АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві 18 вересня 2017 року апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 19 серпня 2017 року,

за участі: прокурора представника ОСОБА_7 , ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою задоволено клопотання прокурора відділу Департаменту з розслідування особливо важливих справ у сфері економіки Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 та накладено арешт на грошові кошти, які вилучені під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: двох конвертів із предметами в середині, зовні схожими на грошові кошти наступними купюрами, номіналом;

- купюри номіналом 100 доларів США в кількості 31 (тридцять одна) штука;

- купюра номіналом 20 доларів США в кількості 1 (одна) штука;

- купюри номіналом 10 доларів США в кількості 2 (дві) штуки;

- купюра номіналом 5 доларів США в кількості 1 (одна) штука;

- купюра номіналом 1 долар США в кількості 1 (одна) штука;

- купюри номіналом 100 Евро в кількості 4 (чотири) штуки наступної серії;

- купюри номіналом 500 гривень в кількості 4 (чотири) штуки;

- купюри номіналом 100 гривень в кількості 12 (дванадцять) штук;

В обґрунтування рішення,слідчий що вилучені грошові кошти, відповідають критеріям визначеним в ст. 98 КПК України та визнані речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

Не погоджуючись з таким рішенням, адвокат ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 19 серпня 2017 року та постановити нову ухвалу.
Автор апеляційної скарги вважає, що арешт на грошові кошти, які вилучені 16 серпня 2017 року під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_8 застосовано необґрунтовано та без достатніх правових підстав.
Зазначає, що вилучені грошові кошти належать ОСОБА_6 , яка спільно проживає на даний момент разом із сім`єю своєї доньки, та набуті нею після продажу будинку її чоловіка у АДРЕСА_2 .
Також, на думку адвоката ОСОБА_5 , слідчий у своїй постанові від 17 серпня 2017 року, ґрунтуючись лише на припущеннях, безпідставно визнав вилучені грошові кошти у кримінальному провадженні № 0002449 речовими доказами.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника власника майна, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити ухвалу слідчого судді без змін, вивчивши матеріали судового провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів провадження, управлінням з розслідування кримінальних проваджень у сфері економіки Департаменту з розслідування особливо важливих справ у сфері економіки Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості якого 01 серпня 2017 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0002449, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368, ч.5 ст. 27 ч. 3 ст. 368 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що начальник лінійного відділення поліції в аеропорту «Жуляни» Солом`янського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_9 вступив у злочинну змову з працівниками вказаного УП ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_8 , ОСОБА_12 , за пособництва адвоката ОСОБА_13 , вимагають у громадян Узбекистану ОСОБА_14 та ОСОБА_15 неправомірну вигоду в сумі 7 000 доларів США за повернення паспорту громадянина Узбекистану ОСОБА_16 та припинення кримінального переслідування останнього за ч. 4 ст. 358 КК України.

В ході обшуку за місцем проживання ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1 на підставі ст. ст. 234-236 КПК України, слідчим в особливо важливих справах другого слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень у сфері економіки Департаменту з розслідування особливо важливих справ у сфері економіки Генеральної прокуратури України ОСОБА_17 прийнято рішення про вилучення виявлених двох конвертів із предметами в середині, зовні схожими на грошові кошти.

18 серпня 2017 року прокурор відділу Департаменту з розслідування особливо важливих справ у сфері економіки Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 звернувся до Печерського районного суду м. Києва з клопотання про накладення арешту на грошові кошти, які вилучені під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: двох конвертів із предметами в середині, зовні схожими на грошові кошти наступними купюрами, номіналом та серією:
- купюри номіналом 100 доларів США в кількості 31 (тридцять одна) штука наступної серії: КВ16384870D, НF86611876С, НІ25166257А, КВ15130172Р, КF67028049С, КN07670475А, LВ74137156V, LВ43810962D, LВ75649040D, LH66823215В, LВ75649041D, LF42705339Е, LF42705336Е, LD55792983С, LG71787303С, LК89216081С, LВ74137200V, LВ74137151V, LВ74137152V, LВ74137153V, LВ74137154V, LВ74137155V, LL46827595А, LK11649530Е, LВ85771592В, LВ92287844Q, LВ92287811Q, LF91003341G, LF85125242А, LВ88932705К, LК16574880Е;

- купюра номіналом 20 доларів США в кількості 1 (одна) штука наступної серії: МВ02890369D;

- купюри номіналом 10 доларів США в кількості 2 (дві) штуки наступної серії: JА 73206123А, МЕ47043399А;

- купюра номіналом 5 доларів США в кількості 1 (одна) штука наступної серії: ІL44618800А;

- купюра номіналом 1 долар США в кількості 1 (одна) штука наступної серії: Н59135183Е;

- купюри номіналом 100 Евро в кількості 4 (чотири) штуки наступної серії: Х4, V5, V7, V3;

- купюри номіналом 500 гривень в кількості 4 (чотири) штуки наступної серії: ЛГ2485804, МВ3558401. МВ7717533, ХА8685916;

- купюри номіналом 100 гривень в кількості 12 (дванадцять) штук наступної серії: УЦ6102750, УБ8873751, УЖ3328412, УМ5176836. УВ8203572, УВ3158926, УН1591634, УС1193399, УИ2857228, УИ5546152, УМ7731996, УР5449295.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 19 серпня 2017 року зазначене клопотання прокурора задоволено.

Задовольняючи дане клопотання, внесене в межах кримінального провадження № 0002449про накладення арешту на грошові кошти, які вилучені під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1 , слідчий суддя, як вбачається з журналу судового засідання, заслухав пояснення прокурора та, дослідивши матеріали, додані до клопотання, прийшов до правильного висновку про наявність достатніх підстав для арешту вищевказаних грошових коштів, оскільки вони відповідають критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України.

Прийняте рішення слідчого судді суду першої інстанції не може бути визнано обґрунтованим, а тому підлягає скасуванню, з огляду на наступне.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно зі ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Однак зазначені вимоги закону не були дотримані.
Як вбачається з матеріалів провадження, старший прокурор ОСОБА_7 звертаючись до суду з клопотанням про арешт майна зазначив, що метою накладення арешту на майно є застосування можливої конфіскації та забезпечення можливого цивільного позову, збереження доказу злочину
Так, відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Отже, звертаючись з клопотанням, слідчий мав чітко визначити мету зазначену в законі та довести необхідність арешту саме з цією метою, що у цьому випадку зроблено не було.

Наданими в апеляційний суд матеріалами встановлено, що у даному кримінальному провадженні не повідомлено про підозру жодній особі, що є необхідною умовою при накладенні арешту саме з метою, передбаченою п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України, тобто з метою конфіскації майна.

Крім того, матеріали додані до клопотання, не містять доказів існування у даному кримінальному провадженні цивільного позову, оскільки положення ст. 170 КПК України не містять підстав для накладення арешту з метою забезпечення майбутнього цивільного позову, передбачаючи лише право звертатись з таким клопотанням у разі необхідності забезпечення цивільного позову, який вже подано у кримінальному провадженні.

Накладення арешту з метою забезпечення цивільного позову, який буде поданий у майбутньому, унеможливлює з`ясування питання співмірності майна, на яке прокурор просить накласти арешт та ціни позову, оскільки він ще не поданий зацікавленою особою. Крім цього, положення ст. 128 КПК України передбачають право пред`явлення цивільного позову лише до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, тоді як відсутність цивільного позову позбавляє слідчого суддю можливості перевірити чи підлягає арешту майно особи, про яку йдеться у клопотанні прокурора.

Разом з тим необхідно зазначити, що наведені прокурором у клопотанні про арешт майна підстави, у зв`язку з якими майно відповідає критеріям визначеним ст. 98 КПК України, не може бути визнано достатнім для висновку, що це майно є речовим доказом, незважаючи навіть на постанову слідчого про визнання його речовими доказами, оскільки ні в самому клопотанні про арешт майна, ні прокурором у судовому засіданні не доведено, що вилучені грошові кошти були знаряддям вчиненнямбули знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом саме у кримінальному провадженні № 0002449.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що, в розумінні вимог ст. 132 КПК України, прокурор не надав достатніх і належних доказів тих обставин, на які він послався у клопотанні про арешт майна, а слідчий суддя, розглядаючи клопотання органу досудового розслідування на дані порушення уваги не звернув та прийшов до помилкового висновку про задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на зазначене у ньому майно з метою забезпечення збереження речових доказів, хоча матеріали додані до клопотання не містять доказів що вказані грошові кошти отримані внаслідок вчинення кримінального правопорушення, або набуті кримінально протиправним шляхом.

Наведені обставини, на переконання колегії суддів, свідчать про відсутність підстав для накладення арешту, оскільки прокурор не надав суду достатніх і належних доказів тих обставин, на які послався у клопотанні.
З урахуванням вищевикладених обставин, які свідчать про однобічність і необ`єктивність судового розгляду, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, а апеляційна скарга задоволенню з постановленням апеляційним судом нової ухвали про відмову у задоволенні клопотання слідчого, як такого, що внесено до суду з порушенням вимог КПК України та за недоведеності необхідності арешту майна, який при викладених у клопотанні обставинах явно порушуватиме справедливий баланс між інтересами власників, гарантованими законом, і завданням цього кримінального провадження.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 19 серпня 2017 року,якою задоволено клопотання прокурора відділу Департаменту з розслідування особливо важливих справ у сфері економіки Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 та накладено арешт на грошові кошти, які вилучені 16 серпня 2017 року під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: двох конвертів із предметами в середині, зовні схожими на грошові кошти - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання прокурора відділу Департаменту з розслідування особливо важливих справ у сфері економіки Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 про накладення арешту на грошові кошти, які вилучені 16 серпня 2017 року під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: двох конвертів із предметами в середині, зовні схожими на грошові кошти - відмовити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа №11-сс/796/4482/2017 Категорія: ст. 170 КПК УкраїниГоловуючий у першій інстанції ОСОБА_18 Доповідач: ОСОБА_1