Провадження № 1-кп/317/302/2017
Справа № 317/3065/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 жовтня 2017 року м. Запоріжжя
Запорізький районний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001124 від 26.07.2017 року відносно ОСОБА_4 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 391 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
До Запорізького районного суду Запорізької області надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001124 від 26.07.2017 року відносно ОСОБА_4 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 391 КК України.

Під час досудового розслідування обвинуваченому ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 висловив думку про можливість призначення провадження до судового розгляду.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 висловили думку про неможливість призначення провадження до судового розгляду та необхідність повернення обвинувального акту прокурору.

Захисник ОСОБА_5 звернулась до суду з письмовим клопотанням про повернення обвинувального акту. Своє клопотання вона обґрунтовувала тим, що 28.09.2017 р. в приміщенні слідчого ізолятора вони були ознайомлені з обвинувальним актом. Будь-яких інших документів, як то реєстр матеріалів досудового розслідування в цей день ні вона ні обвинувачений не отримували. Реєстр матеріалів досудового розслідування був отриманий нею вже в кабінеті слідчого, але за його відсутності і його вручала невідома дівчина, про що вона склала розписку. Також захисник ОСОБА_5 своє клопотання мотивувала тим, що у наданому обвинувальному акті відсутні дата його затвердження, дата складання, направлення до Запорізької місцевої прокуратури № 2 для затвердження.

У судовому засідання захисник ОСОБА_5 наполягала на поверненні обвинувального акту з підстав, зазначених у письмовому клопотанні, зазначила також, що на обвинувальному акті, який їй надав слідчий, відсутня печатка органу прокуратури, а складений реєстр взагалі не містить підпису слідчого.

Вислухавши учасників судового провадження, дослідивши обвинувальний акт, суд приходить до висновку, що він підлягає поверненню прокурору з таких підстав.

Частиною 4 статті 110 КПК України встановлено, що обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст. 291 КПК України.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

За приписами ч. 4 ст. 291 КПК України до обвинувального акта додається:

1) реєстр матеріалів досудового розслідування;

2) цивільний позов, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування;

3) розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування (крім випадку, передбаченого частиною другою статті 297-1 цього Кодексу);

4) розписка або інший документ, що підтверджує отримання цивільним відповідачем копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування не до підозрюваного;

5) довідка про юридичну особу, щодо якої здійснюється провадження, у якій зазначаються: найменування юридичної особи, її юридична адреса, розрахунковий рахунок, ідентифікаційний код, дата і місце державної реєстрації.

Надання суду інших документів до початку судового розгляду забороняється.

За змістом диспозиції ст. 293 КПК України одночасно з переданням обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру до суду прокурор зобов`язаний під розписку надати їх копію та копію реєстру матеріалів досудового розслідування підозрюваному (крім випадку, передбаченого частиною другою статті 297-1 цього Кодексу), його захиснику, законному представнику, захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного або виховного характеру. Якщо провадження здійснюється щодо юридичної особи, копії обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування надаються також представнику такої юридичної особи.

У підготовчому судовому засіданні судом встановлено, що прокурором не виконано приписів ст. 293 КПК України та не вручено обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування обвинуваченому та його захиснику.

Дану обставину у судовому засіданні підтвердив прокурор ОСОБА_3 , який зазначив, що обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування вручав обвинуваченому та його захиснику у слідчому ізоляторі не він, а слідчий за його дорученням.

Дана обставина підтверджується також й змістом приєднаних до обвинувального акту розписок, в яких зазначено, що розписки надаються саме слідчому ОСОБА_6 .

Це підтвердили у підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 .

З вимог ч. 1 ст. 337 КПК України слідує, що судовий розгляд проводиться в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, який є важливим процесуальним документом і основою для захисту обвинуваченого в суді, рівно як і реєстр матеріалів досудового розслідування, який є обов`язковим додатком до нього, містить певні відомості про хід кримінального провадження на стадії досудового розслідування, і ознайомлення з ними є складовою реалізації права на захист.

Захисником ОСОБА_5 разом з клопотанням про повернення обвинувального акту прокурору до суду надано копії обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування, які за її твердженням були їй вручені слідчим.

Оглянувши у судовому засіданні дані документи, судом встановлено, що наявні у захисника копії мають суттєві відмінності від оригіналів документів, що містяться у суді. Так, у наданій захисником копії обвинувального акту дійсно відсутня печатка органу прокуратури, дата затвердження обвинувального акту прокурором, повна дата складання обвинувального акту (міститься лише місяць та рік), повна дата направлення обвинувального акту для затвердження до Запорізької місцевої прокуратури № 2 (міститься лише місяць та рік).

Надана захисником копія реєстру матеріалів досудового розслідування також має суттєві відмінності. Так, у наявному в суді реєстрі зазначено:

33 проведених в ході досудового розслідування процесуальної дії, а у наданій захисником копії лише 25;

7 прийнятих в ході досудового розслідування процесуальних рішення, а у наданій захисником копії лише 6.

Відмінною є також і змістовна частина реєстру.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 не зміг обґрунтовано пояснити наявність зазначених документів у захисника та обвинуваченого, пославшись на можливу їх фальсифікацію захисником. Разом з цим, прокурор не заперечував приналежність саме йому підписів, що містяться в обвинувальному акті, що наявний у захисника.

Поруч з цим, фактично прокурор не має достеменних відомостей про те, що саме той обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, що подані до суду, були вручені обвинуваченому та його захиснику. Більше того, у судовому засіданні прокурор фактично підтвердив існування й іншого примірника обвинувального акту з якого виготовлялись копії для обвинуваченого та захисника, з огляду на те, що надана суду захисником копія обвинувального акту має відмінності у комп`ютерному форматуванні, розташуванні підписів. Коли затверджувався, складався, направлявся до Запорізької місцевої прокуратури № 2 для затвердження даний обвинувальний акт наразі встановити неможливо через відсутність відповідних відомостей в самому обвинувальному акті та необізнаність у цих питаннях прокурора.

Наразі суд виходить з того, що відповідно до ст. 293 КПК України копії саме того обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування мають бути вручені обвинуваченому та його захиснику, що подаються до суду. Свій обов`язок в частині вручення даних документів прокурор не виконував і не намагався виконувати.

Доводи прокурора про те, що захисник та обвинувачений отримали копії потрібних обвинувальних актів та реєстрів матеріалів досудового розслідування, оскільки підписали розписки про це, суд не вважає слушними, оскільки, по-перше, самі по собі розписки не містять достатньої деталізації, яка б вказувала на це, а, по-друге, прокурор не був присутнім при здійсненні даної процесуальної дії, тож фактично не обізнаний про її суть.

З огляду на те, що прокурором самостійно не було виконано обов`язку щодо вручення копій обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування, тобто не було дотримано встановлений законом порядок, що є гарантією реалізації права на захист під час судового розгляду кримінального провадження, суд приходить до висновку, що це є істотним порушенням процесуальних прав обвинуваченого та обмежує його у реалізації права на захист.

При цьому суд констатує, що прокурор у підготовчому судовому засіданні бездоказово послався на наявність у слідчого відповідного доручення на вчинення означених дій, оскільки реєстр матеріалів досудового розслідування жодних відомостей про існування такого доручення не містить.

У пункті 262 рішення ЄСПЛ від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» зазначено про те, що право кожного обвинуваченого у скоєнні злочину на ефективний захист, наданий захисником, є однією з основних ознак справедливого судового розгляду.

Справедливість під час провадження у справі необхідно оцінювати, беручи до уваги розгляд справи в цілому (рішення від 01.03.2001 року у справі «Даллос проти Угорщини». Крім того, право бути проінформованим про характер і причини обвинувачення потрібно розглядати у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого підпунктом «b» п. 3 ст. 6 Конвенції ( зазначені рішення у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції», а також «Даллос проти Угорщини»).

Засада змагальності у кримінальному провадженні передбачає, що кожна із сторін має право отримувати інформацію про факти та аргументи, якими володіє інша сторона, а також користуватися однаковими можливостями надання відповіді іншій стороні. Реєстр матеріалів досудового розслідування та обвинувальний акт містять інформацію, яка має вкрай важливе значення для кримінального провадження.

В даному кримінальному провадженні на переконання суду судовий розгляд не може бути призначений, оскільки це призведе до беззаперечного порушення права ОСОБА_4 на справедливий суд, права на захист.

Керуючись ст.ст. 314-315 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001124 від 26.07.2017 року відносно ОСОБА_4 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 391 КК України повернути прокурору Запорізької місцевої прокуратури № 2.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області протягом семи днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Запорізький районний суд Запорізької області.

Суддя ОСОБА_1