Справа №646/4791/17
Провадження№1-кп/646/175/2018
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.01.18 року м. Харків

Червонозаводський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

перекладача ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Харкові кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000514 від 09.04.2017 року за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Республіки Азербайджан, громадянина Азербайджану, з середньою освітою, не працюючого, одруженого, маючого на утриманні малолітню доньку 2007 року народження, мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

08.04.2017 року, приблизно о 22.00год., ОСОБА_7 керував технічно справним автомобілем «ВАЗ-21011» р.н. НОМЕР_1 , та рухався по ву.Одеській у м.Харкові зі сторони пр.Гагаріна в напрямку вул.Достоєвської зі швидкістю приблизно 60 км/год.

Під час руху по вказаній вулиці, в районі буд.№72, ОСОБА_7 грубо порушив вимоги п.12.3 Правил дорожнього руху України згідно з якими:

-12.3 «у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди»,-

та скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_4 , який перетинав проїзджу частину зліва направо по ходу його руху.

Внаслідок дорожньо-транспортної події, згідно з висновком судово-медичної експертизи №473-А/7 від 25.05.2017 року пішохід ОСОБА_8 отримав тяжкі тілесні ушкодження у вигляді відкритого уламкового перелому діалізів великогомілкової і малогомілкової кісток правої гомілки на межі середньої і нижньої третини із зсувом.

Порушення вимог Правил дорожнього руху України ОСОБА_7 , які знаходяться у причинному зв`язку з подією та наслідками, виразилося в тому, що він керуючи автомобілем «ВАЗ-21011» , проявив неуважність, не зорієнтувався в дорожній обстановці, при виникненні небезпеки у вигляді пішохода ОСОБА_4 , який перетинав проїзджу частину зліва направо по ходу його руху і якого він об`єктивно спроможний був виявити, не вжив своєчасних заходів зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу та скоїв наїзд, що спричинило вказані наслідки.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 визнав свою вину у вчиненні злочину в межах висунутого обвинувачення, погодившись з юридичною оцінкою інкримінованого йому діяння та пояснив про обставини викладені вище, які стали підставою для пред`явлення останньому обвинувачення, за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Показання обвинуваченого є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

За згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які правильно розуміє обвинувачений та інші учасники судового провадження і які ніким не оспорюються, при цьому у суду не було сумнівів в добровільності та істинності їх позиції, суд вважав недоцільним дослідження решти доказів щодо обставин, які сторонами кримінального провадження не оспорювались. Тому, суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого, та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження справи, що характеризують особу обвинуваченого.

При цьому суд роз`яснив обвинуваченому та іншим учасникам судового провадження, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати визнанні ними фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Аналізуючи викладене, суд доходить висновку, що вину обвинуваченого ОСОБА_7 повністю доведено під час судового розгляду та кваліфікує його дії за ч.2 ст.286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило тяжке тілесне ушкодження потерпілому ОСОБА_4 ..

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_7 встановлено, що він офіційно не працює, одружений, має на утриманні малолітню доньку ОСОБА_9 , 2007 року народження, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, раніше не судимий.

Обставиною, яка згідно зі ст.66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченому, суд визнає його щире каяття, яке виразилось у критичному відношенні до своєї протиправної поведінки, визнанні винуватості та готовності нести передбачену законом кримінальну відповідальність, сприянні органу розслідування та суду в установленні дійсних обставин вчиненого злочину та часткове відшкодування шкоди потерпілому ОСОБА_4 у розмірі 7000, 00 гривень.

Обставини, які відповідно до ст.67 КК України обтяжують покарання відсутні.

Визначаючи вид та міру покарання суд керується положеннями частини 2 статті 50 КК України відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Враховуючи те, що відповідно до зазначеної норми Закону суд призначає більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин лише у разі якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

З урахуванням ступеня тяжкості скоєного злочину, який згідно вимог ст.12 КК України є тяжким злочином, наведених вище даних про особу обвинуваченого ОСОБА_7 , позицію сторони обвинувачення висловлену під час судових дебатів, позицію потерпілого, суд вважає, що його виправлення і перевиховання можливе у випадку призначення покарання в межах санкції статті, що передбачає відповідальність за скоєне у виді позбавлення волі, з позбавленням права керувати транспортними засобами.

Також в судовому засіданні захисником обвинуваченого адвокатом ОСОБА_6 було заявлено клопотання про застосування до обвинуваченого ОСОБА_7 Закону України «Про амністію у 2016 році», оскільки він є раніше не судимий, вчинив необережний злочин, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, обтяжуючих обставин не має, тобто у стані алкогольного сп`яніння або у стані, викликаному вживанням наркотичних або інших одурманюючих засобів не перебував, а також має на утриманні малолітню доньку ОСОБА_9 , 2007 року народження відносно якої батьківських прав не позбавлений на підтвердження чого було надано копію свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 та довідку виконавчого комітету Зеардабської районної ради №326 від 27.11.2017 року, з офіційним перекладом з азербайджанської мови на українську.

Судові витрати підлягають стягненню з засудженого.

Цивільний позов не заявлявся, речові докази відсутні.

Керуючись ст.ст.100, 349, 369, 373, 374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Визнати винним ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 286 КК України та призначити покарання у виді 4 років позбавлення волі, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 2 роки.

Клопотання адвоката ОСОБА_6 про застосування до обвинуваченого ОСОБА_7 Закону України «Про амністію у 2016 році» - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від призначеного покарання на підставі п. «в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році».

Стягнути з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на корить держави витрати за проведення експертиз у розмірі 4281,44 гривень.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Харківської області через Червонозаводський районний суд міста Харкова протягом 30 діб після проголошення.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини 3 статті 349 КПК України.

Обвинуваченому та прокурору негайно вручити копію вироку.

Суддя ОСОБА_1