Справа №463/4927/17
Провадження №1-в/463/23/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 січня 2018 р. Личаківський районний суд м.Львова

в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

заявника ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові заяву лікаря-психіатра Комунального закладу Львівської обласної ради «Львівський обласний клінічний психоневрологічний диспансер» ОСОБА_4 про продовження застосування примусових заходів медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

в с т а н о в и в:
Ухвалою Залізничного районного суду м.Львова від 12.08.2014 до ОСОБА_6 застосовано примусовий захід медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом. В подальшому Франківським районним судом м.Львова 20.04.2015, 05.10.2015, 05.04.2016 ОСОБА_6 продовжувалось застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом. Ухвалою Франківського районного суду м.Львова від 07.10.2016 ОСОБА_6 змінено застосування примусового заходу медичного характеру госпіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом на надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку. Ухвалою Личаківського районного суду м.Львова від 13.06.2017 ОСОБА_6 продовжено застосування примусового заходу медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Лікар-психіатр КЗ ЛОР «Львівський обласний клінічний психоневрологічний диспансер» ОСОБА_4 звернулася в суд із заявою про продовження застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку, оскільки він продовжує хворіти тяжким психічним розладом, внаслідок чого вчиняє (виявляє) реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для нього та оточуючих; завдасть значної шкоди своєму здоров`ю у зв`язку з погіршенням психічного стану у разі ненадання йому психіатричної допомоги.

Заслухавши думку лікаря-психіатра, яка підтримала заяву, прокурора та захисника, які проти задоволення заяви не заперечили, дослідивши матеріали заяви, суд приходить до висновку, що дану заяву слід задоволити з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.95 КК України зазначено, що продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника психіатричного закладу (лікаря-психіатра), який надає особі таку психіатричну допомогу, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.

Особи, до яких застосовані примусові заходи медичного характеру, підлягають огляду комісією лікарів-психіатрів не рідше одного разу на 6 місяців для вирішення питання про наявність підстав для звернення до суду із заявою про припинення або про зміну застосування такого заходу. У разі відсутності підстав для припинення або зміни застосування примусового заходу медичного характеру представник психіатричного закладу (лікар-психіатр), який надає особі таку психіатричну допомогу, направляє до суду заяву, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обґрунтування про необхідність продовження застосування примусового заходу медичного характеру. У разі необхідності продовження застосування примусового заходу медичного характеру понад 6 місяців представник психіатричного закладу (лікар-психіатр), який надає особі таку психіатричну допомогу, повинен направити до суду за місцем знаходження психіатричного закладу заяву про продовження застосування примусового заходу. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обґрунтування про необхідність продовження надання особі такої психіатричної допомоги. В подальшому продовження застосовування примусового заходу медичного характеру проводиться кожного разу на строк, який не може перевищувати 6 місяців.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 знаходиться на обліку у Львівському обласному клінічному психоневрологічному диспансері з 2009 року з діагнозом: проста шизофренія, безперервно-прогредієнтний перебіг з афективними включеннями антисоціальними тенденціями, з вираженим дефектом в емоційно-вольовій сфері по апато-абулічному типу.

Як вбачається з матеріалів справи ухвалою Залізничного районного суду м.Львова від 12.08.2014 до ОСОБА_6 застосовано примусовий захід медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом. В подальшому Франківським районним судом м.Львова 20.04.2015, 05.10.2015, 05.04.2016 ОСОБА_6 продовжувалось застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом. Ухвалою Франківського районного суду м.Львова від 07.10.2016 ОСОБА_6 змінено застосування примусового заходу медичного характеру госпіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом на надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку. Ухвалою Личаківського районного суду м.Львова від 13.06.2017 ОСОБА_6 продовжено застосування примусового заходу медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Згідно з висновком комісії лікарів-психіатрів №65 від 04.10.2017 (а.с.3-7), ОСОБА_6 знаходиться на обліку у Львівському обласному клінічному психоневрологічному диспансері з 2009 року з діагнозом: проста шизофренія, безперервно-прогредієнтний перебіг з афективними включеннями антисоціальними тенденціями, з вираженим дефектом в емоційно-вольовій сфері по апато-абулічному типу. Впродовж цього часу хворий диспансер відвідував щомісячно, отримував амбулаторне психофармакологічне лікування. За цей час у його психічному стані особливих змін не відбулося. Психічний стан залишається не стабільним, схильний до афективних спалахів, неадекватних вчинків. В клінічній картині на перший план виступає виражений емоційно-вольовий дефект. Враховуючи вищенаведене, лікарська комісія, вважає за необхідне продовжити ОСОБА_7 застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Враховуючи те, що ОСОБА_6 на даний час знаходиться на обліку у Львівському обласному клінічному психоневрологічному диспансері з діагнозом: проста шизофренія, безперервно-прогредієнтний перебіг з афективними включеннями антисоціальними тенденціями, з вираженим дефектом в емоційно-вольовій сфері по апато-абулічному типу, а також відсутність критики як до власного стану, так і до скоєного в минулому правопорушення, беручи до уваги те, що його психічний стан потребує подальшого застосування примусових заходів медичного характеру, та у суду відсутні підстави для припинення або зміни застосування примусових заходів медичного характеру, суд приходить до висновку, що заяву слід задоволити та продовжити застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_6 у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку терміном на 6 місяців.

Керуючись ст.95 КК України, ст.514 КПК України, суд, -
у х в а л и в:
заяву лікаря-психіатра Комунального закладу Львівської обласної ради «Львівський обласний клінічний психоневрологічний диспансер» ОСОБА_4 - задоволити.
Продовжити застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку на строк 6 (шість) місяців.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Львівської області через Личаківський районний суд м.Львова протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1