Справа № 386/989/17
Провадження № 1-в/386/55/17
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 листопада 2017 року смт. Голованівськ

Голованівський районний суд Кіровоградської області

В складі головуючого судді ОСОБА_1

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

начальника Голованівського районного сектору

з питань пробації ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання ОСОБА_5 про звільнення його від призначеного покарання з випробуванням на підставі ст. 2 Закону України "Про амністію у 2016 році", засудженого вироком Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 18.12.2015 року за ч. 1, ч. 2 ст. 263 Кримінального кодексу України (далі - КК України), з урахуванням ст. 70 КК України до 5 (п`яти) років позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75,76 КК України звільненого від відбування покарання з встановленням іспитового строку тривалістю 3 (три) роки, -

встановив:
ОСОБА_5 звернувся до суду із клопотання про звільнення його на підставі ст. 2 Закону України "Про амністію у 2016 році" від призначеного вироком Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 18.12.2015 року покарання з випробуванням. Клопотання мотивоване тим, що він згідно з зазначеним вироком засуджений за ч. 1 та ч. 2 ст. 263 КК України до п`яти років позбавлення волі та на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку тривалістю три роки.

Начальник Голованівського районного сектору з питань пробації в судовому засіданні клопотання засудженого не підтримав, оскільки засуджений має дві судимості за вчинення тяжких умисних злочинів, вважав про відсутність підстав для задоволення клопотання засудженого.
В судовому засіданні прокурор клопотання засудженого підтримала, вважала за можливе звільнити ОСОБА_5 від призначеного покарання з випробуванням по амністії.

Засуджений ОСОБА_5 в судовому засіданні клопотання підтримав та просив звільнити його від призначеного покарання з випробовуванням по амністії.

Судом встановлено, що вироком Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 18.12.2015 року ОСОБА_5 засуджений за ч. 1, ч. 2 ст. 263 КК України, із застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України, до чотирьох років позбавлення волі. Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за даним вироком більш суворим покаранням, призначеним за вироком Голованівського районного суду Кіровоградської області від 27.10.2015 року, остаточно призначено покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі. На підставі ст.ст. 75, 76 КК України ОСОБА_5 звільнено від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку тривалістю три роки.

Відповідно копії посвідчення серії НОМЕР_1 , виданого 07.12.2016 року, ОСОБА_5 є ветераном - учасником бойових дій.

Ознайомившись з матеріалами особової справи засудженого ОСОБА_5 , врахувавши думку інспектора, який заперечував проти звільнення засудженого від призначеного покарання з випробуванням по амністії, прокурора, яка не заперечувала проти звільнення засудженого від призначеного покарання з випробуванням по амністії, суд приходить до висновку про необхідність відмови в задоволенні клопотання виходячи зі слідуючого.

При розгляді клопотання, суд виходить з правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду України від 11.02.2016 року у справі №5-331кс15.

Амністія в Україні оголошується спеціальним законом (стаття 92 Конституції України) і в кримінальному праві є частиною інституту звільнення від покарання та його відбування (розділ ХІІ КК України).

Згідно зі статтею 86 КК України, амністія оголошується законом України стосовно певної категорії осіб (визнаних винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, або кримінальні справи стосовно яких розглянуто судами, але вироки не набрали законної сили), які можуть бути таким законом повністю або частково звільнені від відбування покарання.

Порядок і процедура застосування амністії регулюються відповідним законом з урахуванням положень Закону України від 01 жовтня 1996 року №392/96-ВР «Про застосування амністії в Україні» (далі - Закон №392/96-ВР), за нормами частини першої, якої амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили. Амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, КК України та цього Закону. Амністія не застосовується до осіб, визначених статтею 4 цього Закону.

Рішення про застосування чи незастосування амністії приймається судом стосовно кожної особи індивідуально після ретельної перевірки матеріалів особової справи та відомостей про поведінку засудженого за час відбування покарання (ст. 3 Закону №392/96-ВР).

Згідно з ст. 5 Закону №392/96-ВР дія закону про амністію поширюється на злочини, вчинені до дня набрання ним чинності включно, і не поширюється на триваючі або продовжувані злочини, якщо вони закінчені, припинені або перервані після набрання законом про амністію чинності.

У відповідності до ст. 6 Закону №392/96-ВР особи, на яких поширюється дія закону про амністію, можуть бути звільнені від відбування як основного, так і додаткового покарання, призначеного судом, крім конфіскації майна, в частині вироку, яка не була виконана на день набрання чинності законом про амністію.

Особи, засуджені за вчинення злочину, які відповідно до закону про амністію підлягають звільненню від відбування (подальшого відбування) покарання, звільняються не пізніш як протягом трьох місяців після опублікування закону про амністію.

06 вересня 2017 року було опубліковано Закон України "Про амністію у 2016 році" №1810-VІІІ від 22.12.2016 року, який набрав чинність 07.09.2017 року (далі - Закон №1810-VІІІ), статтею 2 якого, зазначено звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили, а також осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, що не є особливо тяжким злочином проти життя та здоров`я особи та не є діянням, передбаченим частинами другою, третьою і четвертою статті 408, статтею 410, частинами другою, третьою і четвертою статті 411 КК України, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, отримали статус учасника бойових дій (крім осіб, зазначених у частині четвертій статті 86 КК України, статті 4 Закону України "Про застосування амністії в Україні" та статті 9 цього Закону).

За нормами ст. 10 Закону №1810-VІІІ, визначено, що виконання цього Закону покладається на суди. Питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою особи, яка підтримує публічне обвинувачення в суді чи здійснює нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого (підсудного) чи засудженого, їхніх захисників чи законних представників.

Застосування амністії не допускається, якщо обвинувачений (підсудний) або засуджений заперечує проти цього. Особа, щодо якої вирішується питання про застосування амністії, дає свою згоду суду в усній чи письмовій формі з обов`язковим зазначенням цього в журналі судового засідання.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 дійсно має статус учасника бойових дій, засуджений за вчинення тяжкого злочину, передбаченого ч. 1 та ч. 2 ст. 263 КК України, однак окрім цього, має ще іншу судимість за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, за що його було засуджено вироком Голованівського районного суду Кіровоградської області від 27.10.2015 року, і який був врахований при призначенні покарання Знам`янським міськрайонним судом Кіровоградської області при ухвалені вироку від 18.12.2015 року.

Отже, ОСОБА_5 на час розгляду клопотання має дві судимості за вчинення умисних тяжких злочинів, що у відповідності до п. "в" ч. 1 ст. 4 Закону №392/96-ВР унеможливлює застосування амністії відносно нього.

На підставі викладеного та керуючись ст. 86 КК України, ст.ст. 110, 369, 370, 372 КПК України, Закону №392/96-ВР, Закону №1810-VІІІ, суд
постановив:
Відмовити в задоволенні клопотання ОСОБА_5 про звільнення його від призначеного покарання з випробуванням на підставі ст. 2 Закону України "Про амністію у 2016 році".

Особову справу №11/2016р. відносно ОСОБА_5 , після набрання ухвалою законної сили, повернути до Голованівського районного сектору з питань пробації Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Кіровоградської області через Голованівський районний суд Кіровоградської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1