У х в а л а
іменем україни

10 жовтня 2017року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,
за участю прокурора ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні касаційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження в суді апеляційної інстанції, на вирок Апеляційного суду Львівської області від 8 липня 2016 року, ухвалений у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за № 0000002, про обвинувачення

ОСОБА_6 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
громадянина України, уродженця с. Варварівка
Павлоградського району Дніпропетровської області,
жителя АДРЕСА_1
раніше судимого 02 грудня 2014 року Радивилівським районним судом Рівненської області за ч. 1 ст. 185 КК України до 200 годин громадських робіт,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

в с т а н о в и л а :

Вироком Бродівського районного суду Львівської області від 03 вересня 2016 року ОСОБА_6 засуджено за ч. 2 ст. 286 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки без позбавлення права керувати транспортними засобами.

На підставі ст. ст. 71,72 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Радивилівського районного суду Рівненської області від 02 грудня 2014 року у виді 80 годин громадських робіт та остаточно визначено засудженому покарання у виді позбавлення волі на 3 роки 10днів без позбавлення права керувати транспортними засобами.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування призначеного покаранняз випробуванням з іспитовим строком 2 роки та покладено обов`язки, передбачені п. п. 2,3 ч. 1 ст. 76 КК України.

Вироком Апеляційного суду Львівської області від 08 липня 2016 року вирок місцевого суду скасовано та ухвалено новий вирок, яким призначено ОСОБА_8 покарання за ч. 2 ст. 286 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки без позбавлення права керувати транспортними засобами.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднаноневідбуте покарання за вироком Радивилівського районного суду Рівненської області від 02 грудня 2014 року та призначено ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі строком 3 роки 10 днів без позбавлення права керувати транспортними засобами.

У решті вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_6 залишено без змін.

ОСОБА_6 визнано винним і засуджено за те, що він 02 січня 2015 року приблизно о 03.00 год, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, не маючи посвідчення водія, керуючиавтомобілем марки «ЗАЗ 110307», реєстраційний номер НОМЕР_1 , що зареєстрований за ОСОБА_9 , рухаючись автодорогою сполученням Київ-Чоп у напрямку м. Львів, в темну пору доби, в умовах недостатньої видимості поза межами населеного пункту на мокрій дорозі на 462 км+200 м, на початку повороту дороги наліво, проявив необережність,порушив вимоги п. 2.1 «а») та п. 2.9 «а» п. п.1.2, 1.5, 1.10, 2.3,12.1 Правил дорожнього руху,не вибрав безпечної швидкості руху та, не впоравшись з керуванням автомобілем на мокрій проїзній частині дороги на початку повороту дороги наліво, виїхав на ліве узбіччя дороги у напрямку свого руху та виїхав за межі дороги у кювет, де автомобіль перекинувсята зіткнувся з деревом, внаслідок чого пасажир автомобіля ОСОБА_10 отримав тяжке тілесне ушкодження заознакою небезпеки для життя в момент заподіяння.

У касаційній скарзі прокурор порушує питання про скасування вироку апеляційного суду щодо ОСОБА_11 з підстав порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильного застосування закону про кримінальну відповідальність. Вказує, що апеляційний суд при постановленні свого вироку надав оцінку доказам, які безпосередньо не досліджував. Крім того, вказує, що, призначаючи остаточне покарання, апеляційний суд не врахував, що ОСОБА_12 після постановлення вироку, який оскаржувався в апеляційному порядку, і до його розгляду апеляційним судом також був засуджений вироком Буського районного суду Львівської області від 19 жовтня 2015 року, копію якого прокурором долучено до його касаційної скарги.

До початку касаційного розгляду кримінального провадження від прокурора, який подавав касаційну скаргу, надійшла заява про відмову від касаційної скарги в порядку ст. 432 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора про необхідність закриття касаційного провадження, колегія суддів дійшла висновку, що касаційне провадження підлягає закриттю з таких підстав.

Відповідно до ст. ст. 403, 432 КПК України, якщо судові рішення не були оскаржені іншими особами або якщо немає заперечень інших осіб, які подали скаргу, проти закриття провадження у звязку з відмовою від скарги, суд своєю ухвалою закриває провадження.

Керуючись ст. ст. 403, 432, 436 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Закрити касаційне провадження за касаційною скаргою прокурора, який брав участь у розгляді справи судом апеляційної інстанції, на вирок Апеляційного суду Львівської області від 8 липня 2016 року щодо ОСОБА_6 у зв`язку з відмовою від касаційної скарги.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.
С у д д і :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3