Єдиний унікальний номер 233/2743/17 Номер провадження 11-кп/775/120/2018

Єдиний унікальний номер 233/2743/17
Номер провадження 11-кп/775/120/2018 Головуючий суддя ОСОБА_1
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2018 року колегія суддів судової палати з кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення апеляційного суду Донецької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

за участю:прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бахмут Донецької області апеляційну скаргу прокурора на вирок Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 18 серпня 2017 року у кримінальному провадженні за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Костянтинівка Донецької області, українця, громадянина України, який має середню спеціальну освіту, не одружений, не працює, раніше судимий: 18 липня 2001 року Костянтинівським міським судом Донецької області за ч. 2 ст. 140 КК України до покарання у вигляді 2 років позбавлення волі з конфіскацією майна; 10 жовтня 2003 року Костянтинівським міським судом Донецької області за ч. 1 ст. 317, ст. 71 КК України до покарання у вигляді 3 років 6 місяців позбавлення волі; 24 травня 2017 року Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 3 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним та призначено покарання: за ч.2 ст.185 КК України у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі; за ч.3 ст.185 КК України у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено ОСОБА_6 покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, за цим вироком та вироком Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 24 травня 2017 року у вигляді 3 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки, шляхом часткового складання покарань остаточно призначено ОСОБА_6 покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки,

ВСТАНОВИЛА:

Обвинуваченим ОСОБА_6 було скоєне кримінальне правопорушення, передбачене ст.ст. 185 ч.2, 185 ч. 3 КК України, за наступних обставин.

27 березня 2017 року приблизно о 08 годині 00 хвилин, більш точного часу в ході слідства встановлено не було, ОСОБА_6 прийшов до місця мешкання своєї знайомої ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_2 , де став у приміщенні кухні з останньою вживати алкогольні напої.

У вказаний день, приблизно о 12 годині 00 хвилин, більш точного часу в ході слідства встановлено не було, під час вживання спиртних напоїв ОСОБА_8 заснула, та в цей час у ОСОБА_6 виник злочинний умисел, спрямований на повторне, таємне викрадення чужого майна, а саме: металевого посуду, який належав останній. Далі ОСОБА_6 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, реалізуючи свій злочинний намір, перебуваючи за вищевказаною адресою, у приміщенні кухні, скориставшись тим, що ОСОБА_8 знаходиться у стані алкогольного сп`яніння та спить, і за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, таємно, повторно, шляхом вільного доступу, з корисливих мотивів, викрав з поверхні печі майно останньої, а саме: каструлю емальовану з ручками, ємністю 2 літри, вартістю 68,50 грн.; каструлю емальовану з ручками, ємністю 4 літри, вартістю 99,17 грн.; каструлю емальовану з ручками, ємністю 2 літри, вартістю 72,33 грн.; сковорідку жаровню, вартістю 198,33 грн.; кришку емальовану для каструлі, вартістю 11,67 грн., після чого з місця вчинення злочину втік, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим завдав матеріальний збиток потерпілій на загальну суму 450 гривень.

Крім того, ОСОБА_6 , продовжуючи свою злочинну діяльність, 27 березня 2017 року, приблизно о 13 годині 00 хвилин, більш точного часу під час проведення слідства встановлено не було, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, прийшов за місцем мешкання своєї знайомої ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_3 , де побачив, що двері до приміщення не зачинені та за вказаною адресою нікого немає. В цей час у нього виник злочинний умисел, спрямований на повторне, таємне викрадення чужого майна з приміщення, яке знаходиться за вказаною адресою.

У вказаний час ОСОБА_6 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, з метою реалізації свого злочинного умислу, шляхом вільного доступу через не зачинені двері проник до приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , звідки діючи умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів, із проникненням в інше приміщення викрав чуже майно, яке належить ОСОБА_9 , а саме: сковорідку класичну діаметром 28 см, вартістю 129,83 грн.; сковорідку класичну діаметром 24 см, вартістю 102,92 грн.; миску з нержавіючої сталі, вартістю 82,33 грн.; каструлю з нержавіючої сталі, ємністю 5 літрів, вартістю 278,33 грн.; кришку скляну для каструлі, вартістю 68,08 грн., після чого з місця вчинення злочину втік, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим завдав матеріальний збиток потерпілій на загальну суму 661,49 грн.

В апеляційній скарзі прокурор ставить питання про скасування вироку в частині призначення покарання у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та прохає ухвалити новий вирок, яким призначити покарання ОСОБА_6 за ч.2 ст. 185 КК України у виді 2 років позбавлення волі, за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 3 років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_6 покарання у виді 3 років позбавлення волі. Вирок Костянтинівського міськрайонного суду від 24 травня 2017 року, за яким ОСОБА_6 призначено покарання у вигляді 3 років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбуття покарання з іспитовим строком на 2 роки виконувати самостійно.

Заслухавши доповідача, прокурора, який наполягав на задоволенні апеляційної скарги, обвинуваченого і захисника, які просили залишити вирок без змін, перевіривши судову справу та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, вирок суду - скасуванню в частині призначеного покарання із ухваленням нового вироку за таких підстав.

Фактичні обставини вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення та кваліфікація його дій апелянтом не оскаржується.

Як вбачається з положень ст. 409 КПК України, підставою для скасування вироку, зокрема, є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, яке згідно зі ст. 413 КПК України, може бути у виді застосування закону, який не підлягає застосуванню.

Відповідно до положень ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, яке ухвалено згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 65 КК України, суд призначає покарання відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу.

За змістом частини четвертої статті 70 КК України, за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.70 КК України при сукупності злочинів суд визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання покарань.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 23 постанови від 25.10.2003 р. № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», коли особа, щодо якої було застосоване звільнення від відбування покарання, вчинила до постановлення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно.

Так, судом при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 за сукупністю злочинів, враховуючи, що останній вчинив злочини 27 березня 2017 року, тобто до попереднього вироку Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 24 травня 2017 року, яким йому призначено покарання за ч. 3 ст. 185 КК України у вигляді 3 років позбавлення волі із застосування ст. 75 КК України із встановленням іспитового строку на 2 роки, призначив покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді 2 років позбавлення волі, за ч. 3 ст. 185 КК України у вигляді 3 років позбавлення волі, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначив покарання у вигляді 3 років позбавлення волі, а остаточне покарання шляхом часткового складання покарань призначив ОСОБА_6 у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки.

При цьому, при призначенні покарання, суд посилався на абз. 6 п. 25 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 25.10.2003 р. № 7, яким роз`яснено, що коли після постановлення вироку у справі буде встановлено, що засуджений винен ще в кількох злочинах, одні з яких вчинено до, а інші після постановлення першого вироку, покарання за останнім за часом вироком призначається із застосуванням як ст. 70, так і ст. 71 КК: спочатку - за правилами ч. 1 ст. 70 КК за сукупністю злочинів, вчинених до постановлення першого вироку; після цього - за правилами ч. 4 ст. 70 КК; потім - за сукупністю злочинів, вчинених після постановлення першого вироку; і остаточно - за сукупністю вироків.

Проте остаточне покарання призначено судом невірно; способом, який не передбачений ч.4 ст. 70 КК України.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд повинен був призначити остаточне покарання без часткового складання призначеного покарання з покаранням, призначеним за попереднім вироком Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 24 травня 2017 року. Отже, суд не правильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, застосувавши закон, який не підлягав застосуванню.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.420 КПК України колегія суддів вважає за необхідне скасувати вирок в частині призначеного ОСОБА_6 покарання і ухвалити свій вирок у зв`язку з неправильним застосуванням Закону України про кримінальну відповідальність.

При призначенні покарання ОСОБА_6 колегія суддів бере до уваги обставини вчиненого правопорушення, дані про особу ОСОБА_6 , який раніше судимий, не працює, задовільно характеризується; як обставини, що пом`якшує покарання щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину; обставину, що обтяжує покарання факт скоєння ним кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння; і вважає за необхідне призначити покарання у вигляді позбавлення волі за правилами, передбаченими ст. 70 ч. 1 КК України. Вирок Костянтинівського міськрайонного суду від 24 травня 2017 року виконувати необхідно самостійно.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404-405, 407, 409, 413, 418, 420 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора - задовольнити.

Вирок Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 18 серпня 2017 року стосовно ОСОБА_6 скасувати в частині призначеного покарання.

Ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_6 визнати винним та призначити покарання: за ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі; за ч. 3 ст. 185 КК України у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі. На підставі ст.70 ч.1 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Вирок Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 24 травня 2017 року, яким ОСОБА_6 призначено покарання у вигляді 3 років позбавленні волі та на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбуття покарання з іспитовим строком на 2 роки - виконувати самостійно.

В іншій частині вирок залишити без змін.

Цей вирок набирає законної сили з моменту його проголошення.

На цей вирок сторони можуть подати касаційні скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом 3 місяців з дня проголошення цього вироку.

Судді: