Машівський районний суд Полтавської області
Справа № 540/557/17
Номер провадження 1-в/540/117/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12.10.2017 Машівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

за участю: секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Машівка клопотання засудженого ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_6 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким у виді виправних робіт, -

в с т а н о в и в :

у липні 2017 року до суду надійшло вказане клопотання, яке обґрунтоване тим, що ОСОБА_5 вироком Апеляційного суду Харківської області від 29.05.2015р. засуджений за ст. 270 ч.2 КК України до 6 років позбавлення волі. Так як строк покарання відраховується з 29.05.2015р., а тому станом на час подання клопотання засуджений відбув більше 1/3 строку покарання, а оскільки він став на шлях виправлення, що про що свідчить його зразкова поведінка та сумлінне ставлення до праці, до нього може були застосоване більш м`яке покарання. Адміністрація установи неправомірно відмовила у внесенні подання, оскільки засуджений є інвалідом ІІ групи, хоча згідно довідки МСЕК він є працездатним. В той час, підприємство ТОВ «Харківська ювелірна фабрика» № 46 від 29.05.2017р. гарантує працевлаштування засудженого на посаді технолога експериментально-технологічної дільниці. У зв`язку з наведеним засуджений та захисник просять замінити засудженому невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі виправленими роботами строком на 2 роки.

В судовому засіданні засуджений та його захисник клопотання підтримують та просять задоволити з наведених у його змісті підстав. Прокурор вважає, що у задоволенні клопотання слід відмовити, оскільки засудженому до відбуття покарання залишилося більше 3 років, в той час як Загальна частина КК України передбачає обмеження для виправних робіт не більше 2 років, а також з 22.05.2017р. засуджений є інвалідом ІІ групи, а тому ВК правомірно було відмовлено в заміні покарання.

Заслухавши думку учасників процесу та дослідивши докази у справі, суд приходить до наступного висновку.

Судом установлено, що ОСОБА_5 відбуває покарання у виді позбавлення волі з 29 травня 2015 року, кінцевий строк 29 травня 2021 року.

Відповідно до ч.3 ст. 82 КК України, заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Так, засуджений ОСОБА_5 за період відбування покарання в місцях позбавлення волі стягнень не мав, в той час двічі був заохочений за сумлінну поведінку та ставлення до праці, характеризується позитивно, порушень вимог режиму відбування покарання не допускає, проживає в межах населеного пункту, працевлаштований нічним сторожем зерноскладу, роботу виконує задовільно, дбайливо ставиться до майна, виконує роботи із самообслуговування, дотримується правомірних відносин з персоналом, приймає участь у виховних заходах, вину у вчиненому визнає, вирок вважає справедливим, має виконавчі листи на суму 99120 грн і з його заробітної плати було утримано 2328, 18 грн, є інвалідом ІІ групи, що підтверджується характеристикою і довідкою про стягнення та заохочення (арк. 151-153, 168 о.с.).

Крім цього, з довідки планово-економічного відділу вбачається, що в період з серпня 2015 року по квітень 2017 року ОСОБА_5 постійно працював і від роботи не відмовлявся.

Таким чином, вказані обставини свідчать, що протягом строку відбування покарання засуджений став на шлях виправлення.

За правилами п.1 ч.4 ст. 82 КК України, заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим не менше третини строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, а також за необережний тяжкий злочин.

Можливість відбування засудженим виправних робіт підтверджується листом ТОВ «Харківська ювелірна фабрика» № 46 про те, що він буде працевлаштований на посаді технолога експериментально-технологічної дільниці з виконанням товариством вимог ст. 44 КВК України (арк. 149 о.с.).

В той час, згідно довідки до акту огляду МСЕК серії АВ № 0850410 від 31.05.2017р., ОСОБА_5 з 22.05.2017р. встановлена ІІ група інвалідності.

Як видно з Витягу із протоколу № 15 від 09.06.2017р. засідання комісії Машівської ВК № 9, в поданні до суду матеріалів на заміну покарання було відмовлено, оскільки ОСОБА_5 є інвалідом ІІ групи, а відтак ні виправні роботи ні обмеження волі застосовуватися не можуть (арк. 160 о.с.).

Даючи оцінку доказам в частині можливості застосування до засудженого виправних робіт, суд зазначає наступне.

Так, частиною 1 ст. 82 КК України передбачено, що особам, які відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком.

Загальною частиною КК України, зокрема статтями 57 та 61 передбачено, що покарання у виді виправних робіт встановлюється строком до 2 років, а покарання у виді обмеження волі встановлюється строком до 5 років.

Станом на момент подачі клопотання до суду засуджений дійсно відбув 1/3 строку покарання і невідбута частина складає 03 роки 10 місяців 23 дні позбавлення волі, а станом на час розгляду справи в суді цей строк становить 03 роки 07 місяців 17 днів позбавлення волі.

Частиною 2 ст. 57 КК України передбачено, що виправні роботи не застосовуються до непрацездатних, а ч. 3 ст. 61 цього Кодексу визначено, що обмеження волі не застосовується до інвалідів другої групи.

Відповідно до ч.1 ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

За таких обставин, враховуючи те, що Загальною частиною КК України передбачено обмеження максимального строку покарання у виді виправних робіт 2 роками, але невідбутий засудженим строк покарання становить більше 3, 5 років та крім цього він є інвалідом ІІ групи, а тому суд приходить до висновку, що в задоволенні клопотання захисника та засудженого про застосування заміни покарання більш м`яким у виді виправних робіт слід відмовити, оскільки нормами закону максимальна межа цього виду покарання, обмежена двома роками, за яку суд не має права вийти, а заміна на цей вид покарання невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі в межах установлених законом строків, призведе до фактичної зміни вироку суду щодо строку призначеного покарання та зменшення його строку більше ніж на 1, 5 роки.

На підставі викладеного, керуючись ст. 539 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_6 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким у виді виправних робіт - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Полтавської області протягом 7 діб з дня її оголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Машівський районний суд, а засудженим у той же строк з моменту вручення копії судового рішення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження, а у випадку її оскарження, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя :