Справа № 368/151/18
Провадження № 1-в/368/26/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"13" лютого 2018 р. Кагарлицький районний суд Київської області
в складі: головуючого судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
з участю прокурора - ОСОБА_3
представників ВК ОСОБА_4 та ОСОБА_5
представника трудового колективу ОСОБА_6
засудженого ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м Кагарлику в режимі відеоконференції клопотання засудженого ОСОБА_7 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким,
В С Т А Н О В И В:
до Кагарлицького районного суду Київської області звернувся засуджений ОСОБА_7 із клопотання та просить суд застосувати ст.. 82 КК України та не відбуту частину строку основного покарання у виді позбавлення волі замінити на більш м`яке, а саме на виправні роботи.
Своє клопотання мотивує тим, що вироком Луцького міськрайонного суду Волинського області від 07.10.2015 року його було визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.. 286 КК України і призначеного покарання у вигляді 4 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на два роки.
Ухвалою Апеляційного суду Волинської області від 17 березня 2016 року вирок суду залишено без змін.
До Кагарлицької виправної колонії № 115 прибув 06.07.2016 року, де знаходиться і до цього часу.
За час відбування покарання характеризуючись позитивно, дотримується норм, які визначають порядок та умови відбуття покарання, у відношенні до засуджених неконфліктний.
Після прибуття до Кагарлицького виправної колонії № 115 працевлаштований різноробочим на контрагентському об`єкті, до роботи ставиться сумлінно, виконує її добросовісно.
За зразкове виконання покладених обов`язків та сумлінну поведінку у дотриманні правил внутрішнього розпорядку установ виконання має два заохочення.
Вину у вчиненні злочину визнає у повному обсязі та щиро розкаюється, зразковою поведінкою та ставлення до праці під час відбування покарання довів своє виправлення.
Вислухавши думку прокурора, який вказує на те, що до засудженого можливо застосувати ст. 82 КК України та заміни невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі на виправні роботи, думку представника Кагарлицької виправної колонії (№115) Київської області, який підтримав клопотання засудженого, а щодо виду покарання, то покладається на погляд суду, представника трудового колективу, засудженого ОСОБА_7 , який підтримав своє клопотання та просив застосувати до нього ст.. 82 КК України та заміни на більш м`яке покарання у виді виправних робіт, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що клопотання засудженого ОСОБА_7 підлягають до задоволення з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_7 вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області засуджений 07 жовтня 2015 року за ст. 286 ч. 2 КК України до 4 років позбавлення волі з позбавлення права керувати транспортними засобами строк на 3 роки. Ухвалою Апеляційного суду Волинської області від 17 березня 2016 року вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07.10.2015 року залишено без змін.
Початок строку покарання 16.05.2016 року.
Кінець строку покарання 16.05.2020 року.
1/3 строку покарання 16.09.2017 року.

Засуджений ОСОБА_7 з 16.05.2016 року утримувався у Луцькому слідчому ізоляторі, де заохочень не мав та не дисциплінарних стягнень.
06 липня 2016 року засуджений ОСОБА_7 прибув до Державної установи «Кагарлицька виправна колонії (№ 115)» та, відбуваючи покарання, до праці відноситься добре, заходи виховної спрямованості відвідував регулярно, реагує на них правильно, має хорошу поведінку, приймає активну участь у громадському житті відділення та установи, разом з тим за добросовісне відношення до праці та громадських доручень, зразкову поведінку має від адміністрації установи три заохочення та не мав дисциплінарних стягнень.
Відповідно до вимог ст. 82 КК України та постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002 року "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким" заміна невідбутої частини основного покарання більш м`яким можлива лише після фактичного відбуття засудженим не менше 1/3 строку покарання за необережний тяжкий злочин та повного і всебічного вивчення даних про його особу.
При цьому, головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений став на шлях виправлення.
Відповідно до ст. 82 КК України суд за наявністю визначених законом підстав вправі замінити засудженому невідбуту частину покарання більш м`яким покаранням. При цьому нове покарання визначається з урахуванням його розташування в системі покарань, зазначених в ст. 51 КК України.
Згідно ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Ст. 6 КВК України передбачено, що виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Ресоціалізація - свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Необхідною умовою ресоціалізації є виправлення засудженого. Основними засобами виправлення і ресоціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.
Як вбачається із характеристики засудженого ОСОБА_7 від 08.02.2018 року, засуджений став на шлях виправлення.
З довідки про заохочення та стягнення встановлено, що за час перебування в установі до моменту подачі клопотання засудженим до суду ОСОБА_7 не був притягнутий до дисциплінарної відповідальності за порушення вимог режиму відбування покарання.
Вивченням матеріалів особової справи встановлено, що за час відбування покарання у ДУ «Кагарлицька виправна колонія (№ 115)» ОСОБА_7 має три заохочення, а саме: 22.06.2017 р., 29.09.2017 р. та 08.12.2017 р. та відсутні дисциплінарні стягнення.
Як встановлено із змісту характеристики від 08.02.2018 року по прибуттю до установи засуджений був працевлаштований. До роботи відноситься добре, поставлені виробничі завдання виконує.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 82 КК України особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням.
Відповідно до ч. 3 ст. 82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.
На день звернення до суду та на день розгляду даної справи ОСОБА_7 фактично відбув більше 1/3 строку призначеного покарання у виді позбавлення волі.
Враховуючи наведені вище вимоги законів та встановлені обставини в їх сукупності, із врахуванням особи засудженого ОСОБА_7 , суд приходить до висновку, що останній за час відбування покарання у виді позбавлення волі довів, що став на шлях виправлення.
Суд враховує, що задоволення судом клопотання засудженого про застосування щодо нього вимог ст. 82 КК України має на меті не остаточно звільнити засудженого від відбування покарання, а передбачає продовження відбування ним більш м`якого виду покарання, продовження процесу виправлення та подальшу можливість доведення свого виправлення.
За таких обставин, ОСОБА_7 заслуговує заміни йому невідбутої частини основного покарання у виді позбавлення волі більш м`яким покаранням.
Належними та допустимими доказами підтверджується, що в разі звільнення ОСОБА_7 має намір працевлаштуватися підсобним робочим у ФОП ОСОБА_8 та проживатиме за адресою свого місця реєстрації.
Засуджений став на шлях виправлення, а тому заслуговує на заміну не відбутої частини основного покарання у виді позбавлення волі більш м`яким.
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст.. 537, 539 КПК України, ст.. 82 КК України, постановою Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш мяким» № 2 від 26 квітня 2002 р., суд, -

У Х В А Л И В :
Клопотання засудженого ОСОБА_7 про заміну невідбутої частини строку основного покарання більш м`яким покаранням задовольнити.
Засудженому ОСОБА_7 за вироком Луцького міськрайонного суду Волинського області від 07.10.2015 року та ухвали Апеляційного суду Волинського області від 17.03.2016 року не відбуту частину строку основного покарання у виді позбавлення волі 2 (два) роки 92 дня замінити на 2 (два) виправних робіт по місцю роботи з відрахуванням 20 % заробітку щомісячно в дохід держави.
Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Київської області через Кагарлицький районний суд Київської області протягом 7 діб з дня проголошення.
Суддя ОСОБА_1