Справа № 375/1741/17
Провадження № 1-кп/375/169/17
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20.12.2017 Рокитнянський районний суд Київської області в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кагарлик Київської області, громадянина України, українця, з базовою загальною середньою освітою, не одруженого, студента 2 курсу державного професійно-технічного навчального закладу «Рокитнянський професійний ліцей», зареєстрованого по АДРЕСА_1 , фактично проживаючого по АДРЕСА_2 , раніше судимого, а саме: 14.03.2017 Миронівським районним судом Київської області за ч.1 ст. 185, ч.2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі та звільненого від відбування покарання з випробування на підставі ст.ст. 75, 104 КК України з іспитовим строком один рік та відповідно до ухвали Рокитнянського районного суду Київської області від 03.11.2017 на підставі Закону України «Про амністію у 2016 році», з непогашеною та незнятою у встановленому законом порядку судимістю,
за ч. 2 ст. 190 КК України, -
ОСОБА_4 будучи засудженим 14.03.2017 Миронівським районним судом Київської області за ч.1 ст. 185, ч.2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі та звільненим від відбування покарання з випробування на підставі ст.ст. 75, 104 КК України з іспитовим строком один рік та відповідно до ухвали Рокитнянського районного суду Київської області від 03.11.2017 на підставі Закону України «Про амністію у 2016 році», на шлях виправлення не став та повторно скоїв новий злочин.
Так, 16.11.2017 близько 09:00 години ОСОБА_4 , перебуваючи у приміщені гуртожитку державного професійно-технічного навчального закладу «Рокитнянський професійний ліцей», що по вул. Ентузіастів, 6, в смт Рокитне Київської області, використовуючи довірливі відносини, які у нього склались з неповнолітнім ОСОБА_5 , попросив у останнього для тимчасового користування мобільний телефон марки Samsung GT S7262 з двома SIM-картками мобільного оператора «Київстар» та «Life», на що ОСОБА_5 погодився та передав обвинуваченому вказаний мобільний телефон з двома SIM-картками. Вказаний мобільний телефон із двома SIM-картками належить матері ОСОБА_5 потерпілій ОСОБА_6 .
У подальшому, реалізовуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, ОСОБА_4 вказаний мобільний телефон особі, яка йому його передала, не повернув, та цього ж дня близько 12:00 години вирішив залишити його у своєму розпорядженні, попередньо діставши з нього дві SIM-картки. Присвоєний таким чином мобільний телефон та дві SIM-картки обвинувачений заховав у приміщенні своєї кімнати в гуртожитку та повідомив після цього ОСОБА_5 , що мобільний телефон він втратив з власної необережності.
Згідно з висновком товарознавчої експертизи № С-455 від 23.11.2017 залишкова вартість мобільного телефону марки Samsung GT S7262 з SIM-картками операторів мобільного зв`язку «Київстар» та «Life», бувших в експлуатації 1 рік, станом на 16.11.2017 становить 889.20 грн..
Такими своїми умисними протиправними діями ОСОБА_4 завдав потерпілій ОСОБА_6 майнову шкоду на загальну суму 889.20 грн..
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, зважаючи, що обвинувачений визнав себе винним повністю у пред`явленому обвинуваченні, та дав згоду давати покази, суд обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченого та дослідженням даних, які характеризують особу винного, оскільки ці докази ніким не оспорюються, обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин і відсутні сумніви у добровільності та істинності таких їх позицій.
У судовому засіданні під час судового слідства обвинувачений ОСОБА_7 визнав себе винним повністю у інкримінованому йому злочині та суду показав, що дійсно 16.11.2017 близько 09:00 години він перебував у приміщенні гуртожитку ліцею та попросив у ОСОБА_5 у тимчасове користування, а саме до обідньої пори доби, мобільний телефон. Курка йому не відмовив, оскільки довіряв, та передав йому мобільний. Близько до 12:00 дня він вирішив, що мобільний телефон він ОСОБА_8 не поверне, сказавши, що втратив останній, і таким чином вирішив його присвоїти собі.
З цією метою він пішов до своєї кімнати у гуртожитку де вийняв з мобільного телефона дві SIM-картки та переховав все у себе в кімнаті. Потім він пішов до ліцею, де повідомив знайомого ОСОБА_9 про те, що мобільний телефон він загубив і гроші за нього буде віддавати із стипендії.
Уточнив, що він знав про те, що мобільний телефон належав матері знайомого ОСОБА_9 ОСОБА_6 .
Усвідомлював, що вчиняв протиправно, але сильно хотів мати телефон, а придбати за власні кошти не мав можливості, оскільки його дохід це стипендія в сумі 900.00 грн. і за рахунок останньої він змушений повністю забезпечувати себе всим необхідним.
Також суду показав, що з чотирьох років, коли померла мати, він повністю позбавлений батьківського піклування та виховувався однією бабусею ОСОБА_10 . Батька не знає взагалі.
Усвідомлює протиправність свого вчинку і розкаюється у скоєному та готовий понести за скоєне призначене судом покарання.
З огляду на викладенні у обвинувальному акті та визнані обвинуваченим обставини вчинення злочину суд приходить до висновку, що у даному кримінальному провадженні знайшли своє підтвердження всі обставини, які підлягають доказуванню відповідно до положень ст. 91 КПК України і в тому числі щодо події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину) та винуватості обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні злочину, форми його вини, мотиву і мети вчинення злочину.
За викладеного суд вважає, що вина ОСОБА_4 у скоєнні інкримінованого йому злочину є доведеною і таким чином його дії кваліфіковані вірно за ч.2 ст.190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому міри покарання, суд виходить із вимог ст. 65 КК України і враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого ним злочину та його суспільну небезпечність, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання винного обставини, дані про особу винного, його відношення до скоєного та конкретні обставини справи.
З огляду на положення ст.ст. 12, 190 ч.2 КК України вчинений ОСОБА_7 злочин відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості.
Відповідно до ст. 66 КК України, обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, що обтяжують покарання винного, судом відповідно до ст. 67 КК України не встановлено.
Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами.
Враховуючи суспільну небезпечність скоєного обвинуваченим злочину (спрямований проти власності), на що вказує його характер (умисний корисливий злочин) та спричинені ним наслідки (заподіяння потерпілій реальної матеріальної шкоди), тяжкість злочину (є злочином середнього ступеня тяжкості), відношення винного до наслідків скоєного (розкаявся у скоєному), пом`якшуючу покарання винного обставину та відсутність обтяжуючих його покарання обставин, дані про його особу, який позитивно характеризуються по місцю проживання, не перебуває на обліку у лікаря-психіатра та у лікаря-нарколога, раніше судимий, суд приходить до висновку призначити ОСОБА_4 за вчинений злочин покарання в межах санкції частини другої статті 190 КК України у виді двох років позбавлення волі.
Також при призначенні вказаного виду та розміру покарання суд враховув: ту обставину, що будучи повнолітнім лише з 03.11.2017, обвинувачений з чотирьох років був повністю позбавлений батьківського піклування (мама померла, батько відсутній з дня народження) виховувався однією бабусею - ОСОБА_10 , що у свою чергу спричинило недостатність його виховання, а наявність останнього його ставлення та розуміння належним чином оточуючого середовища та можливість його неадекватної у зв`язку із цим поведінки; в певній мірі тяжке матеріальне становище обвинуваченого, який навчається і єдиним його джерелом доходу, яке дає йому можливість забезпечувати свої потреби, є отримувана ним щомісячно стипендія в розмірі 900.00 грн., який є майже у два рази меншим від розміру прожиткового мінімуму на працездатну особу в період скоєння винним злочину (1684.00 грн.).
Разом з тим, з огляду на дані про особу винного, його відношення до скоєного суд вважає можливим його виправлення без відбування покарання та у відповідності до ст. 75 КК України приймає рішення про звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку два роки не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього судом відповідно до статті 76 вказаного Кодексу обов`язки періодично зявлятися на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти останній про зміну місця свого проживання та навчання чи роботи.
З метою вирішення питання про речові докази суд вважає за необхідне зняти накладений ухвалою слідчого судді Рокитнянського районного суду Київської області від 22.11.2017 арешт на виявлене та тимчасово вилучене викрадене майно, яким являються речові докази у даному кримінальному провадженні - мобільний телефон марки Samsung GT S7262 чорного кольору, IMEL1 НОМЕР_1 , IMEL2 НОМЕР_2 та дві SIM-картки мобільного оператора «Київстар» та «Life», які перебувають на зберіганні у кімнаті зберігання речових доказів Рокитнянського ВП Миронівського ВП ГУ НП в Київській області.
Речові докази - мобільний телефон марки Samsung GT S7262 чорного кольору, IMEL1 НОМЕР_1 , IMEL2 НОМЕР_2 та дві SIM-картки мобільного оператора «Київстар» та «Life», які перебувають на зберіганні у кімнаті зберігання речових доказів Рокитнянського ВП Миронівського ВП ГУ НП в Київській області після набрання вироком законної сили повернути їх власнику потерпілій ОСОБА_6 ..
Судові витрати у провадженні відсутні, цивільний позов не заявлений, запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався.
Керуючись ст. ст. 368-370, 373-374 КПК України, суд, -
ОСОБА_4 визнати винним за ч. 2 ст. 190 КК України та призначити покарання у вигляді двох років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку два роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього відповідно до ст. 76 КК України обов`язки періодично зявлятися на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти останній про зміну місця свого проживання та навчання чи роботи.
Зняти накладений ухвалами слідчого судді Рокитнянського районного суду Київської області від 22.11.2017 арешт на виявлене та тимчасово вилучене викрадене майно, яким являються речові докази у даному кримінальному провадженні - мобільний телефон марки Samsung GT S7262 чорного кольору, IMEL1 НОМЕР_1 , IMEL2 НОМЕР_2 та дві SIM-картки мобільного оператора «Київстар» та «Life», які перебувають на зберіганні у кімнаті зберігання речових доказів Рокитнянського ВП Миронівського ВП ГУ НП в Київській області.
Речові докази - мобільний телефон марки Samsung GT S7262 чорного кольору, IMEL1 НОМЕР_1 , IMEL2 НОМЕР_2 та дві SIM-картки мобільного оператора «Київстар» та «Life», які перебувають на зберіганні у кімнаті зберігання речових доказів Рокитнянського ВП Миронівського ВП ГУ НП в Київській області після набрання вироком законної сили повернути їх власнику потерпілій ОСОБА_6 .
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області через Рокитнянський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору і не пізніше наступного дня надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.
Суддя ОСОБА_1
Вирок набрав законної сили «____»______________20______