Справа № 456/2327/17
Провадження № 1-кп/456/381/2017
ВИРОК

іменем України

"29" вересня 2017 р. Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні залі суду в м. Стрию кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Верб`як Воловецького району Закарпатської області, проживаючого по АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, непрацюючого, не одруженого, інваліда 2-ї групи, депутатом не являється, раніше не судимого, обвинуваченого в скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,
встановив:

ОСОБА_4 28.07.2017, близько 20 години 00 хвилин перебуваючи в приміщенні будинку АДРЕСА_2 , де виконував ремонтні роботи, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на протиправне заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, переконавшись, що його дій ніхто не бачить, таємно викрав із кишені дублянки, яка знаходилась в шафі, грошові кошти в сумі 200.00 доларів США, що згідно курсу НБУ станом на 28.07.2017р. становить 5180.00 грн., які заховав у кишеню своїх штанів та вийшов з приміщення будинку, де в подальшому викраденим розпорядився на власний розсуд. Внаслідок вчиненого кримінального правопорушення потерпілій ОСОБА_6 завдано матеріальну шкоду на загальну суму 5180.00грн.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , свою вину у скоєному кримінальному правопорушенні визнав повністю, підтвердив обставини викладені в обвинувальному акті.
Оскільки обвинувачений ОСОБА_4 , визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, а фактичні обставини справи, а саме факт вчинення крадіжки шляхом вільного доступу, суд, впевнившись у правильному розумінні обвинуваченим ОСОБА_4 змісту обставин справи, та у відсутності сумнівів у добровільності та істинності його позиції відповідно до ч. 3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи.

Аналізуючи представлені суду докази та їх в сукупності, суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_4 , в скоєнні ним кримінального правопорушення доведеною в судовому засіданні повністю.

Дії ОСОБА_4 , слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 185 КК України, оскільки він вчинив крадіжку, шляхом вільного доступу.

При обранні виду та міри покарання обвинуваченому, відповідно до вимог ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , є його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину. Обтяжуючою обставиною є те, що злочин він скоїв у стані алкогольного сп`яніння.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , та його захисник заявили клопотання про застосування до нього амністії, звільнивши його від відбування покарання, оскільки він вчинив кримінальне правопорушення, яке є не тяжким, є інвалідом 2-ї групи, повністю визнає свою вину, відшкодував завдані збитки потерпілій, вперше притягується до кримінальної відповідальності, з наслідками застосування амністії ознайомлений.
Прокурор в судовому засіданні не заперечували проти звільнення обвинуваченого від відбування покарання на підставі п.«Г» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році».
Як встановлено ст. 85 КК України на підставі закону про амністію засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань.
Законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання (ч.2 ст. 86 КК України).
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 1 ЗУ "Про застосування амністії в Україні" амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили; амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального Кодексу України та цього Закону.
Статтею 3 вказаного Закону встановлено, що встановивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.
07.09.2017 р. набрав чинності Закон України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 р. №1810-VII. Дія цього Закону поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно.
Відповідно до ст. 10 Закону України «Про амністію у 2016 році» питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою особи, яка підтримує публічне обвинувачення в суді чи здійснює нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого (підсудного) чи засудженого, їх захисників чи законних представників.
Відповідно до п."Г" ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від грудня 2016 року, який набрав чинності 07 вересня 2017 року, звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, яких на день набрання чинності цим Законом в установленому порядку визнано інвалідами першої, другої чи третьої групи, а також хворими на активну форму туберкульозу (диспансерні категорії 1-4), онкологічні захворювання (III, IV стадії за міжнародною класифікацією TNM), СНІД (III, IV клінічні стадії за класифікацією ВООЗ) та інші тяжкі хвороби, що перешкоджають відбуванню покарання та підпадають під визначення Переліку захворювань, які є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання, затвердженого у додатку 12 до Порядку організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі, затвердженого наказом Міністерства юстиції України, Міністерства охорони здоров`я України від 15 серпня 2014 року № 1348/5/572; З долучених до матеріалів кримінального провадження, вбачається, що обвинувачний ОСОБА_4 , є інвалідом 2-ї групи. Крім того, обвинувачений ОСОБА_4 , вперше вчинив кримінальне правопорушення, яке відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості відповідно до ст. 12 КК України. Вказане кримінальне правопорушення він вчинив 28.07.2017р., тобто до дня набрання чинності (07 вересня 2017р.)Закону України «Про амністію у 2016 році».
Обмежень щодо застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , амністії, передбачених ст.4 ЗУ "Про застосування амністії в Україні" та ст.9 Закону України «Про амністію у 2016 році», судом не встановлено, амністія до нього не застосовувалась.
За таких обставин суд вважає, що на обвинуваченого ОСОБА_4 , поширюється дія Закону України «Про амністію у 2016 році», а тому він підлягає звільненню від відбування покарання.
Суд роз`яснює обвинуваченому ОСОБА_4 , наслідки застосування амністії, а саме: застосування амністії в подальшому протягом останніх десяти років амністія до нього не може бути застосована.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
Витрати на залучення експерта відсутні.
Керуючись ст.ст.85,86 КК України, ст. 3акону ЗУ «Про застосування амністії в Україні», п.«Г» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році», ст.ст.370,374 КПК України суд, -

засудив:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді 100 годин громадських робіт.
На підставі п. «г» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання.
Вирок суду може бути оскаржений до апеляційного суду Львівської області протягом 30 діб, шляхом подання апеляційної скарги через Стрийський міськрайонний суд.

Суддя ОСОБА_1