Справа № 570/31/17
номер провадження 1-кп/570/78/2017
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 вересня 2017 року м.Рівне
Рівненський районний суд Рівненської області
в особі судді ОСОБА_1
при секретарі судового засідання ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
потерпілого ОСОБА_6 ,
представника потерпілого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в приміщенні Рівненського районного суду Рівненської області ( м.Рівне вул.Дубенська 25 б ) кримінальне провадження №0000305 по обвинуваченню
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Старожуків Рівненського району Рівненської області, громадянина України, який має професійно-технічну освіту, пенсіонера, інваліда ІІІ групи, який є раніше не судимим, проживає та зареєстрований по АДРЕСА_1
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

в с т а н о в и в :
ОСОБА_4 27 лютого 2016 року, приблизно о 22 годині 20 хвилин у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості, керуючи автомобілем «Citroen C15», реєстраційний номер НОМЕР_1 , виїзджаючи зі смуги гальмування на смугу руху та рухаючись на ближньому світлі фар по автодорозі північний під`їзд до м.Рівне, зі сторони с. Бармаки Рівненського району Рівненської області у напрямку м Рівне, зі швидкістю приблизно 30-40 км/год, в порушення вимог пункту п.п. 2.3(б) та 12.3 Правил дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 на 3 км + 450м вищевказаної автодороги, що в межах Рівненського району Рівненської області, поблизу с. Бармаки проявив неуважність до дорожньої обстановки, що склалася, в момент виникнення перешкоди для руху у вигляді пішохода ОСОБА_6 , який рухався по смузі гальмування у попутному напрямку з вказаним автомобілем, негайно не вжив заходів для зменшення швидкості руху аж до зупинки транспортного засобу та допустив наїзд на ОСОБА_6 , хоча мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода.
У результаті дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_6 отримав середньої тяжкості тілесні ушкодження.
Порушення ОСОБА_4 вимог пункту 12.3. Правил дорожнього руху, які передбачають, що у разі виникнення перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, з технічної точки зору, перебувають у прямому безпосередньому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди і суспільно небезпечними наслідками, що настали.
Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_4 вину у порушенні правил дорожнього руху, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України визнав частково. Суду дав наступні пояснення. Розповів, що 27 лютого 2016 року близько 22 години він на власному автомобілі виїхав із свого постійного місця проживання до автодороги північний під`їзд до м. Рівного та в подальшому мав прямувати до м. Рівного. Перед початком руху він бачив попереду себе пішохода, який йшов по краю дороги. Даного чоловіка, який рухався попереду автомобіля він добре бачив, оскільки ззаду його освітлювали ліхтарі автомобіля, а попереду чоловіка освітлювали вогні АЗС та зустрічний транспорт. Після чого почав свій рух та їхав так, щоб виїхати на проїзну частину дороги у напрямку м. Рівне. При цьому ОСОБА_4 вперед не дивився, а дивився в дзеркало заднього вигляду, щоб безпечно виїхати на дорогу, оскільки позаду нього їхав автомобіль «Таврія». У подальшому, рухаючись зі швидкістю 30-35 км/год. ОСОБА_4 , в місці, де мав бути пішохід, перевів погляд вперед та побачив попереду автомобіля людину і в цей час посипалось скло в автомобілі. За цим ОСОБА_4 зупинив автомобіль та підійшов до пішохода, на якого здійснив наїзд, і почав надавати йому першу медичну допомогу. Під час цього ОСОБА_4 побачив, що пішохід був одітий у світлу футболку, темні штани та білі кросівки.
Хоча обвинувачений визнав свою вину частково, однак його вина у вчиненні кримінального правопорушення повністю доведена обсягом досліджених судом доказів.
Потерпілий в судовому засіданні дав наступні пояснення, з яких вбачається, що він йшов прямолінійно не змінюючи напрямку руху, таким чином не створюючи небезпеки для руху водію. ОСОБА_6 розповів суду, що він 27 лютого 2016 року близько 22 годині йшов по правому узбіччі автодороги північний під`їзд до м. Рівне у напрямку м. Рівне. При цьому він йшов паралельно дорожній розмітці 1,5, не змінюючи напрямку руху з однаковим темпом. Під час цього весь час рухались транспортні засоби у зустрічному та попутному напрямках. В один момент він побачив позаду себе світло та почав розвертатись і в цей момент відчув удар та втратив свідомість.
Слідчим експериментом за участю потерпілого (а.с. 84-87) встановлено, що водій ОСОБА_4 міг об`єктивно спостерігати за поведінкою ОСОБА_8 та його рухом з відстані не менше 68,05 м., що є достатнім для гальмування автомобіля Citroen C15, реєстраційний номер НОМЕР_1 .
Слідчим експериментом за участю ОСОБА_4 (а.с. 78-83) встановлено, що загальна видимість елементів проїзної частини з робочого місця водія, як без зустрічного роз`їзду, так із зустрічним роз`їздом складає понад 150 м. (оскільки освітлюється ділянка дороги навпроти АЗС). Під час слідчої дії ОСОБА_4 показав, що з місця, де стояв автомобіль, він бачив пішохода. При цьому пішохід перебував на правому узбіччі (смузі гальмування) на відстані 1,3 м. до дорожньої розмітки 1,5. Як рухався пішохід та в якому темпі і в якому напрямку ОСОБА_4 вказати не може, що підтверджує той факт, що ОСОБА_4 за дорожньою обстановкою не слідкував. Освітлення місця події та місцезнаходження пішохода в даному експерименті підтвердили, що ОСОБА_4 міг об`єктивно спостерігати за поведінкою ОСОБА_8 та його рухом з відстані не менше 50,7 м., що є достатнім для гальмування автомобіля Citroen C15, реєстраційний номер НОМЕР_1 .
Під час даного слідчого експерименту обвинувачений показав, що місце наїзду на пішохода знаходиться на проїзній частині на відстані 0,85 м. до д.р. 1,5, тобто до правого краю проїзної частини автодороги північний під`їзд до м. Рівне, однак протокол огляду місця події (а.с.10-12), схеми та фототаблиці до нього (а.с. 14-20), при дослідженні яких в суді встановлено наявність слідів протекторів шин автомобіля «Citroen C15», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який виїжджає з смуги гальмування (узбіччя), що починаються на смузі гальмування (узбіччі), а також початок осипу скла, який починається на смузі гальмування (правому узбіччі), що свідчить про місце контактування автомобіля та пішохода узбіччя. Також спростовуються показання ОСОБА_4 щодо місця наїзду і висновком інженерно-транспортної експертизи (трасологічної) № 3.1-223/16 від 26.08.2016 року (а.с. 62-67). Також твердження обвинуваченого щодо місця ДТП на проїзній частині спростовується дослідженими в суді протоколом огляду місця ДТП , схемою до нього та фототаблицями. Об`єктивними даними з вказаних протоколів встановлено, що праві колеса автомобіля "Citroen C15", реєстраційний номер НОМЕР_1 , в момент наїзду знаходились на смузі гальмування. А порівнявши дані огляду місця ДТП з висновком експертизи, а саме із тим, що автомобіль контактував із перешкодою (пішоходом) передньою частиною на відстані приблизно 10-47 см від правого бокового габариту кузова автомобіля можна з упевненістю стверджувати, що наїзд відбувся на узбіччі.
Висновками судово-медичних експертиз № 599 від 15.06.2016 року (а.с. 34-36) та № 599/Д-1246 від 11.11.2016 року (а.с. 38-40) підтверджується, що отримані потерпілим ОСОБА_8 середньої тяжкості тілесні ушкодження утворилися незадовго до звернення потерпілого в лікувальний заклад, тобто не суперечать вказаному в обставинах терміну, а саме 27 лютого 2016 року. А також вказана експертиза вказує на те, що такі тілесні ушкодження могли виникнути при даному виді дорожньо-транспортної пригоди, а саме при наїзді автомобіля на пішохода.
Висновком інженерно-транспортної експертизи (технічного стану транспортного засобу) № 3.1-224/16 від 25.04.2016 року (а.с. 49-56) встановлено, що автомобіль "Citroen C15", реєстраційний номер НОМЕР_1 , знаходився в працездатному стані. Існуюча несправність правої фари системи зовнішнього освітлення автомобіля "Citroen C15", реєстраційний номер НОМЕР_1 , яка виражена у пошкодженні розсіювача, виникла під час даної дорожньо-транспортної пригоди.
Висновок інженерно-транспортної експертизи (механізмів ДТП) № 3.1-980/16 від 22.12.2016 року (а.с. 94-100) вказує на те, що обвинувачений ОСОБА_4 , мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода, а також що в діях ОСОБА_4 є невідповідність вимогам п. 12.3 Правил дорожнього руху України, що з технічної точки зору знаходиться у причинному зв`язку з виникненням даної 'дорожньо-транспортної пригоди.
Враховуючи, що показання потерпілого та висновки експертів не містять суперечностей, не викликають сумнівів у їх достовірності, оскільки підстав ставити їх під сумнів у суду немає, досліджені докази, здобуті органом досудового слідства та судом, відповідають встановленим судом обставинам у їх сукупності, тому суд бере їх за основу при постановленні даного вироку та приходить до висновку що саме дії ОСОБА_4 стали причиною ДТП і знаходяться в причинно-наслідковому зв`язку із наслідками, що настали.
Суд погоджується з кваліфікацією прокурором дій ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортни засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.
Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінальної справи, що характеризують особу обвинуваченого, вивчивши докази вчинення кримінального правопорушення в їх сукупності, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.
При призначенні покарання суд враховує дані про особу винного, який є раніше не судимий, є пенсіонером, інвалідом ІІІ групи, згідно характеристики Великожитинської сільської ради характеризується позитивно, а також ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.
Обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання прокурором заявлено не було, а судом не встановлено.
Виходячи з наведених характеристик обвинуваченого суд погоджується з пропозицією прокурора про призначення обвинуваченому покарання у виді штрафу. За положеннями ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Відповідно до частини 4 статті 53 Кримінального Кодексу України суд, з урахуванням майнового стану особи, може ухвалити рішення про розстрочку виплати штрафу певними частинами строком до одного року.
В цьому випадку матеріали справи свідчать, що обвинувачений не працює, є пенсіонером, інвалідом, проживає сам, через що перебуває у скрутному матеріальному становищі.
Відносно заявленого потерпілим цивільного позову судом встановлене таке:
Потерпілий-цивільний позивач просить стягнути на його користь з обвинуваченого ОСОБА_4 кошти у відшкодування шкоди в порядку ст.1167 ЦК України.
В обґрунтування своїх вимог покликаються на те, що внаслідок вказаної ДТП були завдані середньої тяжкості тілесні ушкодження та вказана ДТП сталася з вини обвинуваченого.
Суд, заслухавши пояснення сторін, з`ясувавши обставини та вивчивши матеріали провадження, прийшов до висновку про наявність безпосереднього причинного зв`язку між протиправними діями відповідача і шкодою, заподіяною позивачу та наявністю вини відповідача у заподіянні цієї шкоди.
Ст.1167 ЦК України передбачає, що моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Моральна шкода відшкодовується в грошовій або іншій матеріальній формі за рішенням суду незалежно від відшкодування матеріальної шкоди. Розмір відшкодування визначається судом з урахуванням суті позовних вимог, характеру діяння особи, яка заподіяла шкоду, фізичних чи моральних страждань потерпілого.
Ст.3 Конституції України проголошує, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.
Під власне моральною шкодою маються на увазі душевні страждання, пов`язанні із заподіянням як фізичної, так і майнової шкоди, а також душевні страждання, не пов`язанні ні з тією, ні з іншою. Моральну шкоду, на відміну від майнової, не можна вимірювати у грошах, але це не означає, що вона не може бути компенсованою в будь-якій формі.
Цивільний позов, поданий в даному кримінальному провадженні потерпілим до обвинуваченого, підлягає до задоволення.
Відповідно до ст. 1168 ЦК України моральна шкода завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. Зважаючи на вищенаведені обставини скрутного матеріального становища відповідача за даним позовом суд вважає за можливе здійснювати відшкодування моральної шкоди шляхом здійснення щомісячних платежів.
В своїй заяві цивільний позивач просить стягнути в порядку ст. 88 ЦПК України судові витрати по справі, а саме сплачений судовий збір в сумі 640 (шістсот сорок) гривень в порядку ст. 79 ЦПК України; витрати на правову допомогу в сумі 3300 (три тисячі триста) гривень в порядку ст. 84 ЦПК України; витрати пов`язані з переїздом до іншого населеного пункту 1994 (одна тисяча дев`ятсот дев`яносто чотири) гривні 35 копійок, оскільки позивач працює в Республіці Польша і був вимушений приїхати в судові засідання. З відповідача вцілому позивач просить стягнути 5934 (п`ять тисяч дев`ятсот тридцять чотири) гривні 35 копійок.
Питання про судові витрати, що підтверджені документально, слід вирішити відповідно до ст. 124 КПК України, питання про долю речових доказів - на підставі ст. 100 КПК України.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд
з а с у д и в:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України та призначити покарання у виді штрафу у розмірі 400 (чотирьохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 6800 (шість тисяч вісімсот) гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 (два) роки.
Засудженому ОСОБА_4 на підставі ч.4 ст. 53 КК України розстрочити сплату штрафу в сумі 6800 (шість тисяч вісімсот) гривень на 10 місяців, починаючи з жовтня 2017 року і по липень 2018 року включно, шляхом сплати штрафу рівними частинами в сумі 680 (шістсот вісімдесят) гривень щомісяця.
Про сплату відповідної частини штрафу повідомляти суд шляхом пред`явлення документа про сплату відповідної частини штрафу.
Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про відшкодування, завданої ДТП моральної шкоди, задоволити повністю.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 50 000 (п`ятдесят тисяч) моральної шкоди.
Відшкодування моральної шкоди, відповідно до положень ст. 1168 ЦК України здійснювати шляхом щомісячних платежів по 2000 гривень.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 5934 (п`ять тисяч дев`ятсот тридцять чотири) гривні 35 копійок судових витрат
Речовий доказ по справі - автомобіль «Citroen C15», реєстраційний номер НОМЕР_1 залишити у власності засудженого.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Рівненської області через Рівненський районний суд Рівненської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1