Справа № 450/2868/17 Провадження № 1-кп/450/166/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.02.2018 року Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю прокурора ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Пустомити матеріали обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесених в ЄРДР за №0001490 від 06.08.2017 р., відносно обвинуваченої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, уродженки, зареєстрованої та жительки АДРЕСА_1 , з середньою спеціальною освітою, яка не працює, не навчається, одружена, має на утриманні малолітню дитину, не інвалід, не військовослужбовець, безпартійна, раніше не судима,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,-

в с т а н о в и в:
Обвинувачена ОСОБА_5 , 05.08.2017 р. близько 19 год. 30 хв., у житловому будинку АДРЕСА_1 , під час словесного конфлікту, який виник на грунті особистої неприязні між нею та потерпілим ОСОБА_6 , маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень, умисно нанесла керамічною фігурою, яку тримала у правій руці, один удар в область голови останньому, спричинивши при цьому легкі тілесні ушкодження.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 свою винуватість у вчиненому визнала повністю та пояснила, що вона проживає у житловому будинку АДРЕСА_1 , який на праві власності належить матері її чоловіка. Потерпілий ОСОБА_6 є рідним братом її чоловіка. Оскільки її свекруха хворіє, то вона здійснює догляд за нею, а з потерпілим ОСОБА_6 постійно виникають конфлікти щодо утримання матері (свекрухи) і майна. 05.08.2017 р. близько 19 год. 30 хв., у житловому будинку АДРЕСА_1 в неї виник черговий конфлікт з потерпілим ОСОБА_6 із-за зникнення золотих виробів, які належали свекрусі. Потерпілий ображав її разом з дітьми, а тому вона взяла керамічну фігуру у праву руку та нанесла нею один удар ОСОБА_6 в область голови. Від вказаного удару керамічна фігура розбилась. Жодних вибачень у потерпілого просити не буде та бачити його не бажає. Примирення між ними є неможливим. У вчиненому щиро розкаюється. Просить застосувати до неї Закон України "Про амністію у 2016 році", оскільки має на утриманні малолітню дитину, щодо якої не позбавлена батьківських прав.

Незважаючи на повне визнання своєї вини обвинуваченою ОСОБА_5 , її винуватість за ч.1 ст.125 КК України стверджується наступними доказами:

-показаннями потерпілого ОСОБА_6 даними в судовому засіданні про те, що 05.08.2017 р. близько 19 год. 30 хв., він з доглядальницею приїхав у житловий будинок АДРЕСА_1 , де проживає його хвора матір за якою почергово здійснюється ним і його братом догляд. В цей час дружина його брата, а саме обвинувачена ОСОБА_5 , із другого поверху будинку збігла на перший поверх та розпочала з ним сварку, яку він почав знімати на мобільний телефон. Обвинувачена ОСОБА_5 вибила вказаний мобільний телефон з його рук, який впав на підлогу Піднявши мобільний телефон з підлоги він хотів виштовхати обвинувачену ОСОБА_5 з приміщення, а син останньої в цей час також розпочав з ним сварку. Повернувшись до вказаних осіб спиною він пішов у напрямку кімнати до матері, однак щось змусило його повернутись і в цей момент обвинувачена ОСОБА_5 нанесла йому удар керамічною фігурою, яку тримала у руці, по голові. Примирення між ним є неможливим і від обвинувачення відмовлятись він не буде. Заперечує застосування до обвинуваченої ОСОБА_5 Закону України "Про амністію у 2016 році", оскільки вважає, що така повинна понести покарання у виді громадських робіт. Від заявленого ним цивільного позову відмовився та просить такий не розглядати, оскільки його матір померла на початку лютого місяця 2018 р.;

-висновком експерта №108/2017 від 09.07.2017 р., яким встановлено, що у потерпілого ОСОБА_6 виявлено садно в ділянці лівої брови та синець в лівій навколоорбітальній ділянці, які могли утворитись 05.08.2017 р. від контакту з тупим предметом, яким могла бути керамічна фігура, не були небезпечними для життя в момент заподіяння і відносяться до легких тілесних ушкоджень;

-заявою потерпілого ОСОБА_6 та СД-диском з яких встановлено, що на відеозображенні присутня обвинувачена ОСОБА_5 , а на підлозі місця вчинення злочину наявні уламки керамічного виробу.

Таким чином, аналізуючи зібрані по кримінальному провадженні докази, суд вважає доведеною винуватість обвинуваченої ОСОБА_5 у вчиненні злочину і її дії слід кваліфікувати за ч.1 ст.125 КК України, оскільки вона спричинила умисне легке тілесне ушкодження потерпілому ОСОБА_6 .

Обираючи обвинуваченій ОСОБА_5 міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винної, яка раніше не судима, посередньо характеризується по місцю народження, реєстрації і проживання, на наркологічному та психіатричному обліках не перебуває, пом"якшуючу покарання обставину як визнання своєї винуватості і щире каяття, утримання малолітньої дитини, відсутність обтяжуючих покарання обставин, приходить до переконання обрати покарання в межах санції ч.1 ст.125 КК України у виді штрафу.

Статтею 1 Закону України "Про амністію у 2016 році", який прийнятий 22.12.2016 р. та набрав чинності 07.09.2017 р., визначено звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов"язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, щодо яких не позбавлені батьківських прав.

З врахуванням заяви та згоди обвинуваченої ОСОБА_5 від 14.02.2018 р., про застосування щодо неї Закону України "Про амністію у 2016 році", незважаючи на заперечення такої потерпілим ОСОБА_6 , вона підлягає звільненню від відбування призначеного та визначеного судом покарання з наведених вище підстав у відповідності до вимог ст.1 п.В, ст.ст.10, 11, 13, 15 Закону України "Про амністію у 2016 році" від 08.04.2014 р., який прийнятий 22.12.2016 р. і набрав чинності 07.09.2017 р., та згідно Закону України "Про застосування амністії в Україні", який прийнятий 01.10.1996 р. і набрав чинності 24.11.1996 р., оскільки має на утриманні малолітню дитину, щодо якої не позбавлена батьківських прав.

Процесуальні витрати по справі відсутні, заходи забезпечення кримінального провадження не обирались, а цивільний позов не розглядається судом, оскільки від такого потерпілий ОСОБА_6 відмовився і його не підтримує.

З врахуванням викладеного вище, судом повно та всебічно досліджено всі надані сторонами кримінального провадження докази, які з власної ініціативи суду здобувати заборонено вимогами КПК України.

Керуючись ст.ст.369, 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, ст.ст.12, 85, 86 КК України, Законом України "Про амністію у 2016 році" від 08.04.2014 р., який прийнятий 22.12.2016 р. та набрав чинності 07.09.2017 р., Законом України "Про застосування амністії в Україні", який прийнятий 01.10.1996 р. та набрав чинності 24.11.1996 р., суд,-

з а с у д и в:
Визнати ОСОБА_5 винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, та призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п"ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян - 850,00 гривень.

Згідно Закону України "Про амністію у 2016 році" від 08.04.2014 р., який прийнятий 22.12.2016 р. та набрав чинності 07.09.2017 р., і згідно Закону України "Про застосування амністії в Україні", який прийнятий 01.10.1996 р. та набрав чинності 24.11.1996 р., звільнити засуджену ОСОБА_5 від відбування призначеного їй покарання у виді 50 (п"ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян - 850,00 гривень.

На вирок може бути подано апеляцію до Апеляційного суду Львівської області через Пустомитівський районний суд Львівської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

СуддяОСОБА_1