Справа № 467/747/17
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16.11.2017 року Арбузинський районний суд Миколаївської області в складі :

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Арбузинка Миколаївської області заяву потерпілої ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження у зв`язку з відмовою від обвинувачення в рамках кримінального провадження № 0000257 від 19 червня 2017 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лазовськ, Лазовського району, Молдова, громадянина України, освіта середня спеціальна, не працюючого, не одруженого, зареєстрований за адресою : АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою : АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

Прокурор висунув ОСОБА_4 обвинувачення у тому, що 19 червня 2017 року близько 01 год. 20 хв. він, перебуваючи в будинку по АДРЕСА_3 , таємно, шляхом вільного доступу, скоїв крадіжку мобільного телефону BRAVIS F 180 ring IMEI НОМЕР_1 та IMEI НОМЕР_2 , вартістю 400,00 грн. із сім-картою оператору телекомунікаційних послуг мобільного зв`язку «Київстар», вартістю 25,00 грн., яким розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 425,00 грн.

Дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.1 ст. 185 КК України.

Допитаний в судовому засіданні 25 вересня 2017 року обвинувачений ОСОБА_4 показав суду, що 19 червня 2017 року близько 02.00 години він зайшов на подвір`я домоволодіння по АДРЕСА_3 , так як хотів поговорити з потерпілою. Двері до будинку були відчинені, однак потерпіла та її матір в цей час спали. Він взяв телефон, який знаходився на столі в кімнаті, де спала потерпіла, після чого вийшов на вулицю. В цей час почув як потерпіла кричала, щоб він повернув телефон, однак він пішов з ним додому. Вранці міліція вилучила в нього викрадений у потерпілої мобільний телефон.

Допитана в судовому засіданні 25 вересня 2017 року потерпіла ОСОБА_5 дала суду показання про те, що влітку цього року, вночі, коли вона разом із своєю матір`ю спали, до їх будинку хтось зайшов. Двері до будинку були відчинені, оскільки було жарко, однак ворота були зачинені металевою мотузкою. Вона запитала хто це та різко включила світло, однак обвинувачений вийшов на вулицю. Але вона його наздогнала та сказала, що зараз викличе поліцію, але обвинувачений пішов. Коли повернулась до будинку, то телефону на столі вже не було. Раніше обвинуваченого вона знала.

05 жовтня 2017 року потерпіла подала до суду заяву, в якій просила закрити кримінальне провадження у зв`язку з її відмовою від обвинувачення, так як вона та обвинувачений проживають однією сім`єю та на даний час помирились.

Обвинувачений ОСОБА_4 не заперечував проти закриття кримінального провадження.

Прокурор підтримала заяву потерпілої та пояснила суду, що обвинувачений і потерпіла проживають разом, мають спільний побут, а тому кримінальне провадження підлягає закриттю у зв`язку з відмовою потерпілої від обвинувачення.

Суд, заслухавши учасників кримінального провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження, приходить до наступного.

Згідно п.7 ч.1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо потерпілий, а у випадках передбачених цим Кодексом його представник, відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Відповідно до ч. 4 ст. 26 КПК України, відмова потерпілого, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представника від обвинувачення є безумовною підставою для закриття кримінального провадження у формі приватного обвинувачення.
Перевіряючи наявнітсь підстав, які б давали можливість задовольнити заяву потерпілої ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження у зв`язку з відмовою від обвинувачення, з урахуванням наданих сторонами кримінального провадження показань, суд зробив наступні висновки.
ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України і його дії кваліфіковано як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
За правилами п.3 ч.1 ст. 477 КПК України кримінальним провадженням у формі приватного обвинувачення є провадження, яке може бути розпочате слідчим, прокурором лише на підставі заяви потерпілого щодо кримінальних правопорушень передбачених, зокрема, ст. 185 КК України (крадіжка, крім крадіжки, вчиненої організованою групою), якщо вони вчинені чоловіком (дружиною) потерпілого, іншим близьким родичем чи членом сім`ї потерпілого, або якщо вони вчинені особою, яка щодо потерпілого була найманим працівником і завдала шкоду виключно власності потерпілого.
Отже, у даному, конкретному випадку, потерпіла ОСОБА_5 має право відмовитись від обвинувачення ОСОБА_4 за ч.1 ст. 185 КК України та просити суд закрити дане провадження за умови, що: 1) обвинувачений є її чоловіком; 2) іншим близьким родичем; 3) чи членом її сім`ї.
Із змісту п.1 ч.1 ст. 3 КПК України випливає, що близькі родичі та члени сім`ї - це чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, рідний брат, рідна сестра, дід, баба, прадід, прабаба, внук, внучка, правнук, правнучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, особа, яка перебуває під опікою або піклуванням, а також особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом і мають взаємні права та обов`язки, у тому числі особи, які спільно проживають, але не перебувають у шлюбі.

Потерпіла подала суду заяву про закриття провадження у справі у зв`язку з відмовою від обвинувачення, посилаючись на те, що спільно проживає з обвинуваченим.
На підтвердження твердження про спільне проживання з обвинуваченим потерпіла надала суду довідку, видану Арбузинською селищною радою Миколаївської області від 05 жовтня 2017 року за № 6357, згідно якої обвинувачений ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , входить до складу сім`ї ОСОБА_5 і являється її співмешканцем. При цьому сім`я ОСОБА_5 складається із двох осіб.
Однак відомості, що містяться в даній довідці суд оцінює критично, з тих підстав, що в ній відсутні посилання на будь-які документи, на підставі яких вона видана (акти обстеження матеріально-побутових умов, акти опитування мешканців смт. Арбузинка, погосподарські книги, тощо), а також з урахування того, що потерпіла вказувала, що проживає разом із своєю матір`ю в належному їй будинку.
Більш того, в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 пояснила суду, що дана довідка була видана з її слів в день звернення до Арбузинської селищної ради.
З метою підтвердження відомостей про те, що обвинувачений є співмешканцем потерпілої, а також уточнення даних, на підставі яких такі відомості були зазначені в довідці, судом було здійснено виклик селищного голови Арбузинського району Миколаївської області для дачі пояснень. Однак останній в судові засідання на 30 жовтня 2017 року та на 16 листопада 2017 року не з`явився, направив до суду заяву про розгляд кримінального провадження за його відсутності.
Окрім цього, за клопотанням обвинуваченого, в судовому засіданні була допитана його мати ОСОБА_6 , яка хоч і вказала суду на те, що потерпіла проживає з її сином близько двох років, однак чітко і послідовно розповісти про те, чи проживають обвинувачений з потерпілою саме однією сім`єю не змогла.
Так, ОСОБА_6 пояснила суду, що потерпіла і обвинувачений разом живуть то в будинку її сина, то в будинку потерпілої. Чи є в них спільний бюджет вона не знає.
При цьому потерпіла чітко вказала суду, що в день вчинення обвинуваченим правопорушення, вони з ним посварились та на той час проживала в будинку своєї матері за адресою, вказаною в обвинувальному акті.
Окрім викладеного, суд бере до уваги надану прокурором довідку про склад сім`ї, яка видана Новоселівською сільською радою Арбузинського району Миколаївської області за № 375 від 27.07.2017 року, з якої слідує, що сім`я обвинуваченого складається з трьох чоловік він, мати ОСОБА_4 та брат ОСОБА_7 . Відомостей щодо спільного проживання обвинуваченого з потерпілою ОСОБА_5 в даній довідці відсутні.
При цьому суд зазначає, що, виконуючи приписи ч.6 ст. 22 КПК України, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створив необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків; як потерпіла, так і обвинувачений були вільні у використанні своїх прав на збирання та подання суду доказів, які б підтверджували їх доводи.

За такого суд констатує, що потерпіла, подавши заяву про закриття провадження у справі у зв`язку з відмовою від обвинувачення, повинна була довести, що не лише спільно проживає з обвинуваченим, а й пов`язана з ним спільним побутом, має з ним взаємні права і обов`язки.

Урахувавши вищенаведене в сукупності з правовими наслідками відмови від обвинувачення, суд зробив висновки про те, що докази, надані потерпілою і обвинуваченим на підтвердження доводів про їхнє спільне проживання за своєї суттю є сумнівними, такими, що не узгоджуються з раніше наданими суду доказами, а саме: показаннями та довідкою про склад сім`ї обвинуваченого.
При оцінці наданих доказів суд керувався стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25) і враховував те, що такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року, (ч. 2 ст. 8, ч. 5 ст. 9 КПК України).

Тож суд, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, вважає, що заява потерпілої ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження у зв`язку з відмовою від обвинувачення не підлягає задоволенню.

З урахуванням вищенаведеного дане кримінальне провадження не є кримінальним провадженням у формі приватного обвинувачення, а тому не може бути закрите за заявою потерпілого, у зв`язку з чим його розгляд слід продовжити у загальному порядку.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 284, 369, 370-372, 376, 477 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В :

В задоволенні заяви потерпілої ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження № 0000257 від 19 червня 2017 року у зв`язку з відмовою від обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає і набирає законної сили з моменту її проголошення.

Заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою статті 392 Кримінального процесуального кодексу України.

Суддя ОСОБА_1