звільнити його від відбування призначеного покарання з випробуванням.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України ( в ред. 2012 року), суд -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_3 визнати винним по ст. 286 ч.2 КК України і призначити йому покарання у виді 5 років позбавлення волі без позбавленням права керувати транспортними засобами.

Відповідно до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки.

У відповідності до ч.1 п.п.1, 2 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки:

періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Цивільний позов задовольнити частково.

Стягнути із засудженого ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 9 770 грн.10 коп. по відшкодуванню матеріальної шкоди та 25 тис. грн. по відшкодуванню моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

В іншій частині позов ОСОБА_6 залишити без задоволення у зв`язку з безпідставністю заявлених вимог.

Стягнути із засудженого ОСОБА_3 на користь держави 1473 грн.12 коп. процесуальних витрат, пов`язаних із залученням експерта.

Речовий доказ по справі: мотоцикл марки «Viper ZS110», державний номер НОМЕР_1 повернути законному володільцю: ОСОБА_9 , жителю АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст. 532 КПК України вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Відповідно до ст. 395 КПК України вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Вінницької області через Калинівський районний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку можна отримати в порядку, визначеному ст. 376 КПК України.

Суддя: