Справа № 1-кс/331/4530/17
331/8539/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2017 року місто Запоріжжя

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 за участю старшого слідчого 2-го відділення слідчого відділу слідчого відділу УСБУ в Запорізькі області старшого лейтенанта юстицї ОСОБА_3 , адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі скаргу адвоката ОСОБА_4 , яка діє в інтересах Публічного акціонерного товариства «Запорізький завод «Перетворювач» на бездіяльність органу досудового розслідування, -

ВСТАНОВИВ

Адвокат ОСОБА_4 , яка діє в інтересах Публічного акціонерного товариства «Запорізький завод «Перетворювач» у скарзі вказує на те, що 28.11.2017 на підставі ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 від 25.11.2017 року (провадження №1-кс/331/4356/2017, ЄУН 331/8113/17) слідчим в ОВС слідчого відділу УСБУ в Запорізькій області капітаном юстиції ОСОБА_7 за участю співробітників УСБУ в Запорізькій області ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , проведено обшук транспортного засобу - вантажного автомобіля DAF, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 з причепом, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 .

У ході обшуку вилучено майно, що належить ПАТ «Завод «Перетворювач», а саме:

- 6 (шість) дерев`яних ящиків з наступними номерами без маркування з наступними габаритами 119x120х 195;

- 6 (шість) дерев`яних ящиків з маркуванням 4010414м З/З 48951109; 4010414М З/З 8; 4010414 З/З М7; 4010414 З/З М6; 4010414 З/З М1; 4010414 З/З М0;

- 6 (шість) дерев`яних ящиків з наступними номерами: 4010414м 2/3 48951109; 4010414М 2/3 8; 4010414 2/3 М7; 4010414 2/3 М6; НОМЕР_3 ; НОМЕР_4 , яке згодом передано старшим слідчим 2-го відділення слідчого відділу УСБУ в Запорізькій області старшим лейтенантом юстиції ОСОБА_3 на зберігання першому заступнику голови правління ПАТ «Завод «Перетворювач» ОСОБА_10 ..

Згідно до ч. 7 ст. 236 КПК України вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Вищевказані предмети, що були вилучені у ПАТ «Завод «Перетворювач» не вказані в ухвалі суду від 25.11.2017 (провадження №1-кс/331/4356/2017, ЄУН 331/8113/17) як такі, дозвіл на відшукання яких надано судом.

В силу приписів ч. 2 ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

1)підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя

вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

2)призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального

правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі, пов`язаного з їх незаконним обігом;

4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було або частково перетворено.

Частина 1 статті 167 КПК України передбачає, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

В результаті вилучення майна, що перелічене у протоколі обшуку від 28.11.2017, ПАТ «Завод «Перетворювач» позбавлене можливості володіти, користуватися та розпоряджатися ним.

Відповідно до ст. 16 КПК України позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 1 КПК України порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством.

КПК України визначає два статуси майна у кримінальному провадженні:

- тимчасово вилучене майно ( глава 16);

- майно, на яке накладено арешт ( глава 17).

Ці правові статуси визначені як заходи забезпечення кримінального провадження (ст. 131 КПК України).

Натомість, норми КПК України не передбачають такого заходу забезпечення кримінального провадження, як визнання речовими доказами. КПК України передбачає, що з метою збереження речовий доказів накладається арешт на майно (п.1 ч.2 ст. 170 КПК).

Абзац 2 частини 5 статті 171 КПК України передбачає, що у разі тимчасово вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подане слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Частина 6 статті 173 КПК України передбачає, що слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про арешт тимчасово вилученого майна не пізніше сімдесяти двох годин із дня надходження до суду клопотання, інакше таке майно повертається особі, у якої його було вилучено.

Провівши обшук на підставі ухвали слідчого судді та вилучивши матеріальні об`єкти, які відповідають критеріям доказів, слідчий або прокурор з метою забезпечення речових доказів повинні звернутись до суду з клопотанням про накладення арешту, визнавши ці матеріальні об`єкти речовими доказами. Саме таким чином можливо досягти інтересів досудового розслідування, забезпечити збереження речових доказів, які у подальшому можуть досліджуватись судом. На стадії розгляду клопотання про накладення арешту, слідчий має довести, що матеріальні об`єкти відповідають критеріям доказів. Відповідно слідчий суддя може обґрунтовано накласти арешт на таке майно. Іншого порядку дій у КПК України не передбачено, а правового статусу майна на яке надано дозвіл на відшукання та яке вилучено в результаті обшуку, законом не визначено. Тому, слідчий та прокурор в силу приписів ст. 19 Конституції України повинні діяти саме таким чином.

У випадку, якщо не накладався арешт на майно, яке вилучено в ході обшуку та на яке надано дозвіл в ухвалі суду, то норми ст. 2 КПК України не будуть дотримані, оскільки до особи, яка є власником або володільцем майна, не буде застосована належна правова процедура і по суті застосовано необгрунтований процесуальний примус.

Згідно протоколу обшуку від 28.11.2017, транспортного засобу - вантажного автомобіля «DAF», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 з причепом НОМЕР_2 закінчено о 14 годині 30 хвилин 28.11.2017.

Отже, в порядку передбаченому абз. 2 ч. 5 ст. 171 КПК України слідчий, прокурор повинен був звернутися до суду із клопотанням про арешт тимчасово вилученого під час обшуку майна не пізніше 14 годині 30 хвилин 30.11.2017, а суд, відповідно, повинен був винести ухвалу про арешт тимчасово вилученого майна не пізніше 14 години 30 хвилин 03.12.2017.

Станом на 08.12.2017 вищевказане тимчасово вилучене майно ПАТ «Завод «Перетворювач», перелік якого вказаний у протоколі обшуку від 28.11.2017, копія якого додається до цієї скарги, слідчим не повернуто. Будь-яких дій, направлених на повернення цього майна слідчим не здійснено. Інформацією про арешт вищевказаного тимчасово вилученого під час обшуку майна у ПАТ «Завод «Перетворювач» також немає.

Частиною 1 статті 303 КПК України передбачено, що володільцем тимчасово вилученого майна на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, як неповернення тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст. 169 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 КПК України, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності.

Посилаючись на вищенаведені обставини, заявник просить суд зобов`язати слідчого УСБУ повернути тимчасово вилучене під час обшуку автомобіля DAF, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 з причепом, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , майно, вказане у протоколі обшуку від 28.11.2017, яке належить Публічному акціонерному товариству «Запорізький завод «Перетворювач».

В судовому засіданні адвокати ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , які діють в інтересах ПАТ «Запорізький завод «Перетворювач» скаргу підтримали.

Слідчий УСБУ ОСОБА_3 в судовому засіданні проти скарги заперечував, вважав її необґрунтованою. Пояснив суду, що майно, про яке йдеться в скарзі вилучено згідно з ухвалою суду від 25.11.2017 р. та визнано речовим доказом в порядку ст.98 КПК України.

Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши надані матеріали, дійшов наступних висновків.

В судовому засіданні вивчені та оголошені матеріали по кримінальному провадженню № 0002770, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30 квітня 2016 року, за скоєння кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.111, ч.3 ст.191, ч.2 ст.364, ч.3 ст.15 ч.3 ст.206-2, ч.1 ст.383, ч.1 ст.358, ч.1 ст.357 КК України.

Так, згідно з ухвалою суду від 25.11.2017 (провадження №1-кс/331/4356/2017, ЄУН №331/8113/17), задоволено клопотання старшого слідчого 2-го відділення слідчого відділу УСБУ в Запорізькій області ОСОБА_3 про проведення обшуку по кримінальному провадженню № 0002770, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30 квітня 2016 року, за скоєння кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.111, ч.3 ст.191, ч.2 ст.364, ч.3 ст.15 ч.3 ст.206-2, ч.1 ст.383, ч.1 ст.358, ч.1 ст.357 КК України.

Надано дозвіл слідчим слідчого відділу УСБУ в Запорізькій області: ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_7 , ОСОБА_3 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 за участю оперативних співробітників СБУ на проведення обшуку транспортного засобу вантажного автомобіля DAF державний реєстраційний номер НОМЕР_1 та причеп державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , право власності на який зареєстровано за ПП «Агромашторг» 25217255, з метою відшукання предметів та документів, які можуть бути використані, як докази в даному кримінальному провадженні, а саме:

- товарів військового призначення та подвійного використання, виготовлених ПрАТ «Запорізький завод «Перетворювач», в тому числі випрямлячів та перетворювачів серії В-ТПВ, М-ПТВТ, В-ТПЖ, ТПС, АП, ВКС, В-ТПЕД;

- технічних документів, паспортів, бірок на випрямлячі та перетворювачі серії В-ТПВ, М-ПТВТ, В-ТПЖ, ТПС, АП, ВКС, В-ТПЕД;

- товаросупровідних та митних документів на вантаж, в тому числі контрактів, специфікацій, ВМД, CMR, рахунків, паспортів;

- комп`ютерної техніки, з`ємних накопичувачів інформації та засобів зв`язку, які використовувались в ході здійснення експорту товарів військового призначення та подвійного використання;

- документів, записних книжок, нотатків, що містять вільні зразки почерку та підпису ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_10 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 .

Судом, також вивчено та оголошено копію протоколу обшуку від 28.11.2017; копію акту прийому - передачі від 29.11.2017.

Відповідно до статті 234 КПК України, обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб. Обшук проводиться на підставі ухвали слідчого судді.

Відповідно до ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Судом встановлено, що 28.11.2017 р. старшим слідчим 2-го відділення слідчого відділу УСБУ в Запорізькій області старший лейтенантом юстиції ОСОБА_3 по матеріалам кримінального провадження №0002770 від 30.04.2016, за ознаками вчинення злочинів, передбачених ч.1 ст. 111, ч.З ст.191, ч.2 ст.364, ч.З ст.15 ч.З ст.206-2, ч.І ст.383, ч.І ст.358, ч.1 ст.357 КК України, згідно постановою про визнання речовими доказами, вказані в описовій частині постанови предмети (перетворювачі та випрямлячі) визнав речовими доказами у кримінальному провадженні №0002770 від 30.04.2016, а сааме:

- 18 (вісімнадцять) дерев`яних ящиків в які упаковано 6 (шість) комплектів випрямлячів В-ТПЖ-160-230-УХЛ1 (в складі: випрямляч, пульт дистанційного управління та одиночний комплект ЗІП) з наступними номерами: 48951109, 48951108, 48951107, 48951106, 48951111, 48951110.

- 2 (два) перетворювача багатоканальних М-ПТВ-100/100-50;

- 2 (два) випрямляча В-ТПВ-1,25к.

Частиною 1 статті 303 КПК України передбачено, що володільцем тимчасово вилученого майна на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, як неповернення тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст. 169 цього Кодексу.

Згідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно до ч.7 ст. 236 КПК України вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Співставленням переліку майна, яке заначено в ухвалі суду 25.11.2017 (провадження №1-кс/331/4356/2017, ЄУН №331/8113/17), в протоколі обшуку від 28.11.2017 та в постанові слідчого УСБУ 28.11.2017 р. про визнання речовими доказами, встановлено, що вказаний у процесуальних документах перелік майна є ідентичним, тобто слідчим суддею прямо надано дозвіл на його відшукання. Тому, твердження скаржника про те, що майно є тимчасово вилученим є помилковим і таким, що не відповідає нормам КПК України.

Керуючись ст.ст. 303-307,309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ :

Відмовити в задоволенні скарги адвоката ОСОБА_4 , яка діє в інтересах Публічного акціонерного товариства «Запорізький завод «Перетворювач» на бездіяльність органу досудового розслідування по кримінальному провадженню № 0002770, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30 квітня 2016 року, за скоєння кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.111, ч.3 ст.191, ч.2 ст.364, ч.3 ст.15 ч.3 ст.206-2, ч.1 ст.383, ч.1 ст.358, ч.1 ст.357 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1