Справа № 333/6543/17
Пр. 1-кс/333/1293/17

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 листопада 2017 року м. Запоріжжя
В С Т А Н О В И В:
Вимоги клопотання обґрунтовані тим, що 06.10.2017 року до Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області надійшло повідомлення про те, що 06.10.2017 року близько 10:50 год. невідома особа, знаходячись біля магазину «Економ+» по вул. Європейській, 11 в м. Запоріжжі, відкрито заволоділа ковбасними виробами, які належать ТОВ «Глобінський м`ясокомбінат». Сума матеріального збитку становить 5216 грн.
Слідчий зазначає, що в ході подальшого відпрацювання зазначеного повідомлення, автомобіль «Opel Cadet» синього кольору з д.р.з. НОМЕР_1 був виявлений працівниками поліції біля буд. 28 по вул. Чумаченка в м. Запоріжжі. Встановлено, що власником зазначеного автомобіля являється гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .
У зв`язку з вищевикладеним, враховуючи, що діями невідомих осіб ТОВ «Глобінський м`ясокомбінат» спричинено майнову шкоду, з метою забезпечення виконання вироку в частині конфіскації майна, а також з метою можливості відшкодування цивільного позову, в разі подання такого, слідчий просить суд накласти арешт на автомобіль «Opel Cadet» синього кольору з д.р.з. НОМЕР_1 , власником якого являється гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який був вилучений 06.10.2017 року, в ході огляду місця події біля буд. 28 по вул. Чумаченка в м. Запоріжжі.
В судовому засіданні під час розгляду клопотання слідчий підтримав доводи клопотання, просить про його задоволення.
Розглянувши клопотання слідчого, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя вважає, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Статтею 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Частиною 2 статті 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 173 КПК України суд відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Обов`язок доведення необхідності застосування цього засобу забезпечення та цілі накладення арешту на майно перед слідчим суддею покладено на прокурора, слідчого.
Застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна повинно мати законні підстави та мету, а також бути пропорційним публічному інтересу.
Вилучений під час огляду автомобіль, у разі визнання його речовим доказом в розумінні ст.98 КПК України, долучаються до кримінального провадження в порядку, передбаченому Інструкцією про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду від 27 серпня 2010 р. № 51/401/649/471/23/125.
Крім того, метою застосування арешту майна в порядку ст.170 КПК України є позбавлення підозрюваного, обвинуваченого, третьої особи, можливостійого спотворення як запобігання перешкодити слідству.
Враховуючи наведене, слідчим не доведена необхідність арешту переліченого у клопотанні майна, а також не доведена наявність хоча б одного з ризиків, передбачених ч.1ст.170 цього Кодексу, тому слідчий суддя передбачених законом підстав для задоволення клопотання не встановив.
Керуючись ст.170-173, 309 КПК України, слідчий суддя
У Х В А Л И В:
У задоволенні клопотання слідчого СВ Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 про арешт майна - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1