АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 грудня 2017 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого суддів при секретарі ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5
за участю прокурораОСОБА_6

адвоката ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси матеріали скарги за апеляційною скаргою ОСОБА_8 та адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 14 листопада 2017 року, якою відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_8 та адвоката ОСОБА_7 на постанову заступника Генерального прокурора ОСОБА_9 від 10.10.2017 у кримінальному провадженні № 0001998 про доручення досудового розслідування іншому органу досудового розслідування, -

в с т а н о в и л а :
14.11.2017 ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_8 та адвоката ОСОБА_7 на постанову заступника Генерального прокурора ОСОБА_9 від 10.10.2017 у кримінальному провадженні № 0001998.

Як на підставу для такої відмови слідчий суддя вказав на те, що постанова прокурора про доручення досудового розслідування іншому органу досудового розслідування, з огляду на вимоги ч. 1 ст. 303 КПК України, не належить до рішень, дій чи бездіяльності, які можуть бути оскаржені на досудовому провадженні, а до повноважень слідчого судді не належить розгляд скарг відповідної категорії.

Крім того, слідчим суддею роз`яснено скаржникам їх право на заперечення щодо постанови заступника Генерального прокурора ОСОБА_9 від 10.10.2017 про доручення досудового розслідування іншому органу досудового розслідування в порядку, встановленому ч. 2 ст. 303 КПК України, зокрема під час підготовчого провадження в суді.

В спільній апеляційній скарзі ОСОБА_8 та адвокат ОСОБА_7 порушують питання про скасування ухвали слідчого судді від 14.11.2017 через її невідповідність критеріям, передбаченим ст. 370 КПК України та просять постановити нову ухвалу, якою призначити новий розгляд слідчим суддею скарги ОСОБА_8 та адвоката ОСОБА_7 на постанову заступника Генерального прокурора ОСОБА_9 від 10.10.2017 у кримінальному провадженні № 0001998 про доручення досудового розслідування іншому органу досудового розслідування

Апелянти, посилаючись на норми процесуального закону та практику ЄСПЛ, зазначають, що у випадках, коли положення КПК України не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 КПК України. Зокрема, на думку апелянтів, неоднозначність поставленого у скарзі на вирішення слідчого судді питання полягає в тому, що оскаржуване незаконне рішення прокурора перешкоджає подальшому ефективному досудовому розслідуванню та ускладнює встановлення невинуватості ОСОБА_8 , а її залишення в силі призведе до продовження досудового розслідування не уповноваженими особами, а в подальшому, визнання його результатів такими, що суперечать чинному законодавству.

Звертають увагу, що саме до повноважень слідчого судді належить скасування на досудовому слідстві незаконних постанов прокурора, які суперечать основним засадам кримінального провадження, не узгоджуються з вимогами чинного законодавства, перешкоджають подальшому кримінальному провадженню та порушують процесуальні права підозрюваного.

Стверджують, що приймаючи рішення про відмову у відкритті провадження за скаргою, слідчий суддя занадто суворо застосував формальну норму, викладену в ч. 4 ст. 304 КПК України, не додержавши права на доступ до суду, з урахуванням значення поданої скарги для кримінального провадження та на ефективний засіб правового захисту, гарантованого ст. 13 ЄКПЛ.

ОСОБА_10 в судове засідання не з`явився, про поважні причини свого неприбуття не повідомив, що, з урахуванням участі в судовому засіданні суду апеляційної інстанції адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах останнього, не являється перепоною для апеляційного розгляду спільної апеляційної скарги по суті заявлених вимог.

Заслухавши доповідь судді, думку адвоката ОСОБА_7 в підтримку поданої апеляційної скарги в повному обсязі, міркування прокурора про законність та обґрунтованість рішення слідчого судді і відсутність підстав для задоволення апеляційних вимог, вивчивши матеріали скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_8 та адвоката ОСОБА_7 підлягає до задоволення.

Оскарження ухвал слідчого судді під час досудового розслідування передбачено параграфом 2 Глави 26 КПК України.

Згідно ч. 3 ст. 392 КПК України в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді у випадках, передбачених КПК України.

Частиною 1 статті 309 КПК України визначено перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування. Крім того, згідно ч.ч. 2,3 зазначеної статті під час досудового розслідування також можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, повернення скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора або відмову у відкритті провадження.

Оскільки апеляційна скарга ОСОБА_8 та адвокатом ОСОБА_7 подана на ухвалу слідчого судді про відмову у відкритті провадження, то, на виконання вимог ч. 6 ст. 304, ч. 2 ст. 309 КПК України, вона підлягає до прийняття та розгляду по суті.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом, згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

В ході апеляційного перегляду оскаржуваного судового рішення встановлено, що слідчим суддею районного суду зазначених вимог кримінального процесуального закону дотримано не було.

Так, ч. 1 ст. 303 КПК України визначено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування та наведено перелік осіб, які наділені правом на таке оскарження.

Як вбачається з матеріалів скарги, 13.11.2017 до слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси звернулись ОСОБА_8 та його адвокат ОСОБА_7 зі спільною скаргою про скасування постанови заступника Генерального прокурора України ОСОБА_9 від 10.10.2017 про доручення досудового розслідування іншому органу досудового розслідування, винесеної в рамках кримінального провадження № 0001998.

Ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси відмовлено у відкритті провадження за даною скаргою ОСОБА_8 та адвоката ОСОБА_7 ..

Вказана ухвала слідчого судді вмотивована тим, що постанова прокурора про доручення досудового розслідування іншому органу досудового розслідування не належить до рішень, дій чи бездіяльності, які, з огляду на вимоги ст. 303 КПК України, можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.

На думку колегії суддів, зазначене рішення слідчого судді є передчасним та таким, що не узгоджується з нормами національного та міжнародного законодавства, з огляду на наступне.

Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано право кожного чиї права та свободи, закріплені в Конвенції, порушено на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

Стаття 6 Конвенції закріплює право на справедливий суд, що полягає в тому, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до положень ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується ч. 3 ст. 8 Конституції України.

За змістом ч.ч. 3, 4 ст. 21 КПК України, кожен має право на участь у розгляді в суді будь-якої інстанції справи, що стосується його прав та обов`язків з гарантією забезпечення права на оскарження процесуального рішення.

Частиною 1 ст. 9 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, КПК України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Доступ до правосуддя, в контексті кримінального провадження, означає надання учасникові провадження можливості, тобто права, звертатися до суду за захистом свого права чи охоронюваного законом інтересу, заявляти різного роду клопотання, оскаржувати до слідчого судді, суду чи суду вищої інстанції рішення учасників провадження, які наділені владними повноваженнями і вчиняють чи ухвалюють рішення.

Аналізуючи наведені норми, ОСОБА_8 та адвокат ОСОБА_7 , який діє в його інтересах, являються особами, які наділені правом на звернення до слідчого судді зі скаргою на постанову заступника Генерального прокурора ОСОБА_9 від 10.10.2017 і дана скарга, на думку колегії суддів, підлягає розгляду по суті заявлених вимог.

При цьому, колегія суддів також враховує і те, що відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України, за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування ухвала слідчого судді може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

Тому, за результатами розгляду спільної скарги ОСОБА_8 та адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах останнього, слідчий суддя повинен був прийняти одне з процесуальних рішень, передбачених ч. 2 ст. 307 КПК України, тобто розглянути скаргу по суті.

З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до переконання, що слідчий суддя, відмовляючи у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_8 та адвоката ОСОБА_7 , діяв у спосіб, який не ґрунтується на вимогах процесуального закону, а тому, з урахуванням обґрунтованості апеляційних вимог, вважає за необхідне ухвалу слідчого судді скасувати.

Оскільки слідчий суддя не розглядав вимоги скарги ОСОБА_8 та адвоката ОСОБА_7 по суті, а в ході апеляційного перегляду оскаржуваного судового рішення встановлено підстави для його скасування, то, в межах повноважень суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду скарги на ухвалу слідчого судді, передбачених ст. 407 КПК України, суд апеляційної інстанції постановляє ухвалу про повернення даної скарги на новий розгляд до районного суду.

При цьому, колегія суддів, приймаючи до уваги підстави для скасування ухвали слідчого судді, не вдається до оцінки обґрунтованості скарги ОСОБА_8 та адвоката ОСОБА_7 на постанову заступника Генерального прокурора ОСОБА_9 від 10.10.2017, оскільки, в даному випадку, це належить до повноважень слідчого судді.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 404, 405, ч. 3 ст. 407, ст.ст. 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу ОСОБА_8 та адвоката ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 14 листопада 2017 року, якою відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_8 та адвоката ОСОБА_7 на постанову заступника Генерального прокурора ОСОБА_9 від 10.10.2017 у кримінальному провадженні № 0001998 про доручення досудового розслідування іншому органу досудового розслідування, скасувати та направити матеріали провадження до суду першої інстанції.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий :

Судді :