Справа № 548/1860/17
Провадження №1-кп/548/193/17
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 січня 2018 року м. Хорол
Хорольський районний суд Полтавської області
в складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника - адвоката ОСОБА_5 ,
представника потерпілого ВП «СТ Зоря» ТОВ Агрофірма «Хорольська» - ОСОБА_6 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта не повна середня, не працюючого, не одруженого, на утриманні непрацездатних осіб не має, не військовозобов`язаного, інвалідності не має, раніше не судимого, застосовувались примусові заходи медичного характеру постановою Хорольського районного суду від 11.09.2003 року на підставі ст. 420, 421 КПК України справу закрито та передано під нагляд матері з обов`язковим медичним наглядом, постановою Хорольського районного суду від 17.10.2007 року застосовані примусові заходи медичного характеру у вигляді амбулаторного лікування у лікаря-психіатра,
в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.185, ч. 2 ст.185 КК України,
ОСОБА_4 у с.Староаврамівка Хорольського району Полтавської області скоїв кримінальні правопорушення при слідуючих обставинах.
Так, ОСОБА_4 26 жовтня 2017 року близько 15 год., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в будинку ОСОБА_7 , який розташований за адресою АДРЕСА_2 , де після розпивання спиртних напоїв разом із співмешканцем останньої ОСОБА_8 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , скориставшись тим, що ОСОБА_8 заснув та не міг бачити його дій, умисно, з корисливих спонукань, шляхом вільного доступу, таємно викрав вищевказаний цифровий ефірний приймач з функцією відеозапису марки «Romsat Т2550», вартість якого згідно висновку експерта №0711/1 від 07.11.2017 року становить 290,42 грн., який поклав до своєї куртки та пішов з господарства.
Цього ж дня викрадений цифровий ефірний приймач з функцією відеозапису марки «Romsat Т2550» ОСОБА_4 продав місцевій мешканці ОСОБА_9 , таким чином, розпорядившись викраденим ним чужим майном на власний розсуд.
Своїми умисними діями ОСОБА_4 , завдав ОСОБА_7 матеріальної шкоди на суму 290,42 грн.
Крім цього, ОСОБА_4 21 грудня 2017 року близько 11:00 год., перебуваючи на території напівзруйнованого приміщення недіючої пилорами, належної ВП «СТ «Зоря» ТОВ Агрофірма «Хорольська», яка розташована в с.Староаврамівка Хорольського району, де реалізуючи свій злочинний умиселза допомогою заздалегідь приготованих ручної пилки для металу та ключів, умисно, повторно, з корисливих спонукань, таємно з непрацюючого обладнання шляхом відкручування частин механізму викрав брухт чорного металу вагою 39,400кг. вартістю 236 грн. 40 коп. (вартість одного кілограма брухту чорного металу згідно довідки становить 6 грн.), та алюмінієві відрізи з проводів вагою 1,500 кг, вартістю 39 грн. (вартість одного кілограма алюмінію згідно довідки становить 26 грн.).
Викрадену частину металобрухту вагою 19, 400 кг. та обрізані від гумової обмотки з проводів алюмінієві відрізи ОСОБА_4 помістив до двох господарських сумок та в той же день на велосипеді відвіз на металоприймальний пункт в АДРЕСА_3 , а мішок з викраденим металобрухтом вагою 20,500 кг. сховав в чагарниках, які росли поруч, з метою подальшої здачі на металоприймальний пункт, таким чином розпорядився викраденим майном на власний розсуд.
Своїми умисними діями ОСОБА_4 завдав ВП «СТ «Зоря» ТОВ Агрофірма «Хорольська» матеріальної шкоди на загальну суму 275 грн. 40 коп.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 підтвердив всі обставини скоєння злочину, свою вину в скоєному визнав повністю, пояснення дав аналогічні до фабули обвинувачення, щиро розкаявся у скоєному, просить його суворо не карати.
Отже, своїми умисними діями, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), обвинувачений ОСОБА_4 вчинив умисний злочин, передбачений ч.1 ст. 185 КК України, а своїми умисними діями, які виразилися в таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, обвинувачений ОСОБА_4 вчинив умисний злочин, передбачений ч.2 ст.185 КК України, тому його дії вірно кваліфіковані за цими статтями Кримінального кодексу України.
Згідно акту судово психіатричного експерта № 546 від 30.11.2017 року:
1)ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на даний час будь-яким хронічним психічним захворюванням не страждає, як і не виявляє ознак тимчасового розладу психічної діяльності чи іншого хворобливого стану психіки, а виявляє ознаки вродженого недоумства у вигляді легкої розумової відсталості, олігофренія в помірно вираженому ступені дебільності/, ускладнена вживанням алкоголю із згубними наслідками.
2)В період часу, до якого відноситься інкриміноване йому протиправне діяння підекспертиний будь-яким хронічним психічним захворюванням не страждав, як і не знаходився в стані тимчасового розладу психічної діяльності.
3)Через наявний психічний розлад підекспертний не був здатний повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними в період часу, до якого відноситься інкриміноване йому протиправне діяння.
4)Під дію п.2, ч.3 ст.19 КК України не підпадає, а підпадає під дію ч.1 ст.20 КК України.
5)Згідно ч.2 ст.20 та ч.2 ст.94 КК України підекспертний потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.
Відповідно до ч. 2 ст. 20 КК України визнання особи обмежено осудною враховується судом при призначенні покарання і може бути підставою для застосування примусових заходів медичного характеру. Надання в примусовому порядку амбулаторної психіатричної допомоги застосовується щодо осіб, які мають психічні розлади, наявність яких саме і є критерієм обмеженої осудності (ч. 1 ст. 20, ч. 2 ст. 94 КК України). Своєрідність зазначеної психіатричної допомоги полягає в тому, що вона надається обмежено осудним особам у примусовому порядку одночасно з відбуванням покарання, призначеного за вироком суду. Така допомога може надаватися таким особам незалежно від виду призначеного їм покарання. Якщо воно пов`язане з позбавленням волі, то здійснення зазначеного примусового заходу медичного характеру покладається на медичну службу кримінально-виконавчих установ, а якщо не пов`язане, - на психіатричні заклади охорони здоров`я за місцем проживання засуджених.
Враховуючи викладені обставини, суд згідно з ч. 2 ст. 504 КПК України, з урахуванням ступеню тяжкості вчинених кримінальних правопорушень обвинуваченим, даних про його особу, обставин кримінального провадження, висновку судової психіатричної експертизи, думки учасників процесу, які вважають можливим застосувати до обвинуваченого примусові заходи медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку за місцем його проживання, а також положення ч. 2 ст. 96 КК України, суд приходить до висновку про необхідність врахувати стан обмеженої осудності обвинуваченого як підставу для застосування до нього примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги за місцем проживання.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 за ч. 1 ст.185, ч. 2 ст.185 КК України, суд, керуючись ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття у вчиненому та активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.1 ст.185 КК України, відповідно до ст. 67 КК України, є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
Суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_4 має молодий вік, є обмежено осудним, не є інвалідом, за місцем проживання характеризується позитивно, щиро розкаявся в скоєному, активно сприяв розкриттю злочину,добровільно відшкодував завдані збитки, а також враховуючи думку потерпілої ОСОБА_7 ,яка в письмовій заяві до суду вказала, що на суворій мірі покарання не наполягаєта представника потерпілого ВП «СТ Зоря» ТОВ Агрофірма «Хорольська» - ОСОБА_6 ,який в судовому засіданні вказав, що на суворій мірі покарання не наполягає, суд враховує також те, що шкода завдана потерпілим відшкодована повністю.
Беручи до уваги викладене, суд дійшов висновку про можливість та доцільність застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 , при призначенні йому покарання за ч. 2 ст. 185 КК України ст.69 КК України, призначивши йому більш м`яке покарання ніж передбачено санкцією статті ч.2 ст.185 КК України, а саме у виді громадських робіт, про що в судовому засіданні прохала і прокурор ОСОБА_3 , обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник - адвокат ОСОБА_5 .
Крім цього, остаточне покарання за сукупністю злочинівдля обвинуваченого ОСОБА_4 слід визначити на підставі ст.70 ч.1 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, так як він скоїв декілька злочинів передбачених ст.ст. 185 ч.1, 185 ч.2 КК України.
Обрані обвинуваченому вид та міра покарання, за переконанням суду, відповідають не тільки тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, обставинам справи, але й особі обвинуваченого, є обґрунтованими та будуть відповідати цілям покарання.
З врахуванням акту судово психіатричного експерта, а також скоєного суспільно-небезпечного діяння, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку, яка буде надаватися одночасно з відбуванням покарання, призначеного за вироком суду.
Враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_4 , суд приходить до висновку про відсутність підстав обрання відносно нього запобіжного заходу.
Цивільний позов по даному кримінальному провадженню не заявлено.
Судові витрати по даному кримінальному провадженню відсутні.
Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. 31, 176-179, 369 371, 373 376, 394, 395 КПК України, суд -
З А С У Д И В :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченихст.ст. 185 ч.1, 185 ч.2 КК України, та призначити йому покарання:
- по ч.1 ст.185 КК України у виді 80 (вісімдесяти) годин громадських робіт;
- по ч.2 ст.185 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді 90 (дев`яноста) годин громадських робіт.
Відповідно до ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 90 (дев`яноста) годин громадських робіт.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не застосовувати.
Застосувати відносно ОСОБА_4 примусові заходи медичного характеру у виді амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку за місцем проживання.
Відповідно до ст.100 КПК України речові докази по даному кримінальному провадженню цифровий ефірний приймач з функцією відеозапису марки «Romsat Т2550», який переданий на зберігання потерпілій ОСОБА_7 ,- передати їй у власність анулювавши схоронну розписку; 2 гаїчних ключі НОМЕР_1 та НОМЕР_2 , металеву пилку, які знаходяться на зберіганні у камері зберігання речових доказів Хорольського ВП ГУНП в Полтавській області, - знищити; металевий шків, брухт чорного металу вагою 19,400 кг. та 1,5 кг. алюмінію, які знаходяться на зберіганні у камері зберігання речових доказів Хорольського ВП ГУНП в Полтавській області,- передати у власність ВП «СТ Зоря» ТОВ Агрофірма «Хорольська».
Згідно зі ч. ч. 6, 7 ст. 376 КПК України копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляції через Хорольський районний суд Полтавської області.

Головуючий: ОСОБА_1