Єдиний унікальний номер: 343/370/17
Номер провадження: 1-кп/0343/57/17
У Х В А Л А
15 листопада 2017 року м.Долина

Долинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

потерпілих - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

представника потерпілого - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

обвинуваченого - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Долина Івано-Франківської області кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 286, ч. 1 ст. 135 КК України,

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Долинського районного суду перебуває кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 286, ч. 1 ст. 135 КК України.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_7 заявив клопотання про визнання доказів недопустимими та доручення органу досудового розслідування проведення слідчої дії - слідчого експерименту, в якому просив визнати недопустимими за наявності очевидних ознак недопустимості: протоколи допиту свідка ОСОБА_8 від 25.06.2012 р. та від 24.08.2012 р., протокол відтворення обстановки та обставин події за участі свідка ОСОБА_8 від 24.08.2012 р., висновок експерта (автотехнічної експертизи) від 27.08.2012 р. за № 09/17-320, складеного експертом НДЕКЦ ГУ МВС України в Івано-Франківській області ОСОБА_9 , а також з метою перевірки і уточнень попередніх вихідних даних, одержаних під час судового розгляду та досудового розслідування, доручити органу слідства провести слідчий експеримент.

Клопотання мотивоване тим, що під час судового розгляду у кримінальному провадженні стороною обвинувачення були надані докази, які на її думку є належними та допустимими засобами доказування події кримінального правопорушення, винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, серед яких: протоколи допиту свідка ОСОБА_8 від 25.06.2012 р. та від 24.08.2012 р., протокол відтворення обстановки та обставин події за участі свідка ОСОБА_8 від 24.08.2012 р., які є прямими доказами та первинними процесуальними джерелами доказування, а також висновок експерта (автотехнічної експертизи) від 27.08.2012 р. за № 09/17-320, який є похідним доказом. Так, під час проведення досудового слідства в кримінальному провадженні за час дії КПК України 1960 року старший слідчий 25.06.2012 р. та 24.08.2012 р. допитав ОСОБА_8 як свідка про обставини скоєння 25.06.2012 р. дорожньо-транспортної пригоди, за наслідками яких були складені протоколи допиту свідка. 24.08.2012 р. з метою перевірки та уточнення результатів допиту свідка ОСОБА_8 слідчий провів відтворення обстановки та обставин події за участі свідка ОСОБА_8 . Однак, слідчим не було дотримано вимог кримінально-процесуального законодавства в частині збирання доказів та порушено права ОСОБА_8 . Вказані протоколи допиту свідка та протокол відтворення обстановки та обставин події дорожньо-транспортної пригоди як докази в кримінальному провадженні збиралися слідчим у порядку, передбаченому КПК України 1960 р. Відповідно до п. 4-1 ч. 1 ст. 69-1 КПК України 1960 р. свідок має право на обраного за власним бажанням захисника під час допиту чи проведення інших слідчих дій за своєю участю відповідно до цього Кодексу та на іншу правову допомогу в порядку, встановленому законом, а також відмовитися від запрошеного ним захисника. В порядку, що передбачений ч. 4 ст. 167 КПК України 1960 р., слідчий перед допитом встановлює особу свідка, повідомляє його, в якій справі він викликаний та роз`яснює його права і попереджає про обов`язок розповісти все відоме йому в справі, а також про кримінальну відновідальність за відмову дати показання і за дачу завідомо неправдивих показань. Одночасно у протоколі зазначається, що свідкові роз`яснені його права, обов`язки і відповідальність за відмову давати показання і за дачу завідомо неправидивих показань (ст. 170 КПК України 1960 р.). Вказані вимоги закону слідчим не були виконані, оскільки перед допитом як свідка йому не було роз`яснено право на обрання за власним бажанням захисника та скористатися іншою правовою допомогою, що призвело до порушення конституційного права ОСОБА_8 на захист під час допиту його як свідка. Як при допитах, так і при відтворенні обстановки та обставин події слідчий не повідомив свідку та не роз`яснив про його право відмовитися давати показання як свідок, якщо він своїми показаннями викрив би себе у вчиненні злочину. Таким чином, показання ОСОБА_8 як свідка, які викладені в протоколах допиту та протоколі відтворення обстановки та обставин події, є недопустимими доказами, оскільки вони отримані внаслідок істотного порушення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що підтверджується рішеннями Європейського суду з прав людини у справах "Яременко проти України" від 12 червня 2008 року, "Луценко проти України" від 18 грудня 2008 року, "Шабельник проти України" від 19 лютого 2009 року. Показання, дані особою, яка фактично підозрюється у вчиненні злочину і яка допитувалася про обставини причетності її до цього злочину як свідок з попередженням про кримінальну відповідальність за відмову від давання показань, а також за завідомо неправдиве показання не мають доказової сили, що випливає із суттєвих відмінностей у процесуальному становищі та порядку допиту свідка і підозрюваного (обвинуваченого). Відповідно до ч. 1 ст. 87 КПК України недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана ВР України. Частина 2 ст. 87 КПК України визначає, що істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод є, зокрема, отримання показань від свідка, який надалі буде визнаний підозрюваним чи обвинуваченим у цьому кримінальному провадженні. Навіть, якщо припустити, що показання свідка ОСОБА_8 , викладені в вищевказаних протоколах, були б допустимими засобами доказування, яким чином суд міг би їх безпосередньо дослідити під час судового провадження та допитати ОСОБА_8 в якості свідка, якщо на даний час він перебуває в статусі обвинуваченого. Таким чином, показання ОСОБА_8 як свідка, зафіксовані у протоколах допиту та протоколі відтворення обстановки та обставин події, з підстав, передбачених ст.ст. 86, 87 КПК України, а також судової практики Конституційного та Верховного судів України, є недопустимими доказами.

Незважаючи на недопустимість протоколу відтворення обставин та обстановки події від 24.08.2012 р. як доказу, слід також звернути увагу на фактичні дані, які містяться в ньому та протоколі відтворення обставин та обстановки події від 19.06.2013 р. У вказаних протоколах різняться дані щодо загальної та конкретної видимості елементів дороги, з них не зрозуміло, яким чином слідчим визначено видимість елементів дороги. Враховуючи те, що автомобіль, що брав участь у ДТП, довший час не експлуатувався, є суттєві розбіжності у експериментах, тому при проведенні наступного експеримента слід перевірити правильність установки фар автомобіля. Враховуючи кримінальний характер ДТП, слід зауважити, що відтворення обстановки та обставин події (куди входить проведення замірів кожного метра, сантиметра) мають суттєве значення для кримінального провадження, оскільки це впливає на подальше проведення судових автотехнічних експертиз та встановлення ступеня винуватості учасників ДТП. Оскільки протоколи допиту та відтворення обстановки та події за участю свідка ОСОБА_8 повинні бути визнані судом недопустими доказами з вище викладених підстав, тому висновок експерта за № 09/17-320 від 27.08.2012 р., який є похідним доказом і залежить від допустимості та достовірності вище вказаних первинних доказів, які лягли в основу такого висновку, повинен також бути визнаний судом недопустимим доказом.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_7 заявлене клопотання підтримав, зіславшись на вищевикладене, просив задовольнити його.

Обвинувачений ОСОБА_8 підтримав клопотання захисника.

Прокурор в судовому засіданні заперечила проти задоволення клопотання захисника, вказавши, що відповідно до п. 8 Перехідних положень КПК України (в редакції 2012 року) допустимість доказів, отриманих до набрання чинності цим Кодексом, визнається у порядку, що діяв до набрання ним чинності. Докази, які містяться у протоколах допиту свідка ОСОБА_8 від 25.06.2012 р. та від 24.08.2012 р., протоколі відтворення обстановки і обставин події за участю свідка ОСОБА_8 від 24.08.2012 р., висновок експерта (автотехнічної експертизи) від 27.08.2012 р. за №09/17-320, здобуті у порядку, встановленому КПК України в редакції 1960 року, а тому їх допустимість також визначається у порядку, встановленому КПК України в редакції 1960 року. На момент проведення допитів свідка ОСОБА_8 від 25.06.2012 р. та від 24.08.2012 р., відтворення обстановки і обставин події за участю свідка ОСОБА_8 від 24.08.2012 р. чинною була норма 69-1 КПК України в редакції 1960 року, згідно з якою свідок мав право на обраного за власним бажанням захисника під час допиту чи проведення інших слідчий дій за своєю участю відповідно до цього Кодексу та на іншу правову допомогу в порядку, встановленому законом, а також відмовитися від запрошеного ним захисника; захисник може запрошуватися свідком, його законним представником, а також іншими особами на його прохання чи за згодою. Тому ОСОБА_8 роз`яснено його право на захисника під час допиту його як свідка, що підтверджується його підписами в протоколах допиту від 25.06.2012 р. та 24.08.2012 р., які долучені до провадження після подання клопотання захисником, а не як доказ винуватості. ОСОБА_8 роз`яснено положення ст. 63 Конституції України, що він як свідок не несе відповідальності за відмову давати показання щодо себе, членів сім`ї чи близьких родичів, що підтверджується його підписами в цих протоколах допиту і в протоколі відтворення обстановки і обставин події від 24.08.2012 р.
З приводу посилання адвоката ОСОБА_7 на рішення Європейського суду з прав людини у справах «Яременко проти України» від 12.06.2008 р., «Луценко проти України» від 18.12.2008 р., «Шабельник проти України» від 19.02.2009 р. зазначила, що предметом розгляду цього суду були питання щодо поганого поводження у райвідділі міліції, не проведення всебічного та ефективного розслідування скарг заявника на погане поводження (по справі «Яременко проти України»), щодо несправедливого судового розгляду справи заявника, бо його засуджено без відповідних доказів і лише на підставі зізнань, які він давав під тиском (по справі «Луценко проти України), щодо порушення права на справедливий судовий розгляд, оскільки засудження заявника судом за вбивство ґрунтувалося на зізнавальних показаннях, вибитих з нього під тиском і без присутності захисника, щодо відмови національних судів дозволити матері заявника бути його додатковим (законним) представником під час судового провадження у справі (по справі "Шабельник проти України"). Однак, ні в ході досудового розслідування, ні в ході судового розгляду кримінального провадження щодо ОСОБА_8 не поступали заяви, клопотання про здійснення тиску на нього чи щодо поганого поводження з ним працівниками міліції (поліції), а тому є неправомірним застосування вищевказаних рішень Європейського суду з прав людини при розгляді даного кримінального провадження.

Також просить відмовити і в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 щодо проведення втретє слідчого експерименту з таких підстав.

Зокрема, під час проведення другого відтворення (слідчого експерименту) з підсудним ОСОБА_8 був присутній його захисник адвокат ОСОБА_7 , який на час проведення відтворення (слідчого експерименту), так і після того, жодних зауважень чи клопотань щодо регулювання фар автомобіля марки VOLKSWAGEN GOLF-4, реєстраційний номер НОМЕР_1 , не заявляв. ОСОБА_8 та адвокат ОСОБА_7 в присутності понятих неодноразово присідали за кермо вказаного автомобіля та зауважень до світла фар автомобіля не подавали. Також протягом розгляду кримінального провадження в суді та під час досудового розслідування (протягом майже чотирьох років) захисник ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_7 жодного разу не звертався із клопотанням про проведення третього слідчого експерименту, а з метою затягування судового розгляду заявив його на даний час. Крім того, відтворення обстановки і обставин події за участю свідка ОСОБА_8 24.08.2012 р. та відтворення обстановки і обставин події за участю підсудного ОСОБА_8 19.06.2013 р. проводилося у малий проміжок часу після ДТП, з використанням автомобіля марки VOLKSWAGEN GOLF-4, реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким керував водій ОСОБА_8 на час ДТП, що повністю відповідало умовам та світлу фар автомобіля на час ДТП. Даний автомобіль весь період часу перебував під охороною, на території Долинського ВП, а на місце проведення відтворення два рази доставлявся за участю водія ОСОБА_8 , що унеможливлювало регулювання фар сторонніми особами.

На даний час після ДТП пройшов досить тривалий проміжок часу, а саме більше п`яти років. Протягом цього періоду автомобіль марки VOLKSWAGEN GOLF-4, реєстраційний номер НОМЕР_1 , зберігається під відкритим небом та постійно перебуває під впливом атмосферних опадів: дощу, мряки, снігу, мокрого снігу, роси, граду, туману та ін. Протягом такого періоду скло фар автомобіля, вітрове скло та інші агрегати автомобіля втрачають свої якості, зокрема, скло має властивість тускніти, що суттєво може вплинути на випромінювання світла та видимості на проїзній частині дороги. Якщо буде проведено очищення (полірування) скла фар та переднього вітрового скла автомобіля, то за таких умов проведення відтворення (слідчого експерименту) не буде об`єктивним, оскільки вказані дії приведуть до зовсім іншого сприйняття дорожньої обстановки з робочого місця водія автомобіля, так як зміниться структура скла, а відповідно і яскравість світла.

Потерпілі та представник потерпілого ОСОБА_6 заперечили проти задоволення клопотання. При цьому зазначили, що дійсно під час проведення першого відтворення обстановки та обставин події мали місце суттєві порушення: залучені поняті не сприймали, що відбувається, а тільки підписали протокол, хоча адвокат ОСОБА_7 тоді був присутній на слідчій дії, а потерпілого, незважаючи на його клопотання, не допустили до участі у ній. Саме такого переконання прийшов і суд під час попереднього судового розгляду, призначивши повторне проведення відтворення обстановки та обставин події. До слідчої дії вже були залучені всі учасники судового розгляду, в тому числі ОСОБА_8 , який перебував у статусі обвинуваченого, та його захисник, поняті, які були посторонніми людьми та жодного відношення до сторін не мали. Автомобіль, на якому було вчинено ДТП, належно оглянутий ззовні, в ході чого виявлені і інші пошкодження, які не були зазначені при попередньому огляді. Дно автомобіля оглядалося за їх клопотанням в належних умовах в селищі Вигода. Відтворення проводилося в нічний час, погодні умови відповідали умовам ДТП. Всі клопотання сторін бралися до уваги та відразу вирішувалися. Ні у захисника, ні в обвинуваченого жодних зауважень чи заперечень щодо цих оглядів, відтворень, в тому числі щодо світла фар автомобіля, їх регулювання, не було.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження з приводу заявленого клопотання, суд приходить до наступного висновку.

Статтею 86 КПК України 2012 року визначено, що доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Відповідно до вимог ст. 89 КПК України суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення. У разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате.

Згідно п. 8 Перехідних положень КПК України 2012 року допустимість доказів, отриманих до набрання чинності цим Кодексом, визначається у порядку, що діяв до набрання ним чинності.

Захисник обвинуваченого просить визнати недопустими доказами протоколи допитів свідка ОСОБА_8 від 25.06.2012 р. та від 24.08.2012 р., протокол відтворення обстановки та обставин події за участі свідка ОСОБА_8 від 24.08.2012 р., висновок експерта (автотехнічної експертизи) від 27.08.2012 р. за № 09/17-320, як похідний від них, оскільки вони були складені з порушенням права на захист та свідкові не було роз`яснено його право відмовитись від давання свідчень, відповідно ці докази істотно порушують його права, гарантовані Конституцією України.

У протоколі допиту свідка від 25 червня 2012 року та протоколі додаткового допиту свідка від 24 серпня 2012 року зазначено, що на підставі ст. 63 Конституції України ОСОБА_8 роз`яснено, що він не несе відповідальності за відмову давати показання щодо себе, членів сім`ї чи близьких родичів, коло яких визначається законом. Свідку роз`яснено, що згідно зі ст. 69-1 КПК України він має право на обраного за власним бажанням захисника під час допиту чи проведення інших слідчих дій за своєю участю відповідно до цього Кодексу та на іншу правову допомогу в порядку, встановленому законом, а також відмовитися від запрошеного ним захисника. Захисник може запрошуватися свідком, його законним представником, а також іншими особами на його прохання чи за згодою. Роз`яснення вказаних прав свідку підтверджується його підписами. У протоколі відтворення обстановки та обставин події від 24 серпня 2012 року також зазначено, що ОСОБА_8 роз`яснено, що він на підставі ст. 63 Конституції україни не несе відповідальності за відмову від дачі показів щодо себе, членів сім`ї чи близьких родичів, коло яких визначається законом, про що свідчить підпис останнього.

При цьому, суд бере до уваги те, що згідно практики Європейського суду з прав людини використання визнавальних показань, отриманих у результаті порушення права не давати показання та права не свідчити проти себе є порушенням п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, про що свідчать рішення Європейського суду з прав людини у справах "Шабельник проти України" від 19 лютого 2009 року, "Олег Колесник проти України" від 19 лютого 2010 року, "Балицький проти України" від 03 лютого 2012 року.

Однак, враховуючи те, що зазначені докази були зібрані під час дії КПК України 1960 року, тому їх допустимість визначається в порядку, що діяв до набрання чинності КПК України 2012 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 67 КПК України 1960 року суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Тому суд вважає, що визнання явно недопустими доказами КПК 1960 року не передбачено. Визнання доказів недопустими відповідно до вимог вищевказаного кодексу на даній стадії судового провадження без дослідження їх у взаємозв`язку з іншими доказами та постановлення ухвали без надання оцінки доказів в їх сукупності буде суперечити загальним засадам кримінального судочинства. За таких обставин заявлене клопотання про визнання доказів недопустимими на даній стадії судового розгляду не підлягає до задоволення. При цьому суд зазначає, що оцінку всім доказам, в тому числі тим, про недопустимість яких заявлено стороною захисту, суд дасть в нарадчій кімнаті під час постановлення вироку, досліджуючи їх у взаємозв`язку з іншими доказами.

Щодо заявленого клопотання про доручення органу досудового розслідування провести відтворення обстановки і обставин події, суд виходить з наступного.

Як на одну з підстав проведення вказаної слідчої дії захисник вказує на те, що під час відтворення обстановки та обставин події не було перевірено установку фар автомобіля, що брав участь у ДТП.

При вирішенні вказаного, суд враховує, що після події кримінального правопорушення пройшов значний проміжок часу (більше 5 років). Протягом цього періоду автомобіль знаходиться під відкритим небом, піддається впливу атмосферних явищ, відповідно агрегати автомобіля марки "Фольксваген Гольф", в тому числі фари, вітрове скло, втратили якості, які були притаманні їм на час проведення вище вказаних слідчих дій, які проводилися через незначний проміжок часу після аварії, оскільки скло має властивість тускніти.

Крім того, суд звертає увагу на те, що в матеріалах кримінального провадження мається протокол відтворення обстановки та обставин події від 19 червня 2013 року, в якому зазначено, що слідчу дію проведено з участю, зокрема, захисника ОСОБА_7 , підсудного ОСОБА_8 та з використанням автомобіля марки "Фольксваген Гольф". Захисник, заявляючи клопотання про проведення слідчого експерименту, не зазначає чому вказана в його клопотанні обставина не була ним зазначена під час проведення слідчої дії, в якій він приймав безпосередню участь. В той час у нього заперечень з приводу регулювання фар не було, як і в даний час він не наводить якими доказами підтверджується, що мало місце таке втручання. Не обгрунтованою залишилася необхідність у перевірці правильності установки фар автомобіля, тобто, що мається на увазі під правильністю їх встановлення, адже фари повинні бути встановлені таким чином, як були під час ДТП, що якраз і можливо було перевірити в найкоротший проміжок часу після події, а не через більше як 5 років. Автомобіль марки "Фольксваген Гольф", яким керував обвинувачений під час ДТП, 2003 року випуску, тому встановлення заводських нових фар (як про це просить захисник) не буде відповідати тим обставинам та такому стану автомобіля, як були під час події злочину. Не долучено доказів і щодо заінтересованості понятих, які були присутні під час відтворення 19 червня 2013 року. Не наведено конкретних обставин, які матимуть істотне значення для кримінального провадження після проведення заявленої слідчої дії, та які не були встановлені під час проведення відтворення обстановки та обставин події з участю всіх сторін даного провадження, тому в задоволенні клопотання в цій частині слід відмовити за необгрунтованістю.

На підставі викладеного, п. 8 Перехідних положень, ст.ст. 86, 87, 240, 333, 350 КПК України 2012 року, ст. 67 КПК України 1960 року, керуючись 372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 про визнання доказів недопустимими та доручення органу досудового розслідування проведення слідчих дій (слідчого експерименту) відмовити.

Ухвала окремо від рішення суду оскарженню не підлягає.

Суддя: