Справа № 635/1089/18
Провадження № 1-в/635/228/2018
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2018 року

Харківський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Покотилівка Харківського району Харківської області подання начальника Державної установи «Хролівський виправний центр (№140)», заступника голови спостережної комісії при Харківській державній адміністрації Харківської області відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Черокова Могильовської області, Республіка Білорусь, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, який не одружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживав за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:
- 29.04.2010 р. Московським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 187, ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнений 09.04.2012 р. з умовно-достроково на 01 рік 03 місяці 20 днів;

-18.04.2014 р. Московським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 186, ст. 70 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією належного йому майна;
засуджений: 18.07.2014 року Київським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 186, ч. 4 ст. 70 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією належного йому майна;

про умовно-дострокове звільнення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 засуджений 18.07.2014 року Київським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 186, ч. 4 ст. 70 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією належного йому майна.
Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 10 лютого 2016 року зараховано час в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 16 січня 2014 року по 11 серпня 2014 року з розрахунку, що одному дню попереднього ув`язнення дорівнюють два дні позбавлення волі.

Залік 6 місяців 26 днів.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 12 січня 2017 року замінено невідбуту частину покарання у виді 03 років 05 місяців 09 днів позбавлення волі більш м`яким у виді обмеження волі.

Залік 19 днів.

Початок строку відбування покарання 16.01.2014 року.

Кінець строку відбування покарання 02.06.2020 року.

Начальник Державної установи «Хролівський виправний центр (№140)», заступник голови спостережної комісії при Харківській державній адміністрації Харківської області звернулися до суду з подання відносно засудженого ОСОБА_4 , яким просять вирішити питання про його умовно-дострокове звільнення на невідбутий строк.

Особи, які беруть участь у кримінальному провадженні надали суду заяви про розгляд справи без їх участі.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Суд, вислухавши думку прокурора, який заперечував проти задоволення подання, дослідивши матеріали справи, матеріали особової справи, вважає подання таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З наданих суду матеріалів та матеріалів особової справи засудженого вбачається, що засуджений ОСОБА_4 в місцях позбавлення волі знаходиться з 16 січня 2014 року. Під час тримання в Харківському слідчому ізоляторі (№27) режим порушував, за що був притягнутий до дисциплінарної відповідальності один раз, заохочень не мав, до праці не залучався.

З 15 серпня 2014 року ОСОБА_4 відбував покарання в Державній установі «Темнівська виправна колонія (№100)» де за час відбування покарання випадків порушення вимог режиму відбування не допускав, заохочувався три рази, характеризувався позитивно.

Відповідно до ст. 82 КК України ОСОБА_4 з 07 лютого 2017 року переведений до Державної установи «Хролівський виправний центр («140).

ОСОБА_4 працевлаштований на контрагентському об`єкті різноробом. До виконання поставлених завдань ставиться сумлінно, поставленні завдання виконує своєчасно та у повному обсязі. За час відбування покарання випадки порушення вимог режиму відбування покарання не допускав. За сумлінну поведінку і ставлення до праці чотири рази був заохочений адміністрацією установи. Характеризується позитивно.

У відношенні до представників адміністрації виправного центру ввічливий, тактовний, дотримується правомірних взаємовідносин, виконує їх законні вимоги. До виконання робіт ставиться добре, в роботі проявляє розумну ініціативу.

ОСОБА_4 приймає активну участь в організації і проведенні культурно-масових та фізкультурно-оздоровчих заходів серед засуджених. Приймає участь в програмі диференційованого впливу на засуджених «Духовне відродження» та «Підготовка до звільнення».

Виконання призначеного покарання є доцільним тільки за тієї умови, що ним досягається поставлена в законі мета: крім кари ще і виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів. Якщо ця мета може бути досягнута ще до закінчення призначеного судом строку покарання, то в подальшому у його виконанні відпадає необхідність. З огляду на це, закон передбачає можливість застосування судом умовно-дострокового звільнення від відбування покарання

Відповідно до положень ст. 81 КК України особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

За змістом цього кримінального закону умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є правом, а не обов`язком суду і можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого, а умовно-достроковому звільненню підлягають лише ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення. Для цього всі дані про особу беруться у сукупності, в тому числі й дані, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. При цьому вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а саме виправлення засудженого.
Згідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України «Про умовно дострокове звільнення від відбування покарання і заміни не відбутої частини покарання більш м`яким» № 2 від 26 квітня 2002 року, умовно-дострокове звільнення від покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого і переконання в тому, що він сумлінною поведінкою, ставленням до праці та навчання довів своє виправлення.
Матеріали про умовно-дострокове звільнення, які подають органи, що відають виконанням покарання мають відображати процес виправлення засудженого на протязі всього періоду відбування ним покарання, у зв`язку з чим орган має надати дані про попередні судимості, відшкодування матеріальних збитків та витяг із рішення спостережної ради. При цьому, прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення, не є обов`язковим, а залежить від переконаності суду в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком.
У відповідності до положень п. 17 вказаної Постанови Пленуму Верховного Суду України суду слід ретельно з`ясувати: ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях, а також його наміри щодо прилучення до праці. Висновок суду про виправлення засудженого повинен бути зроблений і з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, а також даних, що характеризують його особу.
Як вбачається з матеріалів провадження та особової справи засуджений ОСОБА_4 був неодноразово судимий за вчинення тяжких корисливих злочинів, поєднаних з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я потерпілого, насильством, а саме грабежів та розбоїв. ОСОБА_4 умовно-достроково звільнявся на невідбуту частину покарання і знову вчинив тяжкі, корисливі злочини проти життя чи здоров`я особи. ОСОБА_4 вже неодноразово відбував покарання в місцях позбавлення волі, але належних висновків для себе не зробив.
Зазначені факти свідчать про небажання засудженого ставати на шлях перевиховання та виправлення та про неефективність застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання для виправлення засудженого ОСОБА_4 .

Враховуючи, що засуджений вчинив тяжкий злочин, короткий проміжок часу відбування покарання з урахуванням перерахунку строку попереднього ув`язнення відповідно до ч. 5 ст.72 КК України в редакції 26.11.2015р., наявність лише 7 заохочень за весь період відбування покарання та не відшкодування матеріальних збитків, суд вважає, що матеріали про умовно-дострокове звільнення, які подані органом, що відає виконанням покарання не відображають процес виправлення засудженого на протязі всього періоду відбування ним покарання та не дають суду переконаності в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком, а тому суд не вбачає підстав для застосування до ОСОБА_4 вимог ст. 81 КК України.

Керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні подання начальника Державної установи «Хролівський виправний центр (№140)», заступника голови спостережної комісії при Харківській державній адміністрації Харківської області відносно засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відмовити.

Ухвала протягом семи днів з дня її проголошення може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області через Харківський районний суд Харківської області. Якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії ухвали суду.

Суддя ОСОБА_1