Справа № 296/2650/17
У Х В А Л А
Іменем України

20 грудня 2017 року.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9

у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі розглядаючи кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 за ч.3 ст. 15, ч.2 ст.186, ч.2 ст. 186, ч.2 ст. 187 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Корольовського районного суду м. Житомира знаходиться кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 за ч.3 ст. 15, ч.2 ст.186, ч.2 ст. 186, ч.2 ст. 187 КК України.

Строки тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 закінчуються 22 грудня 2017 року, однак судове провадження по даній справі не закінчено.

Згідно ч.3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинувачених під вартою до спливу двохмісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинувачених запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді триманні під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

В судовому засіданні прокурор вказав про необхідність продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_4 та ОСОБА_5 посилаючись на ризики передбаченні ст. 177 КПК України.

Захисники та обвинуваченні просили суд змінити запобіжний захід на більш м`який.

Заслухавши думку прокурора, захисників, обвинувачених, суд приходить до висновку, що обраний обвинуваченим запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно продовжити, оскільки будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризику передбаченого ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинувачених більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою в судовому засіданні не встановлено.

Таким чином, виходячи з положень ст.ст. 177, 178, 183, 194 КПК України, ст.ст. 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» та враховуючи матеріали справи, які свідчать, що інші запобіжні заходи не забезпечать належною поведінки обвинуваченого під час розгляду справи, суд приходить до висновку, що обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 необхідно продовжити строк тримання під вартою на два місяці. Також суд бере до уваги, що будь яких даних у суду про неможливість утримування обвинувачених в умовах СІЗО не має, обвинуваченні до затримання ніде не працювали, судовий розгляд по справі не завершений, а саме не допитані потерпілі та свідки по справі.

Виходячи з викладеного вище, суд вважає, що клопотання захисників та обвинувачених про зміну запобіжного заходу не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 331 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Продовжити дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за ч. 3 ст. 15 ч.2 ст. 186, ч.2 ст. 186, ч.2 ст. 187 КК України, строком на два місяці, а саме по 17 лютого 2018 року, включно.

Копію ухвали направити учасникам судового провадження та СІЗО при Житомирській УВП №8.

Ухвала суду є остаточною, оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1