Справа № 750/9491/17 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/795/429/2017
Категорія - Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 жовтня 2017 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в порядку апеляційного розгляду кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника адвоката ОСОБА_6 в інтересах власника майна ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 05 жовтня 2017 року,

з участю прокурора ОСОБА_8 ,

представника власника майна адвоката ОСОБА_9 ,,

власника майна ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді захисник адвокат ОСОБА_6 , в інтересах власника майна ОСОБА_7 , подав на неї апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та відмовити в задоволенні клопотання про накладення арешту на транспортний засіб, який належить останньому.

Ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 05 жовтня 2017 року накладено арешт на автомобіль марки «Daimler Chrysler», реєстраційний номер НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 , що перебуває у власності ОСОБА_7 відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , із забороною розпоряджатись, користуватись та відчужувати даний автомобіль.

Задовольняючи клопотання слідчого про накладення арешту, слідчий суддя мотивував своє рішення необхідністю збереження речових доказів у кримінальному провадженні, з врахуванням розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідків арешту майна для третіх осіб.

В обґрунтування вимоги апеляційної скарги захисник зазначає, що суд в порушення вимог ч. 2 ст. 172 КПК України, здійснив розгляд клопотання без повідомлення власника та його представника, а відтак власник майна був обмежений в своїх правах надати в суді пояснення з приводу даного провадження та надати письмові докази. Вказує, що шкода в даному кримінальному провадженні нікому не завдана, тому, на думку апелянта, підстав для арешту не було.

Заслухавши доповідача, власника майна та його захисника, які просили апеляційну скаргу задовольнити; думку прокурора, який вважав ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, дослідивши матеріали кримінального та судового провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Слідчим відділом Чернігівського відділу поліції ГУНП в Чернігівській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0007795 від 01.10.2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 30.09.2017 року при проведенні експертом огляду автомобіля марки «Daimler Chrysler», реєстраційний номер НОМЕР_1 , було виявлено зміну первинного номеру кузова шляхом вварювання номерної деталі з прилеглими до неї елементами кузова не заводським способом.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , виданого ДАІ ГУ УМВС України 17.06.2006 року, власником даного транспортного засобу є ОСОБА_7

02.10.2017 року постановою слідчого СВ Чернігівського відділу поліції ГУНП в Чернігівській області вищевказаний автомобіль визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0007795 від 01.10.2017 року.

02.10.2017 року слідчим винесено постанову про призначення судової комплексної експертизи транспортного засобу.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України, слідчий суддя накладає арешт на майно, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Відповідно ж до положень частини 2 п.1 статті 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення речових доказів. Накладається арешт, згідно ч.3 даної норми закону на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати , що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст..98 КПК України.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції дотримався вказаних вимог кримінального процесуального закону.

Слідчий суддя, вивчивши матеріали провадження, дійшов обґрунтованого висновку, що викладені в клопотанні доводи про необхідність накладення арешту на транспортний засіб, як на рухоме майно, є обґрунтованими та підлягають задоволенню, оскільки наявні в матеріалах кримінального провадження дані дають достатні підстави вважати, що вказаний транспортний засіб є матеріальним об`єктом, який зберіг на собі сліди кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України, має значення для встановлення обставин вчинення даного кримінального правопорушення, а також з метою запобігання можливості його втрати, знищення чи псування.

Крім того, матеріали провадження свідчать, що у даному випадку потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права та свободи власника та володільця майна, про який йдеться мова у клопотанні, а їх обмеження є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження, а тому з метою забезпечення мети кримінального провадження, слідчим суддею

обґрунтовано накладено арешт на вказане у клопотанні слідчого майно.

Твердження апелянта про те, що судовий розгляд в суді 1 інстанції проведено без їх виклику, що є порушенням норм КПК України, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки судом 1 інстанції власник майна повідомлявся про розгляд клопотання про арешт майна, але в судове засідання не з`явився, що, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 172 КПК України, не є перешкодою для розгляду клопотання, що і було визнано в даному випадку.

Інші доводи, на які посилається апелянт, також не можуть бути підставою для скасування оскаржуваної ухвали, оскільки вони спростовуються матеріалами судового провадження.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту, тому ухвалу слідчого судді слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 404, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_6 в інтересах власника майна ОСОБА_7 залишити без задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 05 жовтня 2017 року про накладення арешту на транспортний засіб залишити без змін.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4