Постанова

Іменем України
01 березня 2018 р.

м. Київ
справа № 243/4309/16-к

провадження № 51-1591км18

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря
судового засідання ОСОБА_4 ,

за участю:
прокурора ОСОБА_5 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді справи судом апеляційної інстанції на ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 31 січня 2017 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000528, за обвинуваченням

ОСОБА_6 , громадянина України, котрий народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Билбасівка, Слов`янського району, Донецької області, проживає по АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, в останнє 04 квітня 2012 року Слов`янським міськрайонним судом Донецької області за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців, відомості про звільнення відсутні,

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України.
ОСОБА_7 , громадянина України, котрий народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Слов`янську, Донецької області, проживає по АДРЕСА_2 , раніше судимого 04 квітня 2016 року Слов`янським міськрайонним судом Донецької області за ч. 1 ст. 309 КК України, до покарання у виді арешту на строк 3 місяці,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
Зміст оскаржуваних судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини
Вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 14 вересня 2016 року засуджено:

ОСОБА_6 за ч. 3ст. 185К України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки; за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань, ОСОБА_6 визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України ОСОБА_6 зараховано у строк відбуття покарання термін попереднього ув`язнення з 16 квітня 2016 року по 14 вересня 2016 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

ОСОБА_7 за ч. 3ст. 185К України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань, за цим вироком і вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 04 квітня 2016 року, ОСОБА_7 визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 1 місяць.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України ОСОБА_7 зараховано у строк відбуття покарання термін попереднього ув`язнення з 17 червня 2016 року по 14 вересня 2016 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Вирішено питання процесуальних витрат і речових доказів.
Ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 31 січня 2017 року вирок місцевого суду щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_7 залишено без змін.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано у строк відбуття покарання термін попереднього ув`язнення ОСОБА_6 з 16 квітня 2016 року по 31 січня 2017 року та ОСОБА_7 з 14 вересня 2016 року по 31 січня 2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Згідно з вироком суду ОСОБА_6 та ОСОБА_7 визнано винуватими і засуджено за таких обставин.
Так, 28 лютого 2016 року, приблизно о 23.10 год., ОСОБА_6 та ОСОБА_7 за попередньою змовою між собою, з метою викрадення чужого майна, проникли до складу за адресою: по АДРЕСА_3 , звідки таємно викрали майно потерпілого ОСОБА_8 на загальну суму 3489, 78 грн.
29 лютого 2016 року, приблизно о 22.35 год. ОСОБА_6 з метою викрадення чужого майна, через вікно проник в приміщення жіночої консультації КЛПЗ «Пологовий будинок», що по АДРЕСА_4 , звідки таємно викрав майно потерпілої ОСОБА_9 на загальну суму 988, 57 грн.
11 березня 2016 року, приблизно о 23.10 год. ОСОБА_7 за попередньою змовою з ОСОБА_6 , з метою викрадення чужого майна, проникли в перукарню за адресою: АДРЕСА_3 , звідки таємно викрали майно потерпілої ОСОБА_10 на загальну суму 4476, 69 грн.
Того ж дня, приблизно о 23.40 год. ОСОБА_7 за попередньою змовою з ОСОБА_6 , з метою викрадення чужого майна проникли в приміщення магазину за адресою: АДРЕСА_3 , звідки таємно викрали майно потерпілої ОСОБА_11 на загальну суму 1229, 60 грн.
Крім того, 04 квітня 2016 року, приблизно о 20.10 год., ОСОБА_6 з метою викрадення чужого майна, через вікно проник в приміщення комори № НОМЕР_1 заготівельного цеху №22 «Слов`янського локомотивного депо» регіональної філії «Донецька залізниця» ПАТ «Українська залізниця», що за адресою: Донецька область, м. Слов`янськ, вул. Гагаріна,1, звідки таємно викрав майно на загальну вартість 4500 грн., спричинивши шкоду на вказану суму структурному підрозділу «Слов`янська залізниця»
Також, 16 квітня 2016 року, приблизно о 01.10 год. ОСОБА_6 , з метою викрадення чужого майна, через вікно проник до адміністративного приміщення «Слов`янського локомотивного депо» регіональної філії «Донецька залізниця» ПАТ «Українська залізниця», що за адресою м. Слов`янськ, вул. Гагаріна, 1, звідки таємно викрав майно на загальну суму 1308, 60 грн., але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, оскільки ОСОБА_6 був затриманий співробітниками Слов`янського ВП.
Вимоги касаційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі прокурор порушує питання про скасування ухвали апеляційної інстанцій щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_7 і призначення нового розгляду в суді апеляційної інстанції, у зв`язку з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, а саме, що апеляційним судом було розглянуто скарги обвинуваченого ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_12 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 за відсутності обвинувачених. При цьому в матеріалах провадження відсутні дані, які б відповідно до ч. 1 ст. 136 КПК України підтверджували отримання обвинуваченими повідомлення про дату, час і місце розгляду апеляційних скарг.
Позиції інших учасників судового провадження
Прокурор ОСОБА_5 вважала, що касаційна скарга прокурора, є обґрунтованою та просила її задовольнити.

Мотиви Суду

Посилання у касаційній скарзі прокурора про необхідність скасування ухвали апеляційного суду у зв`язку з тим, що кримінальне провадження було розглянуто за відсутності обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , чим було порушено їх право на захист у суді апеляційної інстанції, є безпідставними.

Згідно ч. 4 ст. 401 КПК України обвинувачений підлягає обов`язковому виклику в судове засідання для участі в апеляційному розгляді, якщо про це надійшло його клопотання.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження в апеляційній інстанції проводився розгляд апеляційних скарг обвинуваченого ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_12 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 .

В наявних матеріалах апеляційного провадження відсутні будь-які дані, що вказували б на наміри обвинувачених приймати безпосередню участь в судовому засіданні. Так, після отримання копії ухвали суду про закінчення підготовки та призначення до апеляційного розгляду скарг на вирок суду першої інстанції (т. 3 а. с. 158-159) на адресу апеляційного суду листом начальника Бахмутської установи виконання покарань (т. 3 а. с. 160) було спрямовано доповнення до апеляційної скарги ОСОБА_6 (т. 3 а. с. 161), з яких убачається, що обвинувачений був належно повідомлений про дату, час і місце розгляду апеляційних скарг 12 січня 2017 року та відповідно просив тільки повідомити його про прийняте рішення.

Повідомлялися належно обвинувачені і про наступне судове засідання (т. 3 а. с. 170). Однак ні від них, ні від захисників, які безпосередньо приймали участь у судовому засіданні, знову ж таки клопотань про бажання особисто приймати участь в розгляді апеляційних скарг обвинуваченими, не заявлялося. Підтвердження цьому є журнал судового засідання та аудіозапис (т. 3 а. с. 181).

Не зазначали обвинувачені про їх необґрунтованість щодо розгляду апеляційних скарг навіть після отримання копії ухвали апеляційного суду про відмову в задоволенні апеляційних скарг обвинуваченого ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_12 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 .

Усі ці обставини, виходячи з їх аналізу, спростовують доводи прокурора про те, що було порушено право обвинувачених на участь у судовому розгляді апеляційною інстанцією та відповідно порушення їх прав на захист, оскільки згідно з ч. 4 ст. 405 КПК України неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження, не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття.

Будь-яких інших доказів на підтвердження своїх доводів, прокурором не надано.

Отже, апеляційним судом при перевірці даного кримінального провадження в апеляційному порядку правильно рішення прийнято, свої висновки, з якими погоджується колегія суддів, суд належним чином умотивував. Вони підтверджені доказами, які суд апеляційної інстанції ретельно перевірив і належним чином оцінив.

З урахуванням наведеного колегія суддів вважає, що ухвала апеляційного суду відповідає вимогам кримінального процесуального закону, і відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись статтями 433, 436, 441, 442 КПК, п. 15 «Перехідні положення» КПК (в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII), Суд

у х в а л и в:

Ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 31 січня 2017 року щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_7 залишити без змін, а касаційну скаргу прокурора без задоволення.
Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3