Іванівський районний суд Одеської області
Справа № 499/981/17
Провадження № 1-кс/499/154/17
У Х В А Л А

Іменем України

"22" грудня 2017 р. смт.Іванівка

Слідчий суддя Іванівського районного суду Одеської області судді ОСОБА_1 , за участю учасників кримінального провадження секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 розглянувши клопотання про арешт майна по кримінальному провадженню №0000493 від 08.12.2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Іванівського ВП Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області звернувся до суду із клопотанням про арешт майна по кримінальному провадженню №0000493 від 08.12.2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України, а саме: накласти арешт у вигляді заборони використання та розпорядження на легковий автомобіль автомобіля марки «NISSAN TERRANO» з державним номерним знаком НОМЕР_1 , 1988 року випуску, (VIN) НОМЕР_2 , сірого кольору, який належить громадянину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 .
Своє клопотання слідчий обґрунтовує тим, що 08.12.2017 року під час відпрацювання Іванівського району Одеської області в смт Іванівка, по вул. Центральна, було зупинено автомобіль марки «NISSAN TERRANO» з державним номерним знаком НОМЕР_1 , 1988 року випуску, (VIN) НОМЕР_2 , сірого кольору, під керуванням громадянина ОСОБА_4 .
Під час звірки відомостей у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу із відомостями, що містяться у базі "НАІС", було встановлено, що номер рами та кузова згаданого вище автомобіля відповідає записам у реєстраційних документах, але не відповідає запису в базі "НАІС".
По даному факту СВ Іванівського ВП Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000493 від 08.12.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України.
Приймаючи до уваги викладене, на підставі ч.З ст. 233 КПК України, а саме з метою безпосереднього переслідування особи, яка могла вчинити даний злочин, було проведено огляд автомобіля марки «NISSAN TERRANO» з державним номерним знаком НОМЕР_1 , 1988 року випуску, (VIN) НОМЕР_2 , сірого кольору, який належить гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час якого було виявлено, що у вказаному автомобілі «NISSAN TERRANO» з державним номерним знаком НОМЕР_1 , 1988 року випуску, (VIN) НОМЕР_2 , сірого кольору.
Під час перевірки вказаного автомобіля номер кузова відповідає записам у реєстраційних документах, але не відповідає запису в базі "НАІС".
Клопотань від слідчого СВ Іванівського ВП Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області в порядку визначеному ч.1 ст.107 КПК України щодо застосування технічних засобів фіксування не надходило, тому судом прийнято рішення про проведення судового засідання без фіксації технічними засобами.

Слідчий в судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Особа, у володінні якого перебуває даний автомобіль, не заперечував проти задоволення клопотання, при цьому просив повернути йому автомобіль, щоб він мав змогу ним користуватися.

Відповідно до висновку експерта № 17-4984 від 20.10.2017 року на автомобілі «NISSAN TERRANO» з держаним номерним знаком НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер кузова знищений за допомогою повного вирізання фрагменту маркувального майданчику з первинним рельєфно-цифровим позначенням номера кузова (VIN) та вварюванням аналогічного за розмірами фрагменту із ідентифікаційним номером кузова (VIN) НОМЕР_3 . Ідентифікаційний номер двигуна НОМЕР_4 не змінювався і є первинний.

Враховуючи вищевикладене та проаналізувавши норми чинного законодавства, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинили суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі, якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому Кримінальним процесуальним кодексом порядку.

Відповідно до вимог КПК арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його (ч.1 ст.170 КПК України).

Слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту (ч.1 ст.173 КПК України).

При вирішенні питання про арешт майна суд повинен врахувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження (ч.2 ст.173 КПК України).

Задовольняючи частково клопотання слідчий суддя виходив з таких мотивів.

Слідчим доведено наявність достатніх підстав вважати, що невжиття заходів забезпечення кримінального провадження, в частині накладення арешту на майно, яке відповідає критеріям, можливого збереження слідів кримінального правопорушення, в подальшому може ускладнити проведення досудового розслідування за кримінальним провадженням.

В іншій частині щодо заборони використання та розпорядження речовим доказам у зв`язку із можливим знищенням, слідчий суддя вважає не доведеним, оскільки власник транспортного засобу пояснив суду, що він не має наміру його знищувати та буде сприяти слідству.

З огляду на вищевикладене суд вважає, що дане клопотання можливо розглянути на підставі ст. 172 КПК України.

Керуючись ст. ст. 107, 131, 132, 167, 170-173, 175, 309 КПК України,-

УХВАЛИВ:

Накласти арешт на автомобіль марки «NISSAN TERRANO» з державним номерним знаком НОМЕР_1 , 1988 року випуску, (VIN) НОМЕР_2 , сірого кольору.

Заборонити розпоряджатись ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з можливістю користуватися, легковим автомобілем марки «NISSAN TERRANO» державний номерний знак НОМЕР_1 , 1988 року випуску, (VIN) НОМЕР_2 , сірого кольору.

Повернути гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 майно, а саме: легковий автомобіль марки «NISSAN TERRANO» державний номерний знак НОМЕР_1 , 1988 року випуску, (VIN) НОМЕР_2 , сірого кольору для подальшого використовування.

Попередити гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у володінні якого знаходиться зазначене майно, про кримінальну відповідальність за незаконні дії щодо майна, на яке накладено арешт, передбачену ст. 388 КК України.

При цьому покласти на гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обов`язки, прибувати до Іванівського ВП Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області за першою вимогою за потребую проведення слідчих дій.

Виконання ухвали про арешт майна негайно доручити слідчому.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана, безпосередньо до суду апеляційної інстанції, протягом п`яти днів з дня її оголошення.

СуддяОСОБА_1